Справа № 812/241/15
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 липня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/241/15

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Шембелян В.С.,

при секретарі Олійник О.А.,

за участю сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду в м. Сєвєродонецька адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзалізничпром» до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_3 управління Міндоходів у Луганській області, ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення суми бюджетного відшкодування та пені,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогами до відповідачів, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність податкового органу щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку про повернення позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 року згідно з податковою декларацією від 20.11.2013 в розмірі 211 804,00грн. (яка підтверджена до відшкодування Первомайською ОДПІ в акті від 16.12.2013 №192/12-10-15/32082194);

- визнати протиправною бездіяльність податкового органу щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку про повернення позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 року згідно з податковою декларацією від 20.11.2013 в розмірі 1 102 200,00грн. (яка підтверджена до відшкодування ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 у справі № 812/10676/13-а та постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2014 у цій справі);

- стягнути з державного бюджету України в особі ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Луганській області на користь позивача суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 року згідно з податковою декларацією від 20.11.2013 в загальному розмірі 1 314 004,00грн.;

- стягнути з державного бюджету України в особі ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Луганській області на користь позивача пеню в загальному розмірі 264 613,22грн., в тому числі: 46 210,11грн. - за прострочення погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 року згідно податкової декларації від 20.11.2013 в сумі 211 804,00грн. (яка підтверджена до відшкодування Первомайською ОДПІ в акті від 16.12.2013 №192/12-10-15/32082194) за період з 31.12.2013 по 05.05.2015 включно; 218 403,11грн. - за прострочення погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 року згідно податкової декларації від 20.11.2013 в сумі 1 102 200,00грн. (яка підтверджена до відшкодування ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 у справі № 812/10676/13-а та постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2014 у цій справі) за період з 04.04.2014 по 05.05.2015 включно;

- стягнути з державного бюджету України в особі ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Луганській області (ідентифікаційний код юридичної особи 37991110) на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на підставі ОСОБА_1 перевірки Первомайською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.12.2013 №, яким визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1 102 200,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 551 100,00 грн. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2014 визнано протиправним та скасовано зазначене податкове повідомлення-рішення. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2013 залишено без змін. Таким чином, 20.03.2014 ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 у справі 812/10676/13-а ( та постанова Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2014 у цій справі) набрала законної сили і податкове повідомлення-рішення є протиправним та скасоване. Вищевказаними судовими рішеннями підтверджено право ТОВ «Укрзалізничпром» на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість з державного бюджету за жовтень 2013 року в сумі 1 102 200,00 грн. Всупереч законодавству висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету в розмірі 1 102 200,00 грн. Первомайською ОДПІ до органу державного казначейства не було подано, та ТОВ «Укрзалізничпром» не отримано вказаної суми бюджетного відшкодування, що є порушенням чинного законодавства та законних прав позивача. Також позивач зазначив, що відповідно до п.200.23 ст.200 ПК України на суму такої заборгованості нараховується пеня, яка відповідно до розрахунку позивача складає 264 613,22 грн. за період з 04.04.2014 по 05.05.2015 включно. Також надали докази на підтвердження того факту, що суми, заявлені до бюджетного відшкодування в позові, не заявлялися ними до автоматичного бюджетного відшкодування в майбутніх періодах, а також за рахунок вказаного податкового кредиту ними не зменшувалися податкові зобовязання в подальшому.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача, Первомайська обєднана державна податкова інспекція ОСОБА_3 управління Міндоходів у Луганській області, в судовому засіданні надала суду письмові заперечення та відповідні пояснення. Вважали вимоги позивача щодо визнання їх бездіяльності хибним способом захисту прав позивача, оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на стягнення суми заборгованості в судовому порядку, а не звернення до суду з позовом щодо оскарження бездіяльності податкового органу в такому випадку. Також зазначив, що у звязку з ненаданням податковим органом до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми бюджетного відшкодування відсутні правові підстави для нарахування пені. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити ( том 2, арк..справи 221-224).

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Луганській області до судового засідання не прибув, просив справу розглянути без участі представника. У своїх запереченнях на адміністративний позов зазначив, що податковим органом висновок до казначейства про стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2013 року в сумі 1314004,00 грн. не надавався, тому відшкодування податку на додану вартість не проводилось. Також вважав безпідставними вимоги позивача щодо нарахування пені з посиланням на норми чинного законодавства. (том 1, арк..справи 79).

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приймає до уваги наступні норми чинного законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі наданих сторонами доказів суд вважає встановленими наступні обставини справи.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничпром" зареєстроване як платник податку на додану вартість відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва №100275691 про реєстрацію платника податку на додану вартість (том 1, а.с.67 ).

Як встановлено судом, позивачем 20.11.2013 року в порядку та формі, що передбачені пунктом 201.15 статті 201 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VІ та Наказу Міністерства доходів і зборів України №678 від 13.11.2013 року до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_3 управління Міндоходів у Луганській області подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2013 року з додатками, серед яких була заява про повернення суми бюджетного відшкодування в розмірі 1 314 004,00 грн. ( том 1, а.с. 16-23).

Згідно з п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про звернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому ::гану податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном втримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України за наявності остатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом і. календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

У період з 10.12.2013 по 16.12.2013 фахівцями податкового органу було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань правомірності нарахування бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2013 року у сумі 1 314 004,00 грн., за результатами якої складено акт від 16.12.2013 № 192/12-10-15/32082194, висновком якого зазначено, що ТОВ «Укрзалізничпром» порушено п.198.2 ст.198, п.200.1 ст.200, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого в періоді, що перевірявся, завищено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 1 102 200,00 грн. Сума в розмірі 211 804,00 грн. підтверджена до відшкодування ( том 1, а.с. 30, 31-45).

Пунктом 200.12. ст. 200 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (п. 200.13. ст. 200 Податкового Кодексу України).

Відповідно до п.п. в) п.200.14 статті 200 Податкового кодексу України встановленоякщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Податковий орган, здійснюючи контроль за обчисленням та сплатою податку на додану вартість, у тому числі за бюджетними відшкодуваннями, повинен діяти у спосіб, передбачений законом, а саме: за наслідками перевірок, або надати висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, або відмовити у наданні бюджетного відшкодування надіславши платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначити підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

На підставі вищевказаного акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.12.2013 № НОМЕР_1, яким визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1 102 200,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 551 100,00 грн. (том 1, а.с. 46).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2014 у справі № 812/10676/13-а зазначене податкове повідомлення-рішення визнано протиправним та скасовано ( том 1 а.с. 47-53).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2014 залишено без змін (том 1, а с. 54-58). Таким чином 20.03.2014 ухвала (та постанова) набрали законної сили і податкове повідомлення-рішення є протиправним та скасоване.

Згідно з п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Листом від 25.03.2015 вих. № УЗП-21/15ю позивач з метою мирного врегулювання спору звернувся до ОСОБА_3 управління Міндоходів у Луганській області як до органу вищого рівня відносно Первомайської ОДПІ, з проханням відповідно до законодавства подати протягом 5 (п'яти) робочих днів органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок ТОВ «Укрзалізничпром» згідно податкової декларації від 20.11.2013 з заявою про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4) в сумі 1 314 004,00 грн. ( том 1, а.с. 59-62).

ОСОБА_3 управлінням ДФС у Луганській області на адресу ТОВ «Укрзалізничпром» надано відповідь від 24.04.2015 № 50/12-32-1501/12, згідно якої повідомлено, що у звязку із втратою всіх первинних документів, під час проведення антитерористичної операції на території Луганської області в період з червня по листопад 2014, на даний час не можливо достеменно встановити суму податку на додану вартість, що залишилась не відшкодованою, в тому числі за рішенням суду ( том 1, а с. 63).

Таким чином, суд вважає встановленими ті обставини, що податковий орган з вказаних в його листі підстав не виконує свої законні обовязки щодо надання органам державного казначейства висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок позивача, та не виконує рішення суду, що набрало законної сили, повний текст якого із зазначенням відповідних сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню за вказаною податковою декларацією, є в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Тому, суд вважає доведеним факт протиправної бездіяльності податкового органу щодо виконання зазначених обовязків, а вимоги позивача в цій частині такими, що підлягають задоволенню. За встановлених в судовому засіданні обставин спосіб захисту позивача щодо цих позовних вимог є належним.

Станом на теперішній час позивач не отримав суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 року згідно податкової декларації від 20.11.2013 в загальному розмірі 1 314 004,00 грн., що порушує законні права та інтереси ТОВ «Укрзалізничпром».

Згідно з п. 200.17 ст. 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету.

Згідно з п.4 ч.4 Положення про Державне казначейство України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 21.12.2005 року, казначейство відповідно до покладених на нього завдань проводить безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевого бюджетів і бюджетних установ, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Відповідно до п.п. 4.1 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 02.07.1997 року № 209/72 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 21.05.2001 року № 200/86) відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів або за рішенням суду.

Частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт порушення прав позивача на отримання бюджетного відшкодування в передбачені законом строки через протиправну бездіяльність відповідача, а саме не виконання ним прямого обовязку подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню із бюджету.

Тому суд вважає можливим поновити права позивача відповідно до заявлених ним вимог, а саме шляхом стягнення конкретної грошової суми, розмір якої та обґрунтованість заяви її до бюджетного відшкодування вже перевірялися та підтверджені судовими рішеннями, що набрали законної сили, а саме: ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 у справі № 812/10676/13-а та постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2014 у цій справі.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення з державного бюджету України в особі ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Луганській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзалізничпром» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 року згідно з податковою декларацією від 20.11.2013 в загальному розмірі 1 314 004,00 грн. безперечно підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення пені за прострочення погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, суд, приймаючи рішення щодо обґрунтованості доводів позивача, керується наступними вимогами чинного законодавства.

Відповідно до п. 200.23 ст.200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Строк відшкодування суми податку на додану вартість визначено у п.200.13 наведеної статті і становить пять операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Аналіз цих положень вказує на те, що зазначена у п. 200.23 ст.200 ПК України відповідальність передбачена саме за порушення вказаних строків відшкодування суми податку на додану вартість органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Оскільки на час розгляду справи підстав для бюджетного відшкодування у казначейської служби не було, бо вони не отримували а ні висновку податкового органу, а ні рішення суду щодо стягнення суми бюджетного відшкодування, то підстави для нарахування пені, суд вважає, відсутні. В цій частині позовних вимог слід відмовити за необгрунтованістю.

Враховуючи необхідність в частковому задоволенні позовних вимог, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат на підставі наступних вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України ( або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).

Згідно з ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Так позивачем було заявлено позовні вимоги на загальну суму 1 578617,22 грн., судом же відмовлено в задоволенні позовних вимог на суму 264613,22 грн., що складає 17% ціни позову.

Сума судового збору, що мав сплатити позивач справі з майнових вимог є максимальною відповідно до п.п.1) п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» і дорівнює 4872 грн., з якої 17% складає сума 828,24 грн. сума судового збору пропорційна частині позовних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено.

Позивачем було сплачено судовий збір з майнових вимог в розмірі 10% від максимальної суми 487,20 грн., з немайнових вимог 73,08 грн. (т.1 а.с.2-4).

Оскільки позовні вимоги немайнового характеру судом також були задоволені, тому до сплати позивачу слід присудити суму судового збору в розмірі 267,96 грн. (828,24 грн. (487,20 грн.+ 73,08 грн.)).

На підставі частини 3 статті 160 КАС України у судовому засіданні 13 липня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 20 липня 2015 року, про що згідно вимог частини 2 статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Укрзалізничпром до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_3 управління Міндоходів у Луганській області, ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення суми бюджетного відшкодування та пені задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Первомайської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_3 управління Міндоходів у Луганській області щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку про повернення товариству з обмеженою відповідальністю «Укрзалізничпром» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 року згідно податкової декларації від 20.11.2013 в розмірі 211 804,00 грн. (яка підтверджена до відшкодування Первомайською ОДПІ в акті від 16.12.2013 № 192/12-10-15/32082194).

Визнати протиправною бездіяльність Первомайської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_3 управління Міндоходів у Луганській області щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку про повернення товариству з обмеженою відповідальністю «Укрзалізничпром» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 року згідно податкової декларації від 20.11.2013 в розмірі 1 102 200,00 грн. (яка підтверджена до відшкодування ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 у справі № 812/10676/13-а та постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2014 у цій справі).

Стягнути з державного бюджету України в особі ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Луганській області (ідентифікаційний код юридичної особи 37991110) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзалізничпром» (ідентифікаційний код юридичної особи 32082194, індивідуальний податковий номер 01, р/р 0133 у ТВБВ № 10012/087 філії - Луганського ОУ АТ "Ощадбанк", МФО 304665) суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 року згідно податкової декларації від 20.11.2013 в загальному розмірі 1 314 004,00 грн. (один мільйон триста чотирнадцять тисяч чотири гривні 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзалізничпром» (ідентифікаційний код юридичної особи 32082194) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 267,96 грн. (двісті шістдесят сім гривень 96 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Відповідно до частини 3 статті 160 КАС України постанова складена у повному обсязі 20 липня 2015 року.

Суддя ОСОБА_4