Справа № 696/651/15-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 696/651/15-а Головуючий у 1-й інстанції:Коваленко В.І.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Бужак Н. П.
Суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.
За участю секретаря: Савін І.В.
розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кам`янському районі Черкаської області на постанову Кам`янського районного суду Черксської області від 11 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кам`янському районі Черкаської області про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Кам`янському району Черкаської області про визнання незаконним розпорядження УПФ в Кам`янському районі щодо відмови позивачу у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії та про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС ІІ категорії.
Відповідно до постанови Кам`янського районного суду Черкаської області від 11 червня 2015 року позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, відповідач УПФ України в Кам`янському районі Черкаської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Кам`янського районного суду Черкаської області та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 09 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до УПФ України в Кам`янському районі Черкаської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 10 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
Листом від 27.02.2015 року відповідач повідомив позивача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав відсутності у документах відомостей, які дають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку (протокол №128 від 24.02.2015р) (а.с.22).
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що позивача визнано учасником ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986-1987 році, 2 категорія про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_1 .
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:
- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів 10 років;
- які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів 8 років;
- які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році 5 років.
Згідно статті 10 зазначеного Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Стаття 65 даного Закону визначає, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до статті 15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, додаються: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження являється довідка форми №122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.
Із матеріалів справи вбачається, що згідно посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_1 позивач віднесений до 2 категорії і має право на пільги встановлені Законом №796-XII.
Крім того, як вбачається із апеляційної скарги, до заяви про призначення пенсії позивач подав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 роках категорія 2, серія НОМЕР_2 .
Документи, що надійшли на запити пенсійного органа, засвідчують лише ту обставину, що позивач приймав участь у роботах в зоні відчуження більше 5 календарних днів з 31.01 по 05.05.1987 року (витяг з протоколу засідання комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС №375 від 08.06.2000 року), що унеможливлює встановлення точної кількості відпрацьованих позивачем днів у зоні відчуження, а відповідно унеможливлює встановлення права на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 8 років.
Проте, такі твердження відповідача є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому не приймаються судом.
Суд першої інстанції вірно встановив, що позивач надав необхідні документи, передбачені Порядком, які підтверджують період роботи позивача в зоні відчуження в 1987 році, а тому дії відповідача по відмові у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII є неправомірними.
Так, відповідно до довідки №122 (а.с.13), затвердженої за формою постановою Державного Комітету СРСР по праці і соціальним питанням від 09.03.1988 року позивач був безпосередньо занятий на роботах, що передбачені постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 06 червня 1986 року №665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку №1, затвердженого постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 з 29 січня 1987 року по 07 травня 1987 року.
Згідно довідки від 02.02.2015 р, виданої Казенним підприємством «Кіровгеологія» за №57, позивачу за роботу в зоні відчуження в зоні ЧАЕС з 29 січня 1987 року по 07 травня 1987 року за місцем роботи нараховувалась відповідна оплата праці за підвищеними тарифними ставками та із застосуванням коефіцієнтів за період з 29.01.1987 року - 31.01.1987 року; з 01.02.1987 року 28.02.1987 року; 01.03.1987 року - 31.03.1987 року; 01.04.1987 року - 30.04.1987 року; 01.05.1987 року 07.05.1987 року.
Відповідно до наказу №6-к від 30 січня 1987 року Каменського управління виробничо-технічного забезпечення та комплектації «Куптон» ОСОБА_1 бетонника з 29 січня 1987 року направлено на військові збори. Підстава: повідомлення Каменського військомату.
Крім того, згідно архівної довідки МО України (а.с.18 звор.) на підставі додаткових відомостей на виплату добових грошових коштів військовозобов`язаний в/ч НОМЕР_3 рядовий ОСОБА_1 отримував добові гроші із розрахунку 3 руб.50 коп. на добу за період з 31 січня 1987 року по 05 травня 1987 року. Місце дислокації даної військової частини за вказаний період с. Оране відповідно до наказу МО України №322 від 08.09.1997 року.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Згідно зі ст.ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія , -
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кам`янському районі Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Кам`янського районного суду Черкаської області від 11 червня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.