Справа № 826/5952/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 липня 2015 року 11:13 № 826/5952/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді Аблова Є.В.,

судді Федорчука А.Б.,

судді Шулежка В.П.,

при секретарі судового засідання Мальчик І.Ю.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - Калюжного А.П.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання нормативно-правового акту незаконним та таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили в частині,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання нормативно-правового акту незаконним та таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили в частині, мотивуючи позовні вимоги тим, що окремі положення наказу №565 не відповідають актам вищої юридичної сили, наслідком чого є порушення соціального захисту, права на грошове забезпечення за типовою посадою начальника самостійного відділу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та проходження військової служби згідно вимог чинного законодавства.

В позовній заяві позивач просить суд:

визнати Схему посадових окладів офіцерського складу командувань видів Збройних Сил України за основними посадами в розмірах згідно з додатком 5 наказу Міністерства оборони України від 26 серпня 2014 року №565 «Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» незаконною та нечинною;

визнати Схему посадових окладів офіцерського складу командувань видів Збройних Сил України за основними посадами в розмірах згідно з додатком 5 наказу Міністерства оборони України від 26 серпня 2014 року №565 «Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» такою, що не відповідає абзацу другому підпункту 1 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», як правовому акту вищої юридичної сили;

визнати пункт 3 наказу Міністерства оборони України від 26 серпня 2014 року №565 «Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» незаконним та нечинним;

визнати пункт 3 наказу Міністерства оборони України від 26 серпня 2014 року №565 «Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» таким, що не відповідає правових актам вищої юридичної сили, зокрема пункту 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; пункту 6) частини 1 статті 20 Закону України від 27 лютого 2014 року №794-VII «Про Кабінет Міністрів України»; абзацу другому підпункту 1 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; Указу Президента України від 06 квітня 2011 року №406/2011 «Про Положення про Міністерства оборони України та Положення про Генеральний штаб Збройних Сил України»;

визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не встановлення розмірів посадових окладів офіцерського складу командувань видів Збройних Сил України за типовими посадами «Начальник самостійного управління», «Начальник самостійного відділу» та «Начальник відділу у складі самостійного управління» у розмірах, визначених Схемою посадових окладів військовослужбовців та курсантів навчальних закладів у розмірах згідно з додатком 1 за аналогічними посадами, затвердженим постановою Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

зобов'язати Міністерство оборони України встановити розміри посадових окладів офіцерського складу командувань видів Збройних Сил України за типовими посадами «Начальник самостійного управління», «Начальник самостійного відділу» та «Начальник відділу у складі самостійного управління» у розмірах, визначених Схемою посадових окладів військовослужбовців та курсантів навчальних закладів у розмірах згідно з додатком 1 за аналогічними посадами, затвердженим постановою Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав правомірності прийняття оскаржуваного наказу та відсутності підстав для його скасування.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходить військову службу в Збройних Силах України за контрактом, що підтверджується витягом з наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 27.04.2012 р. №307.

З 06.11.2013 р. позивач є вивільненим військовослужбовцем внаслідок скорочення посади помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України - начальника юридичного відділу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

Наказом Міністерства оборони України №565 від 26.08.2014 р. встановлено посадові оклади осіб офіцерського складу Збройних Сил України, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2014 р. за N 1093/25870.

Позивач, вважаючи даний наказ незаконним та таким, що суперечить законам України, порушує її права та законні інтереси, звернулась до суду за їх захистом з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів владних повноважень.

При цьому, перевірка законності цих актів полягає у з'ясуванні їх відповідності законам України.

Підставами для прийняття судом рішення щодо незаконності правових актів повністю чи в їх окремих частинах є: невідповідність правовим актам вищої юридичної сили; порушення встановленої законом процедури їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності; перевищення повноважень при їх прийнятті.

Щодо позовних вимог про визнання Схеми посадових окладів офіцерського складу командувань видів Збройних Сил України за основними посадами в розмірах згідно з додатком 5 наказу Міністерства оборони України від 26 серпня 2014 року №565 «Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» незаконною та нечинною, суд зазначає наступне.

Наказ Міністерства оборони України від 26 серпня 2014 року № 565 "Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України" був виданий на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

У статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" передбачено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Збройні Сили України мають таку загальну структуру:

Генеральний штаб Збройних Сил України як головний орган військового управління;

види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили;

З'єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації, що не належать до видів Збройних Сил України.

Виходячи із положень зазначеної статті Міноборони у наказі від 26 серпня 2014 року № 565 встановлені посадові оклади осіб офіцерського складу:

апарату Міністерства оборони України (Додатки 1, 3);

Генерального штабу Збройних Сил України (Додаток 4);

видів Збройних Сил України за основними посадами (Додаток 5);

військової ланки, територіальних органів (підрозділів) за основними типовими посадами (Додаток 2).

Розміри посадових окладів осіб офіцерського складу встановлювалися виходячи із ієрархії органів військового управління.

Посада помічника командувача Військово-Морських Сил з юридичних питань - начальника відділу, яку обіймав позивач, належить до посад офіцерського складу видів Збройних Сил України (Додаток 5). Тому, як повідомив відповідач, виходячи із принципу підпорядкованості розмір посадового окладу за зазначеною посадою (1400 грн.) не може бути вищим ніж Генеральному штабі Збройних Сил України та Міністерстві оборони України (1600 грн.).

Щодо позовних вимог про визнання пункту 3 наказу Міністерства оборони України від 26 серпня 2014 року № 565 "Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України" незаконним та нечинним, та таким, що не відповідає пункту 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд зазначає, що діяльність Збройних Сил України вимагає періодичного перегляду (особливо у період реформування) найменувань посад осіб офіцерського складу відповідно до потреб, що постійно змінюються, і відповідно встановлення посадових окладів для новостворених посад.

Враховуючи зазначене, передбачити у наказі Міністерства оборони України всі посади осіб офіцерського складу не вбачається можливим, а відтак Міністром оборони України надано право начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України затверджувати окремі схеми розмірів посадових окладів за посадами офіцерського складу органів військового управління, військових частин, установ та організацій Збройних Сил України (крім апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, які затверджує Міністр оборони України), надані розробниками штатів, опрацьовані та погоджені з Департаментом фінансів Міністерства оборони України, що не вбачається судом порушенням норм актів вищої юридичної сили.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України та зобов'язання встановити розміри посадових окладів офіцерського складу командувань видів Збройних Сил України за типовими посадами "начальника самостійного управління", "начальника самостійного відділу" та "начальник відділу у складі самостійного управління" у розмірах, визначених Схемою посадових окладів згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за аналогічними посадами, судом встановлено наступне.

Відповідно до абзацу другого підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям, посади яких не передбачені цією постановою, - у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами згідно з додатками 1-23 і 30-32 за аналогічними посадами.

Отже, установлення посадових окладів військовослужбовців, посади яких не передбачені цією постановою, зокрема посад "начальника самостійного управління", "начальника самостійного відділу" та "начальник відділу у складі самостійного управління" для командувань видів Збройних Сил України є правом відповідача, а не обов'язком.

Крім того, посади "начальника самостійного управління", "начальника самостійного відділу" та "начальник відділу у складі самостійного управління" відповідно до Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" передбачені лише для центрального апарату Міністерства оборони України.

Також, слід зазначити, що наведені у позовній заяві поняття "управління (самостійний відділ)", "відділ у складі департаменту (управління)" містяться у постанові Кабінету Міністрів України від 12.03.2005 № 179 "Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій", якою передбачено утворення зазначених структурних підрозділів лише у складі апарату міністерств та інших центральних органів виконавчої влади.

Оскільки підставою для визнання нормативно-правового акта незаконним та його скасування є його невідповідність правовим актам вищої юридичної сили, яка судом не встановлена, враховуючи, що суд прийшов до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу діяв на підставі та у межах наданих чинним законодавством повноважень, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, підстави для присудження на користь позивача здійснених судових витрат, з урахуванням вимог ст. 94 КАС України, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 69-71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Федорчук А.Б.

Суддя Шулежко В.П.