Справа № 638/23039/14-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 р.Справа № 638/23039/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Філатова Ю.М. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2015р. по справі №638/23039/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова

про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, в якій просила:

- визнати дії відповідача -Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова, неправомірними та протиправними;

- зобов'язати відповідача -Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова, зарахувати до стажу державної служби період роботи з 02.06.1981 по 21.04.1983 на посаді економіста відділу статистики Золочівської РІОС. З моменту виходу на пенсію, призначити, перерахувати та виплатити пенсію із врахуванням стажу державної служби 18 років 6 місяців 28 днів;

- зобов'язати відповідача -Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова, з моменту призначення пенсії, здійснити перерахунок пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років в розмірі 40 % згідно довідки СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів від 17.04.2014 № 80/ Гр /28-09-05-36;

- зобов'язати відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова здійснити перерахунок індексації пенсії та повернути утриману суму індексації за період з 01.10.2010 по 31.08.2014 із врахуванням проіндексованої заробітної плати та нарахованої суми індексації на підприємствах.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу". Згідно даних трудової книжки стаж державної служби складає 18 років 6 місяців 28 днів. В свою чергу, при призначенні пенсій відповідачем протиправно не було включено до стажу державної служби період роботи з 02.06.1981 р. по 21.04.1983р. на посаді економіста відділу статистики Золочівської Районної інформаційно-обчислювальної станції (РІОС), що як наслідок призвело до заниження відсотку збільшення заробітку при призначенні пенсії. Також, відповідачем було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням довідки СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів про складові заробітної плати від 17.04.2014 р. №80/Гр/28-09-05-36, шляхом включення до середньомісячного розміру заробітної плати суми винагороди за вислугу років у розмірі 40% згідно постанови КМУ від 12.09.1997 р. № 1013. Підставою для відмови у перерахунку пенсії слугували висновки відповідача про те, що зазначені виплати згідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" не є складовими заробітної плати державного службовця. Позивач, не погоджується із вказаними діями відповідача, оскільки дана виплата є складовою заробітної плати, на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому вони підлягають врахуванню для обчислення пенсії. Крім того, листом від 10.09.2014 року № 13671-02/26 Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова повідомило позивача про переплату пенсії за період з 01.07.2010р. по 31.08.2014 р. у розмірі 8519,86 грн., яка складається із індексації пенсії в сумі 7099,86 грн. та щомісячної надбавки непрацюючим пенсіонерам (28,40 грн.) в сумі 1420,00 грн. Зазначена переплата виникла з підстав, що позивач своєчасно не повідомляла управління про обставини, які викликають зміну розміру виплачуваної пенсії. На думку позивача, вказані дії відповідача є необґрунтованими та такими, що вчинені з порушенням вимог діючого законодавства.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2015 року залишено без розгляду адміністративний позов за період з 23.10.2009 року по 29.06.2014 року.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова зарахувати до стажу державної служби період роботи позивача з 02.06.1981 р. по 21.04.1983 р. на посаді економіста відділу статистики Золочівської РІОС. З моменту виходу на пенсію, призначити, перерахувати та виплатити пенсію із врахуванням стажу державної служби 18 років 6 місяців 28 днів з 29.06.2014року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням винагороди за вислугу років в розмірі 40 % згідно довідки СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів від 17.04.2014 р. № 80/ Гр /28-09-05-36 з 29.06.2014 року.

В задоволенні вимоги про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова здійснити перерахунок індексації пенсії та повернути утриману суму індексації за період з 01.10.2010 р. по 31.08.2014 р. із врахуванням проіндексованої заробітної плати та нарахованої суми індексації на підприємствах відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, позивачем та відповідачем подано апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просила скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою:

- визнати дії відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова неправомірними та протиправними;

- зобов'язати відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова зарахувати до стажу державної служби період роботи з 02.06.1981 р. по 21.04.1983 р. на посаді економіста відділу статистики Золочівської РІОС. З моменту виходу на пенсію, призначити, перерахувати та виплатити пенсію із врахуванням стажу державної служби 18 років 6 місяців 28 днів;

- зобов'язати відповідача -Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова, з моменту призначення пенсії, здійснити перерахунок пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років в розмірі 40 % згідно довідки СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів від 17.04.2014 р. №80/Гр/28-09-05-36;

- зобов'язати відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова здійснити перерахунок індексації пенсії та повернути утриману суму індексації за період з 01.10.2010 р. по 31.08.2014 р. із врахуванням проіндексованої заробітної плати та нарахованої суми індексації на підприємствах.

Зазначила, що відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про їх необґрунтованість.

Відповідач в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм діючого законодавства, просив скасувати оскаржувану постанову та повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених вимог.

Вказує, що задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про їх обґрунтованість.

У судовому засіданні позивач та представник відповідача підтримали заявлені вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".

Згідно даних трудової книжки стаж державної служби складає 18 років 6 місяців 28 днів (а.с.12-17).

30.10.2014 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова із заявою, в якій просила надати детального розрахунку стажу як державного службовця (а.с.19)

Листом від 14.11.2014 року №425/К-11 Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова повідомило, що загальний стаж державної служби визначено 16 років 8 місяців 9 днів, тобто до вказаного стажу не включено період роботи з 02.06.1981 р. по 21.04.1983 р. на посаді економіста відділу статистики Золочівської РІОС (а.с.20).

На думку позивача, вказані дії призвели до заниження відсотку збільшення заробітку при призначенні пенсії.

Також, 04.06.2014 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова із заявою, в якій просила провести перерахунок пенсії з урахуванням, серед іншого, довідки СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів від 17.04.2014 р. № 80/Гр/28- 09-05-36 про складові заробітної плати, шляхом включення до середньомісячного розміру заробітної плати суми винагороди за вислугу років у розмірі 40% згідно постанови КМУ від 12.09.1997 р. № 1013 (а.с. 26). Дана довідка містить інформацію про заробітну плату позивача станом на 22.10.2009 року в сумі 2153,20 грн., в т.ч. винагорода за вислугу років в розмірі 40%, яка складає 615,20 грн. (за стаж податкової служби 28 років 03 місяці 10 днів) відповідно до Постанови КМУ від 12.09.1997 р. № 1013 (а.с. 27).

Листом від 02.07.2014 року № 9697-02/26 Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова відмовило в проведенні перерахунку пенсії на підставі того, що відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсія державного службовця призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, а відповідно до ст. 33 вказаного закону заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок (а.с. 28).

Позивач, не погоджується із вказаними діями відповідача та вказує, що оскільки дана виплата є складовою заробітної плати, на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, то вона підлягає врахуванню для обчислення пенсії.

Також, листом від 10.09.2014 року № 13671-02/26 Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова повідомило позивача про переплату пенсії за період з 01.07.2010 р. по 31.08.2014 р. у розмірі 8519,86 грн. (а.с. 29). Вказана переплата складається із індексації пенсії в сумі 7099,86 грн. та щомісячної надбавки непрацюючим пенсіонерам (28,40 грн.) в сумі 1420,00 грн., та виникла у зв'язку із тим, що позивач своєчасно не повідомляла управління про обставини, які викликають зміну розміру виплачуваної пенсії.

На думку позивача, вказані дії відповідача є необґрунтованими та такими, що вчинені з порушенням вимог діючого законодавства.

Позивач, не погодившись із вищевказаними діями відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при розрахунку пенсії помилково не було зараховано до стажу держаної служби позивача період роботи з 02.06.1981 року по 21.04.1983 року на посаді економіста відділу статистики Золочівської РІОС. Крім того, оскільки встановлена державним службовцям винагорода за вислугу років є частиною заробітної плати та виплачується за рахунок і у межах фонду оплати праці, передбаченого органам державної влади в Державному бюджеті України, враховується при обчисленні середнього заробітку, який зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, то вона підлягає врахуванню при обчисленні розміру пенсії державного службовця. На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 29.06.2014 року. В свою чергу, оскільки пенсія позивача, з урахуванням заробітної плати, перевищувала прожитковий мінімум для працездатної особи, то остання не мала права на проведення її індексації, в зв'язку з чим, дії пенсійного фонду по утриманню у розмірі 20% щомісячної пенсії надмірно сплачених сум є правомірними. В зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок індексації пенсії та повернути утриману суму індексації за період з 01.10.2010 р. по 31.08.2014 р. із врахуванням проіндексованої заробітної плати та нарахованої суми індексації на підприємствах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині зобов'язання відповідача зарахувати до стажу державної служби період роботи з 02.06.1981 року по 21.04.1983 року на посаді економіста відділу статистики Золочівської РІОС, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну службу», Державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Згідно положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно даних трудової книжки стаж державної служби позивача складає 18 років 6 місяців 28 днів. В свою чергу, Управлінням Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова загальний стаж державної служби визначено 16 років 8 місяців 9 днів.

Як встановлено під час судового розгляду, спірною у даному випадку є відмова Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова зарахувати до стажу державної служби позивача періоду роботи з 02.06.1981р по 21.04.1983р. на посаді економіста відділу статистики Золочівської РІОС.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком відповідача, з огляду на наступне.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року, визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.1995 року № 871 до Переліку державних органів, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби доповнено додаток такого змісту: обчислювальні центри та машинолічильні станції обласних, Київського та Севастопольського міських статистичних управлінь (посади начальників центрів і станцій, їх заступників, які відповідали за виконання робіт з підготовки та випуску статистичної звітності, керівних працівників і спеціалістів підрозділів підготовки та випуску статистичних матеріалів).

Згідно Типового положення про районну (міську) інформаційно-обчислювальну станцію державної статистики, затвердженого наказом Центрального статистичного Управління СРСР від 31.03.1971 року, районна /міська/ інформаційно-обчислювальна станція державної статистики, створена в районі /місті/ як єдиний статистичний орган на базі інспектури державної статистики машинолічильної станції системи ЦСУ СРСР, є початковою ланкою централізованої системи державної статистики. Районна /міська/ інформаційно-обчислювальна станція державної статистики за всіма видами своєї діяльності підпорядковується статистичному управлінню області. Згідно вказаного Типового положення вбачається, що обчислювальні центри та машинолічильні станції створювались в районах та містах, в областях функціонували управління статистики, які і керували їх діяльністю.

Відповідно до штатного розпису, районні інформаційно-обчислювальні станції були виробничими одиницями об'єднання, тобто структурними підрозділами, які входили до складу обласного управління.

Крім того, Департаментом пенсійного забезпечення Міністерства праці та соціальної політики України дано роз'яснення, що згідно з консультацією №5 Тимчасової робочої групи, створеної розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.01.1994 №5-р "Про застосування окремих положень актів законодавства України про державну службу" до стажу державної служби зараховується період роботи в колишніх районних (міських) інформаційно-обчислюваних центрах (станціях) системи статистики на посадах начальника центру (станції), їх заступників та на посадах керівних працівників та спеціалістів відділів підготовки та випуску статистичних матеріалів, створених на базі колишніх інспектур державної статистики, об'єднаних з машинолічильними станціями (центрами).

Аналогічні роз'яснення були надані Міністерством статистики України 30.05.1994 року за №09-1/23.

Листом від 09.07.2009 року № 56-к/19-109 Головне Управління статистики у Харківській області підтвердило, що позивач працювала саме на посаді економіста і займалась підготовкою та випуском статистичних матеріалів у відділі статистики Золочівської РІОС, яка була структурним підрозділом держстатистики Харківської області (а.с. 23)

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період роботи позивача з 02.06.1981 р. по 21.04.1983 р. на посаді економіста відділу статистики Золочівської РІОС відноситься до стажу державної служби, в зв'яжу з чим, повинне враховуватись при визначенні стажу державної служби для призначення пенсії.

З огляду на викладене, відмова відповідача зарахувати вказаний період до стажу державної служби є неправомірними.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість заявлених позовних в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова зарахувати до стажу державної служби період роботи позивача з 02.06.1981 р. по 21.04.1983 р. на посаді економіста відділу статистики Золочівської РІОС.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що призначення, перерахування та виплата пенсії із врахуванням стажу державної служби 18 років 6 місяців 28 днів підлягає з моменту виходу на пенсію - 23.10.2009 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов за період з 23.10.2009 року по 29.06.2014 року був залишений без розгляду на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2015 року, яка на даний час є чинною.

Щодо посилання позивача на двояке трактування періоду призначення, перерахування та виплати пенсії, колегія суддів зазначає, що вказана обставина не є підставою для скасування судового рішення. Проте, у випадку незрозумілості рішення суду, позивач не позбавлений можливості звернутись до суду першої інстанції із відповідною заявою про його роз'яснення.

Посилання відповідача на відсутність правових підстав для зарахування позивачу стажу державної служби у період роботи з 02.06.1981 р. по 21.04.1983р. на посаді економіста відділу статистики Золочівської РІОС, оскільки такий стаж враховується виключено у випадку роботи особи у період з 01.01.1994 р. по 31.10.1995 р., колегія суддів вважає помилковими, оскільки жодних нормативно-правовим актом вказані обмеження не визначені.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду в даній частині є законним та обґрунтованим.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років в розмірі 40 % згідно довідки СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів від 17.04.2014 № 80/Гр/28-09-05-36, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок (ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу").

Згідно із ч.ч. 5-7 ст. 33 Закону України "Про державну службу", надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 2 ст. 2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.04 р. № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці", структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення.

Положеннями ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті Закону передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Як встановлено під час судового розгляду, спірною у даному випадку є відмова Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів від 17.04.2014р. № 80/Гр/28-09-05-36 про складові заробітної плати, шляхом включення до середньомісячного розміру заробітної плати суми винагороди за вислугу років у розмірі 40% згідно постанови КМУ від 12.09.1997 р. №1013.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком відповідача, з огляду на наступне.

У спірний період винагорода за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання визначалась постановою КМУ від 12.09.1997 року № 1013 "Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання".

Згідно з п. 1 Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженому постановою КМУ від 12.09.1997 року №1013 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи: в органах державної податкової служби; на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою КМУ від 03.05.1994 року № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби" з наступними змінами; на підприємствах, в установах, та в організаціях на посадах бухгалтерів, економістів, фінансистів, юристів, інженерів-програмістів, інженерів-системотехніків, інженерів-електроніків, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до податкової адміністрації (інспекції) і зараховані на відповідну посаду.

Відтак, з урахуванням приписів Закону України "Про державну службу" та вищевказаного Порядку, до якого до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років включається час роботи на посадах бухгалтерів, економістів тощо, якщо особа мала спеціальну освіту.

Пунктом 4 Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженого Постановою КМУ від 12.09.1997 року №1013 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №1336 від 25.08.1998 року) визначено орган, який встановлює стаж та процедуру його визначення.

Зокрема, у нормативно правовому акті зазначено, що стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років визначається комісією органу державної податкової служби з питань встановлення стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років. Рішення комісії про встановлення стажу роботи або зміну його розміру оформляється протоколом і передається керівникові відповідного органу державної податкової служби для видання наказу про виплату винагороди за вислугу років.

Згідно листа СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів від 22.05.2015 року №97/Гр/28-09-05-36 вказано, що довідка від 17.04.2014 року № 80/Гр/28-09-05-36 надана за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15-1. Також вказано, що станом на 22.10.2009 р. стаж позивача, який дає право на виплату винагороди за вислугу років відповідно до постанови КМУ від 12.09.1997 р. №1013 складає 28 р. 03 м. 10 д., розмір винагороди за вислугу років, у відсотках складає 40%, про що зазначено у довідці.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки позивачу надбавку за вислугу років в розмірі 40% було встановлено та фактично щомісячно виплачувалось з урахуванням стажу, який визначено рішенням відповідного органу, що відповідає вимогам Порядку затвердженого Постановою КМУ від 12.09.1997 року № 1013, на дані виплати нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що вказані виплати повинні бути враховані до середньомісячного розміру заробітної плати позивача, та як наслідок, повинні враховуватись при визначенні розміру призначеної позивачу на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" пенсії.

Посилання відповідача в апеляційний скарзі на неможливість врахувати відомості, що містяться у довідці СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів від 17.04.2014 року № 80/Гр/28-09-05-36, оскільки вони суперечать інформації наданої раніше згідно довідки від 22.10.2009 року №13891/10/05-058, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказані обставини не слугували підставою для відмови позивачу у перерахунку пенсії. Крім того, листом від 22.05.2015 року №97/Гр/28-09-05-36 СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів надано відповідні пояснення щодо невідповідності інформації між вищевказаними довідками.

Доводи апеляційної скарги позивача про неправомірне визначення судом першої інстанції періоду, за який повинен бути проведений перерахунок пенсії позивачу з урахуванням винагороди за вислугу років в розмірі 40 % згідно довідки СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів від 17.04.2014 № 80/ Гр /28-09-05-36, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов за період з 23.10.2009 року по 29.06.2014 року був залишений без розгляду на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2015 року, яка на даний час є чинною.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду в даній частині є законним та обґрунтованим.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок індексації пенсії та повернути утриману суму індексації за період з 01.10.2010 р. по 31.08.2014 р. із врахуванням проіндексованої заробітної плати та нарахованої суми індексації на підприємствах, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Згідно ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечені мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

У разі якщо сукупність виплат, зазначених у частині першій цієї статті, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом.

Відповідач вказує, що на підставі п. 1 постанови КМУ від 11.03.2009 року № 198 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" позивачу з моменту призначення пенсії (23.10.2009 р.) встановлено підвищення до пенсії як непрацюючому в розмірі 28,41 грн. Загальна сума виплаченої позивачу за період з 01.07.2010р. по 31.08.2014р. щомісячної надбавки непрацюючим пенсіонерам склала 1420,00 грн.

Також, у відповідності до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення це - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 зазначеного Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплати, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України затверджено «Порядок проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 року № 1078, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення та поширюється на підприємства незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 9 Порядку передбачено, що працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, проводиться після індексації суми оплати праці на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації.

У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.

Відповідач вказує, що позивачу за період з 01.07.2010 р. по 31.08.2014 р. проіндексовано пенсію у загальному розмірі 7099,86 грн.

Як було встановлено під час розгляду справи, фактичною підставою, що слугувала підставою для утримання з позивача вказаних коштів, слугував факт неповідомлення позивачем про обставини, які виникають зміну розміру виплачуваємої пенсії.

Колегія суддів погоджується з даними висновками відповідача, виходячи з наступного.

Як було встановлено під час судового розгляду, позивач після виходу на пенсію працювала на різних підприємствах. Сукупний дохід, одержаний позивачем перевищує прожитковий мінімум, встановлений для працездатної особи.

Згідно статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричинюють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії, пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Також, відповідно до п. 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року N22-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за N 1566/11846 (в редакції, що діяла до 06.07.2014 року) встановлено, що у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання). Надалі для проведення індексації подається довідка про розмір заробітної плати (стипендії) з урахуванням індексації.

Аналогічні положення на даний час закріплені у п.2.5 вищевказаного Порядку, із змінами згідно постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року N 13-1.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи заяви від 23.10.2009 року, позивач при призначенні пенсії зобов'язалась повідомити до управління ПФУ про всі зміни, які викликають зміну розміру виплачуваної пенсії (а.с.197)

Відповідач вказує, що внаслідок несвоєчасного повідомлення про працевлаштування з 01.07.2010 року позивачу було надмірно зараховано 8519,86 грн., у т.ч. індексація пенсії 7099,86 грн. та щомісячна надбавка непрацюючим пенсіонерам 1420,00 грн.

Згідно положень ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Під час судового розгляду встановлено, що у зв'язку з порушенням позивачем зобов'язання щодо інформування про працевлаштування, відповідачем прийнято рішення про примусове утримання надмірно виплачених коштів, про що повідомлено письмово.

Враховуючи вказане, колегія суддів дійшла висновку про правомірність утримання з позивача надмірно виплачених коштів у загальному розмірі 8519,86 грн. (в т.ч. індексація пенсії 7099,86 грн. та щомісячна надбавка непрацюючим пенсіонерам 1420,00 грн.).

Доводи апеляційної скарги позивача щодо неправомірності дій відповідача в частині утримання з позивача грошових коштів колегія суддів вважає необґрунтованими з вищезазначених підстав.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок індексації пенсії та повернути утриману суму індексації за період з 01.10.2010 р. по 31.08.2014 р. із врахуванням проіндексованої заробітної плати та нарахованої суми індексації на підприємствах.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду в даній частині є законним та обґрунтованим.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Дзержинського районного суду м.Харкова від 07.04.2015р. по справі №638/23039/14-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянтів.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2015р. по справі №638/23039/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Водолажська Н.С.

Повний текст ухвали виготовлений 20.07.2015 р.