Справа № 12547/09/1570
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2010-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

"26" лютого 2010 р.Справа № 2а-12547/09/1570
Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.

при секретарі Юзефович Ю.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області про скасування рішення про заборону вїзду на територію України,

В С Т А Н О В И В:

11.11.2009 року до суду звернувся громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 ОМУ ГУМВС України в Одеській області (далі ОСОБА_3), в якому просив скасувати рішення ОСОБА_3 ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 17.12.2008 року про заборону його вїзду на територію України на один рік та від 24.12.2008 року про заборону його вїзду на територію України на пять років. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 17.12.2008 року співробітниками УБЗТЛ України в Одеській області його було затримано та 17.12.2008 року Хмельницьким ВМ ОСОБА_3 ОМУ ГУМВС України в Одеській області прийнято рішення про видворення його за межі України. На підставі вказаного рішення від 17.12.2008 року начальник ОСОБА_3 ОМУ ГУМВС України в Одеській області звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси до нього про примусове його розміщення в пункт тимчасового перебування з подальшим видворенням за межі України. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 11.03.2009 року в задоволенні адміністративного позову начальнику ОСОБА_3 ОМУ ГУМВС України в Одеській області відмовлено. На підставі цього ж рішення від 17.12.2008 року про видворення його за межі України Портофранківський ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області звернувся до Одеського окружного адміністративного суду про його видворення в примусовому порядку за межі України. Постановою суду від 09.10.2009 року в задоволенні позову також було відмовлено. Позивач вважає, що підлягає скасуванню вказане рішення від 17.12.2008 року щодо заборони його вїзду на територію України на один рік та від 24.12.2008 року щодо заборони його вїзду на територію України на пять років, оскільки законодавства про іноземців він не порушував.

05.02.2010 року позивач уточнив позовні вимоги та просив залучити у якості відповідача ВГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області та скасувати рішення ВГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 23.12.2008 року, яким йому заборонено вїзд на територію України на пять років (а.с.70-74).

Ухвалою суду від 16.02.2010 року у якості співвідповідача до участі в справі притягнуто ОМУ ГУМВС України в Одеській області (а.с.77-78).

Ухвалою суду від 26.02.2010 року позов ОСОБА_4 ОСОБА_2 в частині вимог до ОСОБА_3 про скасування рішення ОСОБА_3 від 17.12.2008 року про заборону його вїзду на територію України на один рік залишений без розгляду у звязку з заявою про їх відкликання (а.с.89).

У судовому засіданні представник позивача підтримав уточненні позовні вимоги, посилаючись на викладені у заяві обставини.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що рішення про заборону вїзду на територію України відносно позивача прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України. Крім того, зазначив, що ВСГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області мало повноваження за результатом перевірки щодо законності перебування на території України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 заборонити останньому вїзд на територію України терміном на пять років на підставі пункту 3.10 Наказу ГУМВС України в Одеській області №179 від 14.03.2007 року «Про затвердження положення про Одеське міське управління ГУМВС України в Одеській області»відповідно до якого Міське управління забезпечує дотримання законності в діяльності структурних підрозділів і працівників Управління, яким згідно наказу №700 (дск) від 14.09.2007 року є ВСГІРФО.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані ними докази у їх сукупності, судом встановлено, що 17.12.2008 року співробітниками УБЗТЛ України в Одеській області було затримано громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2, перевіркою законності перебування якого на території України було встановлено, що він прибув в Україну в грудні 2005 року через КПП «Одеса»за бізнес візою. В звязку з втратою національного паспорту в 2007 році звернувся до посольства ОСОБА_5 в місті Києві, отримав паспорт серії Р №003101789 терміном дії з 04.10.2007 року по 03.10.2009 року (а.с.10-12).

27.10.2007 року міським відділом РАЦС Одеського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_6Б.(а.с.17).

17.12.2008 року Хмельницьким ВМ ОСОБА_3 ОМУ ГУМВС України в Одеській області прийнято рішення про видворення за межі України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 та заборонено вїзд на територію України з 17.12.2008 року до 17.12.2009 року (а.с.23).

ВСГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області проведена перевірка щодо законності перебування на території України позивача у звязку з надходженням його скарги на дії Хмельницького ВМ ОСОБА_3

23.12.2008 року старшим інспектором ВСГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області майором міліції ОСОБА_7 винесений висновок за матеріалами службової перевірки щодо законності перебування на території України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4, відповідно до якого перебування на території України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 необхідно вважати незаконним; рішення щодо заборони подальшого вїзду в Україну громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_4 відмінено; заборонено вїзд в Україну громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_4 терміном на пять років (а.с.61-62).

Відповідно до ст.1 Законом України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства №3929-ХП від 04.02.1994 року (далі Закон №3929-ХП) якого іноземець це особа, яка не перебуває у громадянстві України є громадянином (підданим) іншої держави або держав. Згідно ст.2 Закону №3929-ХП іноземці мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обовязки, що і громадяни України, якщо інше не передбачене Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. Таким чином, наявність прав іноземців прямо повязана із законністю їх перебування на території України, в разі порушення певних встановлених державою умов їх перебування останні несуть відповідальність відповідно до зазначеного законодавства.

Статтею 1 Закону України „Про міліцію визначено, що міліція це державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоровя , права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Відповідно до п.14 ч. 1 ст.10 цього Закону одним з основних завдань органів внутрішніх справ є контроль додержання громадянами та службовими особами встановлених законодавством правил паспортної системи, вїзду, виїзду, перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію іноземних громадян та осіб без громадянства.

Згідно ст.32 Закону України №3929-ХП якщо іноземець грубо порушує законодавство про статус іноземців орган внутрішніх справ приймає рішення про видворення такого іноземця за межі України. За рішенням органу внутрішніх справ видворення іноземця та особи без громадянства за межі України може супроводжуватися забороною подальшого вїзду в Україну строком до пяти років.

Судом встановлено, що у звязку з затриманням 17.12.2008 року ОСОБА_4 та у звязку з відсутністю у нього реєстрації начальник ОСОБА_3 ОМУ ГУМВС України в Одеській області звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 про примусове його розміщення в пункт тимчасового перебування з подальшим видворенням за межі України. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 11.03.2009 року в задоволенні адміністративного позову начальнику ОСОБА_3 ОМУ ГУМВС України в Одеській області відмовлено.

Постановою Малиновського районного суду від 11.03.2009 року встановлено, що до 17.12.2008 року зі сторони ВГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області до ОСОБА_4А, не було ніяких претензій і він до адміністративної відповідальності не притягувався. В постанові також зазначено, що суд не приймає до уваги твердження представника позивача, що громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_2 перебуває нелегально на території України, чи порушує законодавство України, так як в судовому засіданні доведено до суду, що він з вини ВГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області опинився у скрутному становищі і був вимушений проживати на території України з простроченою реєстрацією. (а.с.26-27).

При наявності вказаної постанови Малиновського районного суду від 11.03.2009 року, яка набрала чинної сили, Портофранківський ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області знов на підставі того ж рішення від 17.12.2008 року Хмельницького ВМ ОСОБА_3 ОМУ ГУМВС України в Одеській області про видворення за межі України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2, звернувся то Одеського окружного адміністративного суду про видворення в примусовому порядку громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 за межі України. Оскільки позивач - Портофранківський ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області обґрунтовував свої позовні вимоги до відповідача - громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо його видворення, обставинами, які були встановлені судовим рішенням - постановою Малиновського районного суду від 11.03.2009 року, та враховуючи, що згідно ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2009 року у задоволенні адміністративного позову Портофранківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 про видворення в примусовому порядку за межі України було відмовлено (а.с.33-35).

Вказаними рішеннями судів встановлено, що громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_2 не порушував законодавство про статус іноземців, та відповідно субєкт владних повноважень - Хмельницький ВМ ОСОБА_3 ОМУ ГУМВС України в Одеській області прийняв рішення 17.12.2008 року про видворення за межі України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 без наявних на це законних підстав, у звязку з чим у видворенні у примусовому порядку ОСОБА_4 було відмовлено.

Згідно ст.32 Закону України №3929-ХП орган внутрішніх справ приймає рішення про видворення іноземця за межі України якщо він грубо порушує законодавство про статус іноземців. Саме вказане рішення про видворення іноземця за межі України відповідно до цієї статті Закону України №3929-ХП може супроводжуватися забороною подальшого вїзду в Україну строком до пяти років.

Оскільки Хмельницький ВМ ОСОБА_3 ОМУ ГУМВС України в Одеській області прийняв рішення 17.12.2008 року про видворення за межі України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 без наявних на це законних підстав, що встановлено рішеннями судів, які набрали чинність, відповідно відсутні підстави і для заборони подальшого вїзду в Україну строком на один рік громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2, яке встановлено вищезазначеним рішенням Хмельницького ВМ ОСОБА_3, та яке скасоване висновком від 23.12.2008 року ВСГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області з встановленням заборони подальшого вїзду в Україну громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 строком на пять років. Встановлення висновком від 23.12.2008 року ВСГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області заборони вїзду в Україну позивачу строком на пять років є протиправним, оскільки ґрунтувалося також на рішенні Хмельницького ВМ ОСОБА_3 від 17.12.2008 року про видворення за межі України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2.

Крім того, суд вважає, що ВСГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області не мало повноважень щодо встановлення заборони подальшого вїзду в Україну громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2, оскільки ВСГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області 23.12.2008 року не приймало рішення про видворення іноземця, а лише прийняло висновок за матеріалами службової перевірки щодо законності перебування на території України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2.

Судом не прийняті до уваги посилання представника відповідача, як на підставу наявності повноважень у ВСГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області на встановленням заборони подальшого вїзду в Україну на пункт 3.10 Наказу ГУМВС України в Одеській області №179 від 14.03.2007 року «Про затвердження положення про Одеське міське управління ГУМВС України в Одеській області», оскільки вказаним пунктом передбачено виключно функцію контролю дотримання законності в діяльності структурних підрозділів і працівників Управління, тобто можливості скасування незаконного рішення (висновку).

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_2 підлягають задоволенню , оскільки позивач не довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області про скасування рішення про заборону вїзду на територію України - задовольнити.

Скасувати висновок ВСГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 23.12.2008 року про заборону подальшого вїзду в Україну громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_2 терміном на пять років.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги.

Суддя