Справа № 826/5009/15
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5009/15 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

14 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" до Державної виконавчої служби України про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" звернулося до суду з позовом до Державної виконавчої служби України про скасування постанови про арешт коштів боржника від 29.05.2014 року ВП №11847324 у розмірі 1 549 319,70 грн., та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.05.2014 року ВП №11847324 у розмірі 154 913,97 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2015 р. відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» до Державної виконавчої служби України про визнання протиправним та скасування постанов в частині оскарження постанови про арешт коштів боржника від 29.05.2014 року ВП №11847324 у розмірі 1549319,70 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою направити справу для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляцій наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Пунктом 1 ч. 2 цієї статті визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. З цієї статті зазначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Випадок з оскарженням рішень, дій, бездіяльності суб'єкта владних повноважень, а саме органу державної влади, яким є Державна виконавча служба України до цього переліку не відноситься, а тому кодексом адміністративного судочинства України визначений виключний перелік справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративний судів, що підтверджує необґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Статтею 18 КАС України визначено предметну підсудність адміністративних справ.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи коли однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Територіальна підсудність адміністративних справ передбачена ст. 19 КАС України, відповідно до якої адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 18, 19 КАС України, адміністративний позов Товариства про скасування постанови про арешт коштів боржника від 29.05.2014 ВП № 11847324 у розмірі 1 549 319,70 грн. та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.05.2014 ВП № 11847324 у розмірі 154 931,97 грн. поданий з дотриманням правил предметної та територіальної підсудності.

Також в оскаржуваній Ухвалі зазначено, що позовні вимоги в частині скасування постанови про арешт коштів боржника від 29.05.2014 ВП № 11847324, прийняту при примусовому виконанні наказу Господарського суду луганської області від 17.12.2004 № 19/109 про стягнення відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь ДК "Укртрансгаз" боргу у сумі 14 643 873,18 грн., стосуються контролю за виконанням зазначеного наказу Господарським судом Луганської області, а отже заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Проте, судом першої інстанції не достатньо було вивчено доводи Позивача, викладені у адміністративному позові та докази, які підтверджували правомірність заявлених вимог, а також той факт, що ці вимоги є пов'язаними між собою та такими, що належним чином заявлені у порядку адміністративного судочинства та повністю відносять до юрисдикції окружних адміністративних судів.

Так, судом першої інстанції не враховано того факту, що основне виконавче провадження, в рамках якого і було винесено обидві оскаржувані постанови закінчено, а тому, жодного контролю за виконанням наказу Господарського суду Луганської області у порядку господарського судочинства, як зазначено в оскаржуваній Ухвалі, проведено бути не може, оскільки ці рішення суб'єкта владних повноважень вже не мають жодного відношення до виконання наказу Господарського суду Луганської області від 17.12.20014 № 19/109, оскільки виконавче провадження № 118457324 вже завершено.

У резолютивній частині оскаржуваної постанови, державний виконавець зазначив про накладення арешту в рамках суми, що складала залишок заборгованості за рішенням суду, а саме 1 549 319,70 грн. та не було зазначено про накладення арешту на рахунки з урахуванням суми виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та провадженням виконавчих дій.

Частиною 7 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу є виконавчими документами.

Крім того, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 154 931,97 грн. також винесена 29.05.2014 в один день разом з постановою про арешт коштів боржника, що є грубим порушенням п.п. 3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 N 512/5.

Таким чином, Відповідач списує з рахунків Позивача та виконує у примусовому порядку Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.05.2014 ВП№ 11847324у сумі 154 931,97 грн., виділену в окреме виконавче провадження, яка набула статусу виконавчого документа на підставі Постанови про арешт коштів боржника від 29.05.2014 ВП № 11847324.

Отже, постанова про арешт коштів, відносно якої заявлені вимоги у адміністративному позові є такою, що діє у виконавчому провадженні, відкритому на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", за змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.

Тому, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Також, до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали місцевого суду та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2015 р. - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції..

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.