Справа № 216/1926/13-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Київ К/800/25751/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2013 року,-

у с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради Дніпропетровської області (далі -УПСЗН) нарахувати та виплатити суму недоплаченої щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, як особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду ІІІ групи, згідно статті 48 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі -Закон № 796-XІІ) у розмірі 4-х мінімальних заробітних плат, в сумі 4498 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що всупереч Закону № 796-XІІ спірну допомогу було виплачено не із застосуванням кратності до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, а у твердій грошовій сумі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року (далі - Постанова КМУ № 562), а тому позивач просив стягнути різницю між сумою, що фактично було виплачено та належного розміру зазначеної допомоги за 2012 рік.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2013 року, залишеного без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить їх рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку УПСЗН, оскільки має статус особи, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід ІІІ групи, а тому має право на пільги, передбачені статтею 48 Закону № 796-XІІ.

В лютому 2013 року УПСЗН виплатило ОСОБА_4 спірну щорічну грошову допомогу за 2012 рік у розмірі 90 грн., встановленого для інвалідів 3-ої групи згідно з Постановою КМУ № 562.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди на підставі наявних у справі даних встановили і правильно виходили з того, що у розумінні чинного законодавства в редакції спірного періоду, відповідач здійснюючи виплату спірної щорічної допомоги діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, як того вимагає стаття 19 Конституції України.

Дійсно, статтею 48 Закону № 796-XІІ передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам ІІІ групи у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Разом з тим пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2012 рік» встановлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N13, ст.178 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Так, у рішенні № 3-рп від 25 січня 2012 року Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

За змістом статті 63 Закону № 796-XІІ, виплати, передбачені статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Метою і особливістю закону про Державний бюджет України є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобов'язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій (пункт 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі про соціальні гарантії громадян).

Таким чином, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, що кореспондується з положеннями статті 95 Конституції України.

Вищезазначені положення Закону України «Про державний бюджет на 2012 рік», прийнятого пізніше ніж Закон № 796-XII, неконституційними не визнавалися, а положення Постанови КМУ №562 є чинними.

При цьому, у відповідності до вимог Постанови КМУ № 562 громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - інвалідам IІІ групи, розмір щорічної допомоги на оздоровлення встановлений на рівні 90 грн.

Тому, враховуючи зазначене, суди дійшли правильного висновку щодо правомірної виплати позивачу спірної допомоги у 2012 році виходячи з розміру, встановленого Постановою КМУ № 562 з урахуванням положень Закону України «Про державний бюджет на 2012 рік» та рішення Конституційного Суду України № 3-рп від 25 січня 2012 року.

Отже, рішення судів відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування судових рішень колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало