Справа № 804/5529/15
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 р. Справа № 804/5529/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Борисенка П.О, при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, та представників відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Прокуратури Дніпропетровської області
про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі,
зобовязання виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного
прогулу та стягнення моральної шкоди,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Прокуратури Дніпропетровської області, в якому просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ прокурора Дніпропетровської області № 65 від 24.01.2011 р. про звільнення старшого слідчого прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області юриста 1 класу ОСОБА_1 із займаної посади та з органів прокуратури; визнати незаконним та скасувати наказ Генерального прокурора України № 134к від 27.01.2011 р. про зміну наказу прокурора Дніпропетровської області від 24.01.2011 р. про позбавлення старшого слідчого прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 класного чину юриста 1 класу, присвоєного наказом Генерального прокурора України від 15.05.2009 року № 543к; поновити ОСОБА_1 на роботі в органах прокуратури Дніпропетровської області з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 24.01.2011 р. і до моменту фактичного поновлення на публічній службі; стягнути з прокуратури Дніпропетровської області завданої ОСОБА_1 моральної шкоди, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що своє звільнення позивач вважає незаконним та необгрунтованим, оскільки на час винесення спірних наказів і до теперішнього часу відсутні будь - які законні підстави для його звільнення. Позивач не писав заяву про звільнення його з органів прокуратури, не порушував трудового законодавства, та підстав для звільнення його, передбачених ст.ст. 40, 41 Кодексу законів про працю України теж не було. Також, позивач не порушував Дисциплінарного статуту прокуратури України та не вчиняв проступку, який порочив його як працівника прокуратури, не вчиняв діяння, не сумісного з перебуванням на роботі в органах прокуратури, стосовно позивача відсутній обвинувальний вирок суду, чи будь - яке інше рішення суду, згідно якого позивач був би відсторонений від займаної ним посади, чи позбавлений права займати відповідні посади чи займатися певною діяльністю.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення адміністративного позову, подали письмові заперечення, в яких зазначили, що під час службового розслідування, проведеним старшим прокурором відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 відповідно до розпорядження прокурора Дніпропетровської області №5 від 24.01.2010 р., встановлено, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувалися службові обовязки при здійсненні розслідування кримінальної справи № 56109056, порушеної 13.10.2010 р. за фактом умисного нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5, та його дружиною ОСОБА_6 інспектору дорожньо-патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ з обслуговування м. Кривого Рогу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.
Причиною вчинення ОСОБА_1 проступку, який порочить працівника прокуратури, є проявлення у нього низьких моральних якостей, відсутність стійкого переконання необхідності особистого дотримання законів у службовій діяльності. Саме з огляду на зазначене, до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.
Постановою слідчого в ОВС СВ слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області від 26.11.2014р. зазначене кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_1 працював в органах прокуратури з 13.05.2004 р. з початку на посаді слідчого, а з 08.09.2005 р. на посаді старшого слідчого прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Наказом прокурора Дніпропетровської області №65 від 24.01.2011р. ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та з органів прокуратури.
Наказом Генерального прокурора України №134к від 27.01.2011р. змінено п.1 наказу прокурора Дніпропетровської області №65 від 24.01.2011р., вважати старшого слідчого прокуратури Саксаганського району м. Кривий Ріг Дніпропетровської області ОСОБА_1 звільненим із займаної посади за вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури з позбавленням його класного чину юриста 1 класу, присвоєного наказом Генерального прокурора України №543 к від 15.05.2009р.
Разом з тим, як слідує зі спірного наказу № 134 від 27.01.2011р. Генеральної прокуратури України дослівно зазначена підстава: «Старший слідчий прокуратури Саксаганського району м. Кривий Ріг Дніпропетровської області юрист 1 класу ОСОБА_1, розслідуючи кримінальну справу за фактом злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, вступив у позаслужбові стосунки з гр. ОСОБА_6, яка 10.10.2010р. разом із своїм чоловіком. ОСОБА_8, скоїла цей злочин. У першій половині січня 2011р. він вимагав від ОСОБА_6, а в наступному і отримав від неї 4000 дол. США за незатримання її та ОСОБА_8 в порядку ст. 115 КПК України та прийняття надалі рішення про відмову стосовно обох у порушенні кримінальної справи. Стосовно ОСОБА_1 18.01.2011 року порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченою ч. 2 ст. 368 КК України. Після отримання ним частини хабара його було затримано, а в наступному пред'явлено обвинувачення. За поданням слідчого судом стосовно нього обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив проступок, який порочить як працівника прокуратури та завдав шкоду авторитету прокуратури України, що є несумісним з його подальшим перебуванням на займаній посаді. Наказом прокурора дніпропетровської області від 24 січня 2011 року № 65 його звільнено із займаної посади в дисциплінарному порядку. Проте класного чину не позбавлено.».
Постановою слідчого в ОВС СВ слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області від 26.11.2014р. зазначене кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Згідно з ч. 3 ст. 48 Закону України «Про прокуратуру» за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи вчинення ганебного вчинку прокурори і слідчі несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджує Верховна Рада України.
Відповідно до частини четвертої статті 72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.
Згідно п.2 ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994р. (далі - Закон) закриття кримінального провадження за відсутності у діянні складу кримінального правопорушення або не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпання можливості їх отримати є підставою для відшкодування шкоди в розмірах і в порядку передбаченому цим законом.
Відповідно ст.6 Закону громадянин, звільнений з роботи (посади) у зв'язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв'язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, має бути поновлений на колишній роботі (посаді), а в разі неможливості цього (ліквідація підприємства, установи, організації, скорочення посади, наявність інших передбачених законом підстав, що перешкоджають поновленню на роботі (посаді) - йому має бути надано державною службою зайнятості іншу підходящу роботу. Робота (посада) надається громадянинові не пізніше ніж через один місяць з дня звернення, якщо воно надійшло протягом трьох місяців з дня набрання законної сили виправдувальним вироком або винесення постанови (ухвали) про закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.
У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, запис про звільнення з роботи (посади), зроблений у трудовій книжці, визнається недійсним. На вимогу громадянина власник або уповноважений ним орган у триденний термін видає йому дублікат трудової книжки без запису, який визнано недійсним.
Згідно ст. 7 Закону, термін перебування під вартою, термін відбування покарання, а також час, протягом якого громадянин не працював у зв'язку з незаконним відстороненням від роботи (посади), зараховується як до загального трудового стажу, так і до стажу роботи за спеціальністю, стажу державної служби, безперервного стажу.
Відповідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, суд який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Відтак, постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок), цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника (підпункт «з» пункту 1). У відповідності до частини 3 пункту 2 Порядку, збереження заробітної плати «у всіх інших випадках», до яких відноситься випадок й вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.
Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд зазначає, що позивачем не надано суду доказів спричинення йому моральної шкоди, пояснень в чому полягала спричинена моральна та обґрунтування зазначеного розміру відшкодування моральної шкоди.
За таких обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 69, 71, 86, 158163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Дніпропетровської області № 65 від 24.01.2011 р. про звільнення старшого слідчого прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області юриста 1 класу ОСОБА_1 із займаної посади та з органів прокуратури.
Визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України № 134 к від 27.01.2011 р. про зміну наказу прокурора Дніпропетровської області від 24.01.2011 р. про позбавлення старшого слідчого прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 класного чину юриста 1 класу, присвоєного наказом Генерального прокурора України від 15.05.2009 року № 543 к.
Поновити ОСОБА_1 на роботі в органах прокуратури Дніпропетровської області з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 24.01.2011 р. і до моменту фактичного поновлення на публічній службі.
У решті задоволення позовних вимог-відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України звернути постанову суду до негайного виконання в частині поновлення на посаді та присудження виплати заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 17.06.2015р.

Суддя ОСОБА_9