Справа № 2а-1870/7426/11
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/7426/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Високос Я.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2a-1870/7426/11

за позовом Прокуратури Тростянецького району в інтересах держави в особі Територіальної громади м. Тростянець

до Тростянецької міської ради,

третя особа - ОСОБА_3,

про скасування рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Прокуратура Тростянецького району, яка діє в інтересах держави в особі Територіальної громади м. Тростянець (далі по тексту - позивач), звернулася до суду з позовом до Тростянецької міської ради (далі по тексту - відповідач), третя особа фізична особа підприємець ОСОБА_3 (далі по тексту третя особа, ФОП ОСОБА_3В.), в якому просить суд:

- визнати незаконним рішення Тростянецької міської ради №472 від 17.09.2010 р. "Про надання дозволу фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 на встановлення малих архітектурних форм по вул. Червоноармійська, 72 в м. Тростянець".

В обґрунтування уточнених позовних вимог, зазначив, що 17.09.2010 р. Тростянецькою міською радою прийняте рішення №472, яким ФОП ОСОБА_3 надано дозвіл на встановлення чотирьох архітектурних форм площею 29 кв.м. кожна, для провадження торговельної діяльності, технічного обслуговування, ремонту автомобілів та розміщення авто мийки по вул. Червоноармійська, 72, згідно паспорту малої архітектурної форми.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки надана без розроблення проекту землеустрою, а лише на підставі договору сервітуту, а також передана у користування без земельних торгів (аукціону). Крім того, зазначена земельна ділянка знаходиться вздовж автомобільної дороги державного значення Н-12 та знаходиться в охоронній зоні памятника культури «Вознесенська церква». Це охоронна зона памяток культурної спадщини і зона регульованої забудови.

На підставі зазначеного прокурор Тростянецького району просить визнати незаконним оскаржуване рішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. Зазначив, що рішення прийняте згідно чинного законодавства, оскільки можливість та доцільність укладання договорів особистого строкового сервітуту розміщення малих архітектурних форм на момент виникнення правовідносин передбачена Порядком розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 р. №982 (а.с. 66-67).

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та вважає, що рішення прийняте правомірно.

Заслухавши доводи представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.09.2010 р. Тростянецькою міською радою прийняте рішення №472, яким ФОП ОСОБА_3 надано дозвіл на встановлення чотирьох архітектурних форм площею 29 кв.м. кожна, для провадження торговельної діяльності, технічного обслуговування, ремонту автомобілів та розміщення авто мийки по вул. Червоноармійська, 72, згідно паспорту малої архітектурної форми (а.с. 70).

На вказане рішення Прокуратурою Тростянецького району був внесений протест від 19.11.2010 р. №89 про його скасування як такого, що є незаконним (а.с.68-69).

За результатами розгляду протесту, рішенням Тростянецької міської ради від 01.12.2010 р. №639 протест прокурора було залишено без задоволення (а.с. 73-74).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 100 Земельного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

За змістом ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Стаття 124 Земельного кодексу України вказує, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч. 2,3 ст.134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 30 Закону України «Про охорону культурної спадщини» органи місцевого самоврядування, на території яких не створено органів охорони культурної спадщини, зобовязані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу памятці, негайно повідомивши про це відповідний орган охорони культурної спадщини місцевого органу виконавчої влади. Органи місцевого самоврядування зобовязані повідомляти відповідні органи охорони культурної спадщини про бездіяльність власника або уповноваженого ним органу, особи, яка набула права володіння, користування чи управління, що створює загрозу пам'ятці.

Стаття 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» зазначає, що з метою захисту традиційного характеру середовища окремих пам'яток, їх комплексів (ансамблів), історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій навколо них, мають встановлюватися зони охорони пам'яток: охоронні зони, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару. Межі та режими використання зон охорони пам'яток визначаються відповідною науково-проектною документацією і затверджуються відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про планування і забудову територій» режим забудови та іншого використання земель, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів або місцевих правилах забудови. Режим забудови та іншого використання земель, визначених для містобудівних потреб, враховується при розробленні землевпорядної документації. Узгодження питань щодо забудови та іншого використання земель, визначених для містобудівних потреб, в яких зацікавлені суміжні територіальні громади, здійснюється на підставі угод, відображається у схемах планування зазначених територій та генеральних планах населених пунктів. Встановлення режиму забудови та іншого використання земель, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності» від 26.08.2009 р. №982 вказаний вище Порядок розроблений відповідно до вимог законодавства з метою врахування органами місцевого самоврядування під час прийняття рішень щодо форм соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення для провадження підприємницької діяльності. Дія цього Порядку не поширюється на малі архітектурні форми, що розміщуються на землях дорожнього господарства, у тому числі у межах смуги відведення, уздовж автомобільних доріг загального користування. Розміщення зазначених архітектурних форм здійснюється відповідно до чинного Законодавства України.

Проведеною перевіркою встановлено, що в порушення вище зазначених вимог чинного законодавства сесією Тростянецької міської ради №472 від 17.09.2010 р. в п. 4 рішення не вказано про необхідність державної реєстрації договору сервітуту, як цього вимагають ст. 125 Земельного кодексу України.

В порушення ст.123 Земельного кодексу України земельна ділянка по вул. Червоноармійській, 72 площею 360 кв. м. надана без розроблення проекту землеустрою, а лише на підставі договору сервітуту.

Також, земельна ділянка по вул. Червоноармійській, 72 площею 360 кв.м. розміщена вздовж автомобільної дороги державного значення Н-12, що теж є порушенням вказаної Постанови Кабінету Міністрів України (а.с.95).

Встановлено, що відповідно до Генерального плану земельна ділянка по вул. Червоноармійській, 72 знаходиться в охоронній зоні пам'ятника архітектури «Вознесенська церква». Це охоронна зона пам'яток культурної спадщини і зона регульованої забудови. У зазначеній зоні відповідно до Генерального плану м. Тростянець будівництво заборонено (а.с.72).

Крім того, зазначена земельна ділянка виділена в межах охоронної зони регульованої забудови, що є порушенням ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та ст. 19 Закону України «Про планування і забудову територій» та Генерального плану м. Тростянець.

Отже суд приходить до висновку, що рішення Тростянецької міської ради №472 від 17.09.2010 р. "Про надання дозволу фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 на встановлення малих архітектурних форм по вул. Червоноармійська, 72 в м. Тростянець" прийнято без дотримання вимог ст.ст. 100,123,124,125 Земельного кодексу України, Законів України "Про планування і забудову територій", «Про охорону культурної спадщини» та Генерального плану м. Тростянець.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо визнання незаконним рішення Тростянецької міської ради №472 від 17.09.2010 р. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Прокуратури Тростянецького району в інтересах держави в особі Територіальної громади м. Тростянець до Тростянецької міської ради, третя особа - ОСОБА_3, про скасування рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконним рішення Тростянецької міської ради №472 від 17.09.2010 р. "Про надання дозволу фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 на встановлення малих архітектурних форм по вул. Червоноармійська, 72 в м. Тростянець".

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук

Повний текст постанови складено 06.12.2011 р.