Справа № 804/16980/14
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2015 рокусправа № 804/16980/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФБМ - Днепр" до Дніпропетровської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому, з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог, просив визнання протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 110070000/2014/300058/1 від 28.04.2014 р.; зобов'язати Дніпропетровську митницю Міндоходів скласти та надати висновок Головному управлінню державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про повернення товариству з обмеженою відповідальністю «ФБМ-Днепр» надміру сплаченого митного платежу у загальному розмірі 54 879,89 грн.; зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області на підставі висновку Дніпропетровської митниці Міндоходів повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ФБМ-Днепр» з Державного бюджету України надміру сплачений митний платіж у загальному розмірі 54 879,89 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 110070000/2014/300058/1 від 28.04.2014 р. В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду та постановити нове рішення, яким у задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.05.2013 р. товариством з обмеженою відповідальністю «ФБМ-Днепр»(Покупець) та компанією «ЕС International (Nantong) Co., Ltd.»(Продавець) укладено контракт № 4UA.

Відповідно до умов вказаного контракту Продавець протягом дії контракту продає, а Покупець купує на умовах FOB Шанхай, Китай згідно з міжнародними правилами «Інкотермс-2010» або на інших, узгоджених в Специфікаціях умовах, товари промислового, будівельного та іншого призначення, в тому числі, але не виключно, металеві вироби (болти, гвинти, гайки, шурупи, саморізи, інше) та інші товари, кількість та асортимент яких наводиться в специфікаціях на кожну партію продукції, що поставляється.

Відповідно до специфікації № 13ЕС-05180 від 17.12.2013 р. до контракту постачанню підлягає наступний товар: гвинти сталеві з напівкруглою головкою - квадратний підголовник, клас-4,8, покриття - «цинк» з різьбою не по всій довжині гвинта (товар № 1), гвинти з циліндричною головкою - внутрішній шестигранник, клас 8,8, покриття - «цинк» з різьбою не по всій довжині болта (товар № 2).

За контрактом 06.05.2013 р. № 4UA Покупець отримав вказаний в специфікації товар.

28.04.2014 р. товариством з обмеженою відповідальністю «ФБМ-Днепр» надало в електронному вигляді до Дніпропетровської митниці Міндоходів митну декларацію № 110070000/2014/304776.

Митна вартість товару була визначена позивачем за ціною контракту (метод №1).

За результатом проведеного митного контролю митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 110070000/2014/300058/1 від 28.04.2014 р., згідно з яким митним органом відкоригована задекларована митна вартість товару на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням методу 2(ґ) за ціною товар № 1 - 2,2000 дол. за кг., товар № 2 - 2,2062 дол. за кг.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості є протиправним, а вимоги про зобов'язання надати висновок та на підставі висновку повернути надміру сплачені митні платежі є перендчасними.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До документів, які підтверджують митну вартість належить, в тому числі і рахунок-фактура (інвойс).

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України митний орган, у відповідності до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служба України № 362 від 13.07.2012 року в якості джерела інформації може використовуватися спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України.

Таким чином, наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості надає їй можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, матеріали свідчать, що на підтвердження заявленої митної вартості з митною декларацією №110070000/2014/304776 від 28.04.2014 р. позивачем до Дніпропетровської митниці Міндоходів та Державної фіскальної служби України було подано наступні документи:інвойс № 13ЕС-05180 від 17.12.2013 р.; пакувальний лист № 1 від 17.12.2013 р.; додаткова угода № 2 від 14.01.2014 р.; додаткова угода № 3 від 20.03.2014 р.; специфікація № 13ЕС-05180 від 17.12.2013 р.; контракт № 4UA від 06.05.2013 р.; прайс-лист від 17.12.2014 р.; сертифікат походження № G 20026 від 27.01.2014 р.; коносамент № SО 13122413 від 22.12.2013 р., картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 110/48 від 12.06.2014 р.; договір на транспортно-експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних вантажів № 1-08-13 від 01.08.2013 р.; специфікації № 1 від 22.12.2013 р. та № 3 від 18.04.2014 р.; рахунок на оплату № 151 від 17.04.2014 р., № 152 від 17.04.2014 р.; платіжне доручення № 45 від 23.04.2014 р.; довідка про транспортні витрати № 2 від 17.04.2014 р.; акти надання послуг №№ 166, 167 від 17.04.2014 р.; лист-уточнення призначення платежу № 42 від 20.05.2014 р.; лист АТ «ОТП Банк» № 55-1-550 від 16.06.2014 р.; сертифікат якості виробника б/н від 17.12.2013 р.; висновок ТТП № ГО-294/2 від 22.04.2014 р.; екологічна декларація № 11347 віл 31.01.2014 р.; листи № 25/04/14-2 від 25.04.2014 р., № 23/04/14-1 від 23.04.2014 р.;митна експортна декларація та переклад експортної декларації; міжнародна автомобільна накладна CMR № 281346 від 18.04.2014 р.; виписка з бухгалтерської документації № 30/04/14-1 від 30.04.2014 р.; лист ТОВ «Юкрейніаншиппінг сервіс» № 456 від 17.07.2014 р.

У рішенні про коригування відповідачем зазначено, що на підставі п.2 ст.53 МКУ встановлено, що не подано всі необхідні документи, які підтверджують митну вартість, а саме - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (відповідно до п.1.2 договору на транспортно-експедиторське обслуговування зовнішньоторгових вантажів №1-08-13 від 01.08.13 не надано додаток, який є невід'ємною частиною, не надано рахунок 3151 від 17.04.14) та запропоновано подати додаткові документи: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації виробника товару.

Листами № 19/05/14-02 від 19.05.2014 р., № 26/06/14-01 від 26.06.2014 р., № 35 від 31.07.2014 р. товариство з обмеженою відповідальністю «ФБМ-Днепр» зверталось до Дніпропетровської митниці Міндоходів та до Державної фіскальної служби України з вимогою про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 110070000/2014/300058/1 від 28.04.2014 р., підприємством надавались додаткові документи.

Листами № 3301/04-50-52 від 23.05.2014 р., № 4307/04-50-52 від 03.07.2014 р., № 3387/6/99-99-24-02-06-15 від 12.09.2014 р. контролюючими органами здійснено розгляд заперечень та додаткових документів товариства з обмеженою відповідальністю «ФБМ-Днепр» та відмовлено в скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів.

Листи митного органу вмотивовані, зокрема: не врахуванням в повному обсязі витрат на транспортування товару, зокрема не врахування вартості транспортно-експедиційних послуг в розмірі 4 126,67 грн.; недоліками митної декларації країни експорту; недоліками висновку Дніпропетровської торгово-промислової палати; не наданням документів на підтвердження оплати за товар та невідповідністю суми, вказаної на відмітці банку на зворотному боці контракту сумі, вказаній в специфікації.

Товар випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання.

Згідно пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, при визначені митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Пунктом 2 частини 11 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що до митної вартості не включаються витрати на транспортування після ввезення за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню.

Згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів тощо.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" визначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини 2 статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одну одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та податкову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити, перелік яких визначено у цій нормі.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України.

Таким чином, всі документи, складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення, які за змістом та формою відповідають наведеним вище вимогам закону, належать до первинних документів бухгалтерського обліку, інформація в яких систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

При цьому суд зауважує, що у випадку визначення митної вартості згідно з п. 5 ч. 10 ст. 58, п. 2 ч. 11 ст. 58 Митного кодексу України перевізник зобов'язаний пред'явити митному органу документ, який підтверджує виокремлення із загальної ціни товару витрати на транспортування такого товару до і після ввезення на митну територію України.

Відповідно до матеріалів справи на підтвердження витрат на транспортування товару позивачем до митного органу було надано:

- договір на транспортно-експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних вантажів № 1-08-13 від 01.08.2013 р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ФБМ-Днепр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮкрейніанШиппінгСервіс»;

- специфікації до вказаного договору № 1 від 22.12.2013 р. та № 3 від 18.04.2014 р. При цьому, в специфікації № 1 вказано про надання послуги - морське перевезення FOBШанхай-Іллічівськ, вартістю 17 538,33 грн., а в специфікації № 3, зазначено, зокрема, про надання послуги - ТЕО, вартістю 4 126,67 грн.;

- платіжне доручення № 45 від 23.04.2014 р. про сплату за транспортно-експедиційне обслуговування 17 538,33 грн.; рахунок на оплату № № 151 від 17.04.2014 р. на суму 17 538,33 грн.; акт надання послуг № 167 від 17.04.2014 р. про сплату 17 538,33 грн. за фрахт; листи про зміну призначення платежу № 42 від 20.05.2014 р. та № 55-1-550 від 16.06.2014 р. в платіжному дорученні № 45 від 23.04.2014 р., вірним вважати - за фрахт (морське перевезення); довідку ТОВ «ЮкрейніанШиппінгСервіс» про транспортні витрати № 2 від 17.04.2014 р., відповідно до якої витрати з перевезення вантажу згідно коносамента SО 13122413 від 22.12.2013 р. по маршруту порт Шанхай-Іллічівськ морський торговий порт складають 17 538,33 грн.;

- рахунок на оплату № 152 від 17.04.2014 р. про сплату 19 395,33 грн., в тому числі ТЕО, вартістю 4 126,67 грн.; акт про надання послуг № 166 від 17.04.2014 р. про надання, зокрема, послуг ТЕО на суму 4 126,67 грн.;

- лист ТОВ «ЮкрейніанШиппінгСервіс» № 456 від 17.07.2014 р., відповідно до якого згідно коносамента SО 13122413 від 22.12.2013 р. вартість фрахту складає 17 538,33 грн., а ТЕО в розмірі 4 126,67 грн., зазначені в специфікації № 3 - транспортно-експедиційне обслуговування на території України.

Вказані документи про транспортні витрати відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та є первинним бухгалтерськими документом, які дають можливість ідентифікувати та виокремити витрати на транспортування товару як до митного кордону України, так і до пункту призначення, розташованого на території України.

Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем були надані митному органу документи по транспортним витратам, а надання в наступному довідки, лише доповнювало надані документи та не було вирішальним.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо надання позивачем до митного оформлення документів, які підтверджують транспортні витрати.

Також, суд першої інстанції обґрунтованого не прийняв посилання митного органу на недоліки в митній декларації країни експорту та висновку Дніпропетровської торгово-промислової палати оскільки вказані документи є додатковими документами та не є обов'язковим джерелом відомостей для встановлення митної вартості товару.

Так само, судом першої інстанції вірно зазначено про безпідставність посилань Державної фіскальної служби України на невідповідність суми, вказаній у відмітці банківської установи на зворотному боці контракту сумі, зазначеній в специфікації, оскільки оплата за товар відбулася 17.09.2014 р., що унеможливлює надання декларантом доказів оплати за товар під час митного оформлення товару.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області про повернення надмірно сплачених митних платежів та зобов'язання Державної казначейської служби в Дніпропетровській області повернути суми надміру сплачених митних платежів суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 301 МК визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/або надмірно сплачених до бюджету.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 1, пунктів 2, 3, 4 розділу ІІІ

Порядку повернення для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Разом з тим взаємовідносини митних органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, регламентувалися Порядком взаємодії.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів здійснюється на підставі висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації. Зазначений висновок оформляється відповідно до заяви платника, яка подається до митного органу, що здійснював оформлення митної декларації.

Згідно із пунктом 7 Порядку взаємодії на підставі отриманого Висновку про повернення відповідний орган Державного казначейства України готує платіжні документи на перерахування коштів з рахунку з обліку доходів державного бюджету на рахунок, зазначений у Висновку про повернення, та протягом п'яти робочих днів від дати отримання Висновку про повернення здійснює повернення коштів з бюджету.

Таким чином, у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення (затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за № 1097/14364) та Порядком взаємодії (затвердженого наказом Державної митної служби України Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за № 1095/14362), на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Таким чином, наведене свідчить, що позивач заявив передчасний позов в частині зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням наведеного розв'язання судом питання про стягнення надмірно сплаченої суми ввізного мита, фактично буде визначенням митної вартості ввезеного товару, а у відповідності до діючого законодавства України, судові органи своїми рішеннями не можуть підміняти інші державні органи, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні даних позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв'язку чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 17.07.2015 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим