Справа № К/9991/63555/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" липня 2015 р. м. Київ К/9991/63555/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року в справі за його позовом до військової прокуратури Київського гарнізону про визнання неправомірними дій,

в с т а н о в и л а :
У вересні 2007 року позивач звернувся до адміністративного суду з позовом та після уточнення позовних вимог просив визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати вжити заходи для поновлення порушених житлових прав і притягнути у встановленому порядку до відповідальності осіб, які допустили такі порушення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2007 року позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність військової прокуратури Київського гарнізону.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2008 року апеляційну скаргу військової прокуратури Київського гарнізону залишено без розгляду.

31 березня 2009 року позивач звернувся з заявою про прийняття додаткового судового рішення посилаючись на те, що судом вирішено не всі позовні вимоги.

Також 06 квітня 2009 року позивач звернувся з заявою про роз`яснення судового рішення щодо заходів та способу, які слід вжити відповідачу для захисту порушених прав позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2009 року судове рішення від 04 грудня 2007 року роз`яснено та зазначено, що заходи прокурорського реагування, які слід вжити прокуратурі з метою відновлення порушених прав позивача, необхідно вжити в порядку, визначеному Законом України «Про прокуратуру».

Додатковою постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2009 року прийнято рішення, яким зобов`язано військову прокуратуру Київського гарнізону вжити заходів для поновлення порушених прав позивача в порядку, визначеному Законом України «Про прокуратуру».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року додаткову постанову скасовано та відмовлено у задоволенні заяви про прийняття додаткового судового рішення.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У судовому засіданні в окружному суді 04 грудня 2007 року позивач уточнив предмет адміністративного позову, а також відмовився від частини позовних вимог щодо визнання військової прокуратури Київського гарнізону винною у неотриманні ним квартири, яка була розподілена 20 липня 2007 року у військовій частині НОМЕР_1 . Під час промови у судових дебатах позивач сформулював позовні вимоги та просив визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов`язати вжити заходи для поновлення порушених житлових прав і притягнути у встановленому порядку до відповідальності осіб, які допустили такі порушення.

Задовольняючи позовні вимоги окружний суд прийшов до висновку про їх обґрунтованість в частині протиправності бездіяльності відповідача, проте не визначив спосіб захисту порушеного права, що є підставою для прийняття додаткової постанови у справі.

Апеляційний суд скасовуючи додаткову постанову окружного суду помилково виходив з того, що на виконання судового рішення відповідачем було проведено перевірку та винесено припис, тобто виконано обов`язок щодо відновлення права позивача, тому відсутні підстави для прийняття додаткової постанови.

Пункт 2 частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає підставою прийняття додаткової постанови вирішення судом питання про право, не визначивши способу виконання судового рішення, а тому додаткова постанова окружного суду прийнята з дотриманням вимог процесуального права та помилково скасована апеляційним судом.

Відповідно до положень статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасовано помилково.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року скасувати, а додаткову постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2009 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/