Справа № 2а-7881/09/1170
Суддя: Н.В. Чубара
Дата ухвалення: 2010-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2010 року Справа № 2а-7881/09/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Чубари Н.В.

при секретарі: Коробченко Є.К.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом Управління пенсійного фонду України в Кіровоградському районі (надалі позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі відповідач) про відшкодування заборгованості по фінансовим санкціям та пені, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування заборгованості по сплаті фінансових санкцій та пені в сумі 1029,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те що відповідач знаходиться на обліку в УПФ України в Кіровоградському районі, як платник страхових внесків. До нарахування фінансової санкції та пені призвело порушення відповідачем вимог ст.20 Закону України № 1058 від 09.07.2003 р., а саме несвоєчасне здійснення сплати вказаних внесків до бюджету Пенсійного фонду України, тобто пізніше 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду. Станом на 06.11.2009 року відповідач має заборгованість в сумі 1029,70 грн., в тому числі фінансова санкція 94,04 грн. та пеня 935,66 грн. В добровільному порядку у встановлені строки відповідач дану заборгованість не сплатив. Станом на час розгляду справи вказана сума страхових внесків також відповідачем не сплачена.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачем неправомірно було нараховано фінансову санкцію та пеню, оскільки відповідач своєчасно сплачувала страхові внески.

В судовому засіданні 03.06.2010 р. на підставі ст. 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено до 08.06.2010 р.

Розглянувши позовну заяву, долучені до справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року №1058-ІV (надалі Закону України № 1058), платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники і застраховані особи. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України № 1058, страхувальниками та відповідно платниками страхових внесків до Пенсійного фонду є роботодавці, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, обєднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, обєднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи субєкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством або договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України № 1058 страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду.

Судом встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_2 зареєстрована в органах Пенсійного фонду України як платник страхових внесків з 11.09.2003 року, що підтверджується повідомленням про взяття на облік фізичної особи підприємця (а. с. 9).

Статтею 1 Закону України № 1058 страхові внески кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обовязкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

На підставі ст. ст. 18, 20 Закону України № 1058 страхові внески є цільовим загальнообовязковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду. Страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону є календарний місяць.

На підставі ч. 2 ст. 106 Закону України № 1058, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до п. 2.1, 5.1.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, страхувальники зобовязані сплачувати внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що відповідачем в порушення норм Закону № 1058 починаючи з 02.01.2004 року сплата страхових внесків здійснювалась пізніше 20 календарних днів з дня закінчення базового звітного періоду, що призвело до нарахування фінансової санкції та пені, в результаті чого позивачем було винесено рішення № 321 від 01 жовтня 2009 року про застосування фінансових санкцій несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків за період з 02.01.2004 р. по 22.01.2007 року в сумі 1029 грн. 70 коп., в тому числі фінансова санкція 94 грн. 04 коп. та пеня 935 грн. 66 коп. (а. с. 6). Розрахунок фінансової санкції та пені по особовому рахунку відповідача (а. с. 7).

Також надано розрахунок зобовязання зі сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування про доходи, одержані за ІV квартал 2003 року, самостійно поданий відповідачем до позивача 15.01.2004 р. (а. с. 27).

Однак суд не може погодитися з доводами позивача зважаючи на наступне.

Як вбачається з розрахунку фінансової санкції та пені по особовому рахунку відповідача дата боргу зазначена з 02.01.2004 року по 20.02.2004 року (а. с. 7).

Представником відповідача на підтвердження своєї позиції щодо своєчасної сплати відповідачем страхових внесків до УПФУ в даний період, були надані для огляду в судовому засіданні оригінали та належно завірені копії долучені до матеріалів справи наступних документів.

ФОП ОСОБА_2 були здані розрахунки по зобовязанням зі сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування за 3 та 4 квартали 2003 року.

В розрахунку за 3 квартал 2003 року визначена сума до сплати внесків в розмірі 33,75 грн. (а. с. 40). Розрахунок здано 17.10.2003 р.

В розрахунку за 4 квартал 2003 року визначена сума до сплати внесків в розмірі 831,21 грн. (а. с. 42). Розрахунок подано позивачу 15.01.2004 р.

Разом зобовязання за 2003 рік складають 864,96 грн.

Вказані зобовязання були сплачені платіжними квитанціями № 96 від 09.10.2003 року в сумі 129,70 грн. (а. с. 41) та № 127 від 20.01.2004 року в сумі 735,27 грн. (а. с. 43). Всього в сумі 864,97 грн.

Крім того, відповідачем за грудень 2003 року було здано розрахунок до пенсійного фонду 08.01.2004 р. на суму 188,70 грн. (а. с. 44), сплачено платіжною квитанцією № 107 від 09.01.2004 року в сумі 209,10 грн. (а. с. 45).

Також за січень 2004 року відповідачем було подано позивачу розрахунок 16.02.2004 року на суму 209,10 грн. (а. с. 46), та сплачено квитанціями № 61 та № 59 від 06 лютого 2004 року на загальну суму 209,10 грн. (а. с. 47).

Відповідно до частини 9 статті 20 Закону N 1058-IV днем сплати страхових внесків вважається:

- у разі сплати сум страхових внесків готівкою - день внесення страхувальником коштів у банківську установу чи відділення зв'язку для перерахування на банківські рахунки органу Пенсійного фонду та/або Накопичувального фонду.

Отже, в період з 02.01.2004 року по 20.02.2004 року відповідачем до позивача як розрахунки сум страхових внесків, так і сплата вказаних страхових внесків була здійснена в порядку та строки, визначені Законом № 1058, а саме не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду.

Таким чином в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт несвоєчасної сплати відповідачем страхових внесків до органу ПФУ. Тому суд вважає, що позивачем необґрунтовано було нараховано відповідачу фінансову санкцію та пеню в сумі 1029,70 грн. за період з 02.01.2004 р. по 22.01.2007 року, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 08 червня 2010 р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3