Справа № 813/1809/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року справа № 813/1809/15

17 год. 33 хв. зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Щур В.Р.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі ГУ МВС України у Львівській області) №162о/с від 05.03.2015р. в частині призначення підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду слідчого слідчого відділення Франківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України, увільнивши його від посади старшого слідчого слідчого відділення Личаківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України з 05.03.2015 року;

- поновити позивача на посаді старшого слідчого слідчого відділення Личаківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваний наказ ГУ МВС України у Львівській області №162о/с від 05.03.2015р. в частині призначення підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду слідчого слідчого відділення Франківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України є протиправним, оскільки він є похідним від наказу ГУ МВС України у Львівській області №184 від 24.01.2015р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУ МВС». Позивач вважає, що скасування судом наказу №184 від 24.01.2015р. тягне за собою і скасування оскаржуваного наказу. Додатково позивач зазначив, що 22.06.2015р. набрало законної сили судове рішення, яким визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України у Львівській області №184 від 24.01.2015р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУ МВС».

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву від 15.05.2015р., в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки накладенню стягнення передувало проведення службового розслідування. За наслідками проведення вказаного розслідування видано наказ ГУ МВС України у Львівській області №184 від 24.01.2015р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУ МВС». На підставі вказаного наказу відповідач виніс оскаржений наказ ГУ МВС України у Львівській області №162о/с від 05.03.2015р.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого.

З висновку службового розслідування за фактом розпочатого кримінального провадження №0000010 та затримання старшого слідчого СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_3 від 24.01.2015р. вбачається, що старший слідчий майор міліції ОСОБА_3, будучи службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, зобовязаним відповідно до Закону України Про міліцію, кримінального процесуального законодавства та своїх функціональних обовязків запобігати, виявляти, припиняти та розкривати злочини, а також здійснювати всебічне, обєктивне та неупереджене досудове розслідування у кримінальних провадженнях, уніс до ДРДР за №000035 завідомо неправдиву інформацію про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України невідомими особами, а у подальшому вимагав у громадянина ОСОБА_4 за непритягнення його до кримінальної відповідальності за скоєння такогоо правопорушення неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США, під час отримання якої від останнього, 23.01.2015р. затриманий працівниками УСБ України у Львівській області та УВБ у Львівській області ДВБ МВС України. Такими діями майор міліції ОСОБА_3 грубо порушив службову дисципліну, обовязки рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, неухильне виконання яких передбачене ст. 7 Дисциплінарного статуту, зокрема дотримання законодавства, захист від протиправних посягань прав та свобод громадян, дотримання норм професійної та службової етики, що призвело до дискредитації правоохоронних органів через формування негативної думки громадськості про безкарність та вседозволеність працівників міліції.

У висновку службового розслідування вказано, що допущені майором міліції ОСОБА_3 грубі порушення службової дисципліни стали можливими через відсутність дієвого повсякденного контролю за його службовою діяльністю, зокрема суворим дотриманням законності при розслідуванні кримінальних проваджень, належним оформленням та порядком зберігання речових доказів, зі сторони керівництва слідчого відділення Личаківського РВ ЛМ України ГУМВС, зокрема старшого слідчого підполковника міліції ОСОБА_1 на якого було покладено виконання обовязків першого заступника начальника відділу начальника відділення і який несе персональну відповідальність дотримання дисципліни і законності, попередження корупційних діянь підпорядкованих працівників.

За наслідком проведеного службового розслідування начальником ГУ МВС України у Львівській області прийнято наказ №184 від 24.01.2015р. Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС.

Згідно з пунктом 4 вказаного наказу за відсутність дієвого повсякденного контролю за службовою діяльністю підпорядкованих працівників, зокрема суворим дотриманням діяльності підпорядкованих працівників, зокрема суворим дотриманням законності при розслідуванні кримінальних проваджень, що призвело до надзвичайної події, належним оформленням та порядком зберігання речових доказів, відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту ОВС України, на старшого слідчого Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області підполковника міліції ОСОБА_1, на якого було покладено виконання обовязків першого заступника начальника відділу начальника слідчого відділення накладено дисциплінарне стягнення звільнення з посади.

На підставі вказаного наказу відповідач виніс наказ №162о/с від 05.03.2015р. у п. 5 якого призначив підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду слідчого слідчого відділення Франківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України, увільнивши його від посади старшого слідчого слідчого відділення Личаківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України з 05.03.2015 року. Вказане призначення здійснене в порядку дисциплінарного стягнення.

Не погоджуючись з наказом ГУ МВС України у Львівській області) №162о/с від 05.03.2015р. в частині призначення підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду слідчого слідчого відділення Франківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування вказаного наказу та поновлення його на роботі.

Суд, вирішуючи справу по суті, виходить з наступного.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначаються Законом України від 22.02.2006р. № 3460-ІV Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно з визначенням, яке міститься в статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Отже, підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, визначення якої наведене у статті 1 Дисциплінарного статуту.

Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Дисциплінарна відповідальність не настає у разі відсутності події чи складу дисциплінарного проступку, в тому числі вини особи рядового та начальницького складу органів податкової міліції, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Відповідно до наказу ГУ МВС України у Львівській області №184 від 24.01.2015р. Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності відповідно та накладено на нього дисциплінарне стягнення звільнення з посади.

Як встановлено судом та визнається сторонами, на підставі вказаного наказу відповідач виніс наказ №162о/с від 05.03.2015р., яким, зокрема в порядку дисциплінарного стягнення призначив підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду слідчого слідчого відділення Франківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України, увільнивши його від посади старшого слідчого слідчого відділення Личаківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України з 05.03.2015 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.04.2015р. у справі №813/908/15, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2015р., визнано протиправним та скасовано пункт 4 наказу начальника ГУ МВС у Львівській області Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС № 184 від 24.01.2015р.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на визнання протиправним та скасування у судовому порядку п.4 наказу МВС у Львівській області Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників органів та підрозділів ГУМВС № 184 від 24.01.2015р., яким визначено позивачу дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади суд вважає, що відсутні підстави для винесення оскаржуваного наказу відповідача №162о/с від 05.03.2015р. в частині, що стосується позивача.

З цих підстав суд дійшов висновку, що наказ ГУ МВС України у Львівській області №162о/с від 05.03.2015р. в частині призначення підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду слідчого слідчого відділення Франківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України, увільнивши його від посади старшого слідчого слідчого відділення Личаківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України з 05.03.2015р. є протиправним та підлягає скасуванню. А тому, позивача необхідно поновити на посаді старшого слідчого слідчого відділення Личаківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України.

Суд звертає увагу, що позовні вимоги позивача про поновлення його на посаді старшого слідчого слідчого відділення Личаківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України з 05.03.2015р. підлягають задоволенню частково, оскільки день увільнення позивача 05.03.2015р. є останнім робочим днем. Тому, поновити позивача на посаді старшого слідчого слідчого відділення Личаківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС України необхідно з 06.03.2015р.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до норм ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №162о/с від 05.03.2015р. в частині призначення підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду слідчого слідчого відділення Франківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС, увільнивши його від посади старшого слідчого слідчого відділення Личаківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС з 05.03.2015 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого слідчого відділення Личаківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС з 06.03.2015 року. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений і підписаний 21.07.2015р.

Суддя А.Г.Гулик