Справа № 804/6047/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 р. Справа № 804/6047/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши в порядку скороченого провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Дніпропетровської обласної громадської організації «Дніпропетровський координаційно-експертний центр з питань регуляторної політики» до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-
Дніпропетровська обласна громадська організація «Дніпропетровський координаційно-експертний центр з питань регуляторної політики» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області у задоволені запиту Дніпропетровської обласної громадської організації «Дніпропетровський координаційно-експертний центр з питань регуляторної політики» про надання публічної інформації від 09.12.2014р.; зобовязати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області надати Дніпропетровській обласній громадській організації «Дніпропетровський координаційно-експертний центр з питань регуляторної політики» копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2012 та 2013 роки заступника начальника управління державної автомобільної інспекції в Дніпропетровській області ОСОБА_1; копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2012 та 2013 роки заступника начальника відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Дніпропетровськ ОСОБА_2.
В обґрунтування предявленого позову зазначалося, що в силу приписів ст. ст. 6, 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» запитувана позивачем інформація є відкритою, крім відомостей, вказаних абз.2 ч.2 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», на наданні яких позивач і не наполягав, при цьому, за змістом приписів ч.7 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеженому доступу підлягає інформація, а не документ, тому відповідач, як розпорядник запитуваної публічної інформації, повинен був надати позивачу документ з інформацією, доступ до якої не обмежений, однак, протиправно відмовив у цьому.
Відповідач предявлений адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відмова у наданні запитуваної позивачем інформації є законною та обґрунтованою, оскільки інформація, що запитувалася, є обмеженою та може бути надана лише у разі наданні до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області згоди осіб, відносно яких запитується дана інформація, на її надання. Тим більше, що чинним законодавством не передбачено обовязку оприлюднення відомостей про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру працівників органів внутрішніх справ, зазначених у деклараціях за відповідний рік, які знаходяться у розпорядника інформації. Крім того, у своїх запереченнях відповідач посилався на рішення Конституційного Суду України від 30.10.1997 року №5 та від 20.01.2012 року №2-рп/2012, відповідно до яких інформація про майновий стан віднесена до персональних даних фізичної особи та конфіденційної інформації про особу. Отже, оскільки декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру містять інформацію про персональні дані як декларанта, так і членів його сімї, яка є інформацією з обмеженим доступом, такі декларації не можуть бути надані на запит позивача.
Зважаючи на приписи п.1 ч.1 ст.183-2 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку скороченого провадження за наявними у справі доказами, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09 грудня 2012 року Дніпропетровська обласна громадська організація «Дніпропетровський координаційно-експертний центр з питань регуляторної політики» (далі ДОГО «Дніпропетровський координаційно-експертний центр з питань регуляторної політики») звернулася до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі ГУ МВС України в Дніпропетровській області) із запитом про надання публічної інформації №02/12-355, в якому просила надати: копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2012 та 2013 роки заступника начальника управління державної автомобільної інспекції в Дніпропетровській області ОСОБА_1; копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2012 та 2013 роки заступника начальника відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Дніпропетровськ ОСОБА_2 (а.с.6).
На означений запит позивача відповідачем була надана відповідь листом від 15.12.2014р. №1/99зі,101зі/Гл, в якій зазначалося, що запитувана інформація згідно частини другої статі 21 Закону України «Про інформацію» відноситься до конфіденційної, а тому відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та враховуючи рішення Конституційного суду України від 20.01.2012р. №2-рп/2012 (справа №1-9/2012) розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Таким чином, вищевказана інформація може бути надана при наданні згоди особи, відносно якої запитується дана інформація (а.с.7).
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправною відмови відповідача у наданні запитуваної позивачем публічної інформації, а також щодо зобовязання відповідача надати цю інформацію, суд зважає на наступне.
Статтею 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації», та інформації, що становить суспільний інтерес, встановлено Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Згідно ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, а саме: право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Згідно ст.4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації здійснюється на принципах прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Відповідно до ст.5 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.
При цьому статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено яка публічна інформація належить до інформації з обмеженим доступом та віднесено до її кола конфіденційну інформацію, таємну інформацію та службову інформацію.
Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Відповідно до ч.6. ст.6 даного Закону не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.
При цьому ч.7 ст.6 вказаного Закону встановлено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Згідно ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Як зазначалося вище, позивачем запитувалася публічна інформація, яка стосувалася майнового стану працівників органів внутрішніх справ, а саме: отримання копій декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2012 та 2013 роки заступника начальника управління державної автомобільної інспекції в Дніпропетровській області ОСОБА_1; копій декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2012 та 2013 роки заступника начальника відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Дніпропетровськ ОСОБА_2.
У розумінні приписів ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» ГУ МВС України в Дніпропетровській області, як субєкт владних повноважень, в прямому підпорядкуванні якого знаходяться Управління державної автомобільної інспекції в Дніпропетровській області та Відділ державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Дніпропетровськ, відносно посадових осіб яких запитувалася позивачем інформація щодо майнового стану, є розпорядником публічної інформації.
Посадові особи Управління державної автомобільної інспекції в Дніпропетровській області та Відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Дніпропетровськ (зокрема, особи які займають посаду начальника та заступника начальника) є субєктами декларування, на яких розповсюджується фінансових контроль відповідно до ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».
Так, субєкти декларування зобовязані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.
Відомості, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік Президента України, Голови Верховної Ради України, народних депутатів України, Премєр-міністра України, членів Кабінету Міністрів України, Голови та суддів Конституційного Суду України, Голови та суддів Верховного Суду України, голів та суддів вищих спеціалізованих судів України, Генерального прокурора України та його заступників, Голови Національного банку України, Голови Рахункової палати, Голови та членів Вищої ради юстиції, членів Центральної виборчої комісії, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Голови та членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, перших заступників та заступників міністрів, заступників міністрів - керівників апаратів, керівників інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим та їх заступників, членів колегіальних державних органів (комісій, рад), сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті (у разі її утворення), районної, обласної ради та їх заступників, керівників виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад та їх заступників, секретаря сільської, селищної, міської ради, підлягають оприлюдненню протягом 30 днів з дня їх подання на офіційному веб-сайті відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування на строк не менше одного року. У разі відсутності офіційного веб-сайту такі відомості оприлюднюються шляхом опублікування в офіційних друкованих виданнях відповідних державних органів та органів місцевого самоврядування протягом 30 днів з дня подання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру. Оприлюдненню підлягають усі відомості, зазначені в декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, крім відомостей, що віднесені цим Законом до інформації з обмеженим доступом.
Відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також щодо місця проживання та реєстрації декларанта, місцезнаходження обєктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, є інформацією з обмеженим доступом та оприлюдненню не підлягають.
Згідно із Законом України «Про захист персональних даних» в чинній редакції, обєктами захисту є персональні дані.
Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, повязану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.
Персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, визначених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».
З наведеного вбачається, що відомості, зазначені у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру начальника Управління державної автомобільної інспекції в Дніпропетровській області та заступника начальника Відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Дніпропетровськ слід відносити до інформації з обмеженим доступом лише щодо відомостей про ідентифікаційний код, серію та номер паспорта громадянина України, реєстрацію місця проживання, дату народження, місцезнаходження обєктів, які наводяться у декларації.
Що стосується іншої інформації, то відповідно до визначених норм законодавства, вона не є конфіденційною.
Як видно із запиту на інформацію від 09.12.2014р. №02/12-355, позивачем не запитувалась інформація з обмеженим доступом.
Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Щодо посилання відповідача на рішення Конституційного суду України від 30.10.1997р. №5 та від 20.01.2012р. №2-рп/2012, відповідно до яких інформація про майновий стан віднесена до персональних даних фізичної особи та конфіденційної інформації про особу, судом зазначається наступне.
Так, згідно рішення Конституційного Суду України від 30.10.1997 року №5-зп у справі щодо офіційного тлумачення статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону України «Про інформацію» та ст.12 Закону України «Про прокуратуру» частину четверту статті 23 Закону України «Про інформацію» треба розуміти так, що забороняється не лише збирання, а й зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її попередньої згоди, крім випадків, зазначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного доброту, прав та свобод людини. До конфіденційної інформації, зокрема, належать свідчення про особу (освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоровя, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані).
Згідно рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 року №2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частини першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України в аспекті конституційного подання положення частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України слід розуміти так:
- інформація про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, повязані з особою та членами її сімї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, повязану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень, така інформація про особу є конфіденційною;
- збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручання в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
З аналізу наведених рішень Конституційного Суду України вбачається, що ними не виключена можливість поширення конфіденційної інформації про особу, зокрема, щодо її майнового стану, у випадках, визначених чинним законодавством. При цьому, як зазначалося вище, Законом України «Про доступ до публічної інформації» та Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», які є спеціальними законами з цього питання, не обмежено доступ до інформації про відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону, наявність яких в декларації, з урахуванням приписів ч.7 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», якою передбачено, що обмеженню підлягає саме інформація, а не документ, не перешкоджає наданню на публічний запит копії такої декларації з виключенням з неї інформації доступ до якої є обмеженим.
Отже, доступ саме до документу - декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру є обмеженим лише у тій частині, де такий документ містить інформацію з обмеженим доступом, але для ознайомлення має бути надано інформацію, доступ до якої необмежений.
Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачем при подачі позову до суду понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 73грн. 08коп., що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи.
Таким чином, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені вищенаведеними належними доказами підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача у розмірі 73грн. 08коп.
На підставі викладеного, керуючись статтями 183-2, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Дніпропетровської обласної громадської організації «Дніпропетровський координаційно-експертний центр з питань регуляторної політики» до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області у задоволені запиту Дніпропетровської обласної громадської організації «Дніпропетровський координаційно-експертний центр з питань регуляторної політики» про надання публічної інформації від 09.12.2014р.
Зобовязати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області надати Дніпропетровській обласній громадській організації «Дніпропетровський координаційно-експертний центр з питань регуляторної політики» копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2012 та 2013 роки заступника начальника управління державної автомобільної інспекції в Дніпропетровській області ОСОБА_1; копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2012 та 2013 роки заступника начальника відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Дніпропетровськ ОСОБА_2.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу, з урахуванням приписів ч.8 ст.183-2 цього Кодексу, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_3