Справа № 2-а-1334/10
Суддя: Ляшко С. М.
Дата ухвалення: 2010-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тячівський районний суд Закарпатської області
Справа № 2а-1334/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в порядку скороченого провадження

22 листопада 2010 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі судді Ляшко С.М., розглянувши в порядку скороченого провадження в залі суду в м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Відора Йосиповича до Управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі про нарахування недоплаченої державної соціальної допомоги,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 Відор Йосипович звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі про нарахування недоплаченої соціальної державної допомоги. В позовній заяві зазначив, що він народився 11 лютого 1933 року і відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни та з 1 січня 2006 року йому до пенсії повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Виплата надбавки до пенсії повинна здійснюватись відповідачем, так як основним завданням органів Пенсійного фонду України є забезпечення своєчасного і у повному обсязі фінансування і виплати пенсій та інших виплат, які згідно законодавства здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених чинним законодавством.

Всупереч положенням ст. 22 Конституції України, якою передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, бюджетним законодавством дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено відповідно на 2006 та 2007 роки. Його законні права було обмежено прийняттям неконституційних правових актів, а про факт порушення йому стало відомо лише після висвітлення зазначених подій у засобах масової інформації і тому строки звернення до суду про відновлення порушених прав ним були пропущені.

Просить продовжити строк на звернення до суду та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі нарахувати йому, як дитині війни, щомісячну державну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії по віку та забезпечити її виплату за період 2006, 2007, 2008, 2009 роки.

Представник відповідача надіслав суду письмові заперечення. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що статтею 6 цього Закону передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак не передбачено яким саме органом ( Пенсійним фондом або іншим органом), за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата підвищення пенсій.

Зазначена стаття Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» взагалі була зупинена на 2007 рік, а на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» спочатку була зупинена, а потім визначені нею пільги були запроваджені поетапно.

Виплата щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни» згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в 2006 році не проводилася у звязку з відсутністю механізму їх проведення та коштів, передбачених у Державному бюджеті України, а в 2007 році таке підвищення проводилося тільки тим дітям війни, які визнані інвалідами, що встановлено Законом України « Про Державний бюджет України на 2007 рік»

З 01.01.2008 року позивачу нараховується у встановленому порядку щомісячна державна соціальна допомога, а тому посилання позивача на заборгованість УПФУ в Тячівському районі щодо виплати щомісячної державної допомоги за 2008 рік вважає безпідставним.

Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі здійснює свої повноваження по ефективному використанню коштів Пенсійного фонду України шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел і відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету, які використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають.

Враховуючи, що Законом України « Про соціальний захист дітей війни» передбачено фінансування виплат по даному закону із Державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного фонду України, то будь-яких порушень з боку управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі не вбачається.

Крім цього, вважає безпідставним аргументацію позивача про поважність причин пропуску звернення до суду, оскільки Закон України « Про соціальний захист дітей війни у встановленому порядку був оприлюднений. Просить в задоволенні позову відмовити

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набув чинності з 1 січня 2006 року, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення ( 2 вересня 1945 року ) Другої світової війни було менше 18 років.

Відповідно до ст. 6, 7 вказаного Закону дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Позивач ОСОБА_1 Відор Йосипович є ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком, що стверджується даними його паспорту громадянина України та пенсійного посвідчення, тобто є дитиною війни і має право на пільги, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» на 2006 рік зупинено. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» п.17 ст. 77 вказаного Закону виключено, а ст. 110 викладено в новій редакції, згідно якої пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак протягом 2006 року Верховною Радою України та Кабінетом міністрів відповідних нормативно-правових актів не видавалось і положення ст.110 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» в зазначеній частині не реалізовані.

Таким чином, у 2006 році позивач не мав правових підстав для нарахування йому підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитина війни, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік зупинено. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними, а тому га підставі ч. 2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення зворотної дії у часі немає.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року позивач мав правові підстави для нарахування підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», і тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно п.п. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», викладено в новій редакції , згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною 4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року п.п. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року визнано неконституційним.

Судом встановлено, що з 1 січня 2008 року позивачеві підвищено пенсію на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».А з 22 травня 2008 року, на підставі рішення Конституційного Суду України перерахунок пенсії з урахуванням ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачу не проводився.

А тому суд вважає , що з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008 року позивачу правомірно Управлінням Пенсійного фонду України у Тячівському районі нараховано підвищення пенсії на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та в цій частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

З 22 травня 2008 року позивач має право на отримання підвищення пенсії, не на 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а на 30 % мінімальної пенсії за віком, а тому відповідач має здійснити йому перерахунок пенсії починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялася, відтак підлягають задоволенню і вимоги про проведення перерахунку і виплату недоплаченого підвищення пенсії за 2009 рік.

Реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань судом не може бути прийняте до уваги, оскільки у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством не приймається судом до уваги, так як ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком. З огляду на наведене, дане питання врегульоване чинним законодавством України.

Відповідно до п. 1, 3, 15 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ від 24.10.2007 року Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України , одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Зважаючи на те, що суд не вправі виконувати функції субєкта владних повноважень, покладені на нього законом та питання щодо здійснення перерахунку пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд вважає необхідним зобовязати управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі здійснити перерахунок щомісячного підвищення до пенсії позивачу починаючи з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, а також починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та здійснити її виплату.

Керуючись ч.2 ст.152 Конституції України, ст.ст. 1, 6, 7 Закону України«Про соціальний захист дітей війни», п.17 ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» , ст.58, п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», пп.2 п.41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року, рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року, ст.ст. 6 , 11 , 71 , 72, 159-163, 183-2 КАС України, суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі провести перерахунок та виплату недоплаченого підвищення пенсії ОСОБА_1 Відору Йосиповичу, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як це передбачено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням раніше виплачених сум починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Тячівського районного суду Закарпатської області у 10-денний строк з дня отримання копії постанови з подачею її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_2