Справа № 2а-1870/7565/11
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/7565/11

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Соколов В.М., розглянувши у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ромни про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Роменському районі Сумської області, реорганізоване в управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області (далі по тексту позивач, УПФУ в м. Ромнах та Роменському районі) звернулося до суду з позовом, в якому просить зобовязати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ромни Сумської області (далі по тексту відповідач, відділення ВД ФССНВВПЗУ в м. Ромни) включити в Акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, виплачену пенсію за липень-вересень 2011 року в розмірі 4 037, 64 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що протягом липня - вересня 2011 року УПФУ в Ромнах та Роменському районі були здійснені витрати на виплату та доставку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, які не були прийняті відповідачем до заліку. Сума витрат, з якою не погоджується відділення ВД ФССНВВПЗУ в м. Ромни, на думку УПФУ в м. Ромнах та Роменському районі, повинен відшкодовувати позивачу саме відповідач, оскільки статтею 24 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі по тексту Закон №1105), передбачено обовязок Фонду соціального страхування від нещасних випадків співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, повязаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів. Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач наголошує, що стаття 21 Закону №1105 передбачає обовязок Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснювати виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідач з позовними вимогами не погодився, вважав, що Порядок №5-4/4 не врегульовує спірних правовідносин, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору. При цьому зазначив, що не вчинення дій щодо підписання спірних актів щомісячної звірки не суперечить законодавству, це є вільним волевиявленням сторін щодо визнання сум до відшкодування. Просив у задоволенні позову відмовити (а.с.15-16).

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій справу просив розглядати в його відсутності (а.с.22).

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.21), у судове засідання не зявився, про причини неявки, всупереч вимог ч.2 ст. 40 КАС України, суд не повідомив.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що УПФУ в м. Ромнах та Роменському районі протягом липня - вересня 2011 року були здійснені витрати на виплату та доставку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на загальну суму 4 037, 64 грн.

Відповідно до актів звірки за липень - вересень 2011 року вказані суми виплат не були прийняті відділення ВД ФССНВВПЗУ в м. Ромни до заліку. Дані обставини підтверджуються копіями актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (а.с.8-10), розрахунком позовних вимог ( а.с.4).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. г та д п.1 ч.1 ст.21 Закону №1105, на чому також наголошує позивач, у разі настання страхового випадку страховик, яким є Фонд соціального страхування від нещасних випадків, зобовязаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також пенсію у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

У той же час, частиною 16 статті 34 Закону №1105 передбачено, що виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснюється відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення. У випадку, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг згідно ст. 24 зазначеного Закону між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Посилаючись на приписи ст. 21 Закону №1105, Постанову №265, та положення Порядку №5-4/4, зважаючи, що обовязок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові, внаслідок ушкодження здоровя при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, покладено на Фонд соціального страхування, позивач вважає, що саме відповідач повинен відшкодовувати органу Пенсійного фонду суми витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Однак, суд не погоджується з даною позицією позивача. УПФУ в м. Ромнах та Роменському районі помилково обовязок Фонду соціального страхування щодо відшкодування шкоди, заподіяної працівникові, внаслідок ушкодження його здоровя при настанні страхового випадку поєднує з обовязком нести витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Варто зазначити, що Порядок №5-4/4, на який посилається позивач, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

При цьому варто зазначити, що згідно ст. 2 Закону №1105, особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону. Тобто пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, якщо страховий випадок стався на території держави учасниць, призначаються за законодавством України, виплачуються за законодавством України з коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992року держави-учасниці Співдружності мають зобовязання щодо непрацездатних осіб, які отримали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР і реалізують це прав на території держав-учасниць Угоди.

Згідно ст.3,5 Угоди ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав учасниць Угоди. Усі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

При цьому варто зазначити, що механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено вказаним вище Порядком №5-4/4.

Вказаним порядком передбачено щомісячне проведення органами Пенсійного фонду України з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення звірок витрат на відповідні виплати до 10 числа, наступного за звітним (пункт 5). Акти цих звірок подаються головними управліннями Пенсійного фонду України та управліннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витратна до 20 числа, наступного за звітним, до Пенсійного фонду України та Фонду страхування від нещасних випадків (пункт 6). Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним (пункт 7).

Тому при понесенні Управлінням Пенсійного фонду України витрат у зв'язку з виплатою пенсій, призначених на підставі ст. 26 Закону України Про пенсійне забезпечення, ці витрати підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Поряд з цим згідно п. 2 ст. 7 Закону України Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, чинного на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені, потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2, яким виплачується пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, зверталися з відповідними заявами до відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Ромни, як вбачається з письмових заперечень, документів, на підставі яких їм призначені пенсії по інвалідності відділення не володіє. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії в сумі 4037,64грн.

Разом з тим, на переконання суду, обраний у цій справі спосіб захисту порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав Управління Пенсійного фонду України щодо відшкодування понесених ним витрат. Порядок не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розраховано на відсутність спору.

Згаданий Порядок №5-4/4 (п.2) визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності(крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків. Таким чином, суд зазначає, що у зазначеному Порядку №5-4/4 передбачено здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування від нещасних випадків та Пенсійним фондом України. Тобто остаточне питання відшкодування сум вирішується на центральному рівні, не між сторонами по справі. Підписання актів звірки є правом сторін.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимога позивача про зобовязання відповідача вчинити дії по підписанню актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за липень - вересень 2011 року є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ромни про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) В.М. Соколов

З оригіналом згідно

Суддя В.М. Соколов