Справа № 820/10622/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Київ К/800/66303/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМороз Л. Л.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного реєстратора Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області Марченка Іллі Леонідовича на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Садовод" до Державного реєстратора Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області Марченка Іллі Леонідовича, Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, треті особи: Головне управління Держземагенства у Харківській області, Великобурлуцька районна державна адміністрація Харківської області про скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Приватне акціонерне товариство "Садовод" звернулось до суду із позовом до Державного реєстратора Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області Марченка І. Л. та Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, треті особи: Великобурлуцька районна державна адміністрація Харківської області, Головне управління Держземагентства у Харківській області, про скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії.

Позов ґрунтувався на факті укладення договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться у державній власності. Оскаржуваними рішеннями відмовлено у реєстрації права власності держави на земельну ділянку та похідного права - права оренди на цю ділянку. У свою чергу, відмова у реєстрації мотивована відсутністю заяви належного органу виконавчої влади (управління Держземагентства) щодо реєстрації права державної власності.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року, позов задоволено частково:

скасовано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державного реєстратора Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області Марченко І. Л. № 8530404 від 02 грудня 2013 року у державній реєстрації права власності держави на земельні ділянки;

скасовано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державного реєстратора Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області Марченко І. Л. № 8530486 від 02 грудня 2013 року у державній реєстрації іншого речового права - права оренди земельних ділянок;

зобов'язано Реєстраційну службу Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області на підставі розпорядження Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 27 серпня 2012 року № 265 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Андріївської сільської ради АТ "Садовод" розглянути питання щодо державної реєстрації права власності держави в особі Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані за межами населених пунктів на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий № :02:000:0042, площею 16,2877 га;

зобов'язано Реєстраційну службу Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області одночасно із вирішенням питання реєстрації прав власності держави на земельну ділянку розглянути питання щодо здійснення заходів по державній реєстрації іншого речового права - права оренди земельних ділянок на підставі розпорядження Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 27 серпня 2012 року № 265 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Андріївської сільської ради АТ "Садовод" та договору оренди землі № 11 від 27 грудня 2012 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Садовод" та Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області щодо оренди земельної ділянки, кадастровий № :02:000:0042, площею 16,2877 га.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, державний реєстратор подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив ці рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач проти касаційної скарги заперечив та просив залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що розпорядженням Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 27 серпня 2012 року № 265 позивачу - ПАТ "Садовод" в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передано земельні ділянки, площею 520,3066 га, в тому числі багаторічні насадження - 411,0184 га, ріллі - 103,2493 га, пасовища - 6,0389 га, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

27 грудня 2012 року між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області (орендодавець) та ПАТ "Садовод" (орендар) укладено договір оренди землі № 11 на земельну ділянку, загальною площею 16,2877 га, за кадастровим номером :02:000:0042.

За результатом звернення позивача до державного реєстратора із відповідними заявами державним реєстратором винесені оскаржувані рішення. Так, у державній реєстрації права власності на земельну ділянку відмовлено у зв'язку з тим, що із заявою звернулася неналежна особа, а щодо реєстрації іншого речового права, похідного від права власності, відмовлено через відсутність державної реєстрації права власності.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач заявив цей позов.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний адміністративний суд, виходив із того, що покладене в основу оскаржуваних рішень твердження державного реєстратора про неможливість здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень з підстави, що із заявою звернулась неналежна особа, суперечить вимогам закону. В частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідача вжити заходів щодо державної реєстрації речових прав суд послався на дискреційні повноваження державного реєстратора.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.

Згідно із абз. 7 ч. 1 ст. 16 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі здійснення державної реєстрації речових прав на земельні ділянки, похідних від права власності, за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на зазначені земельні ділянки, відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування зобов'язаний одночасно подати до органу державної реєстрації прав чи державному кадастровому реєстратору відповідну заяву про державну реєстрацію права власності держави чи територіальної громади на зазначені земельні ділянки. Рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) вважається заявою про здійснення державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на зазначену земельну ділянку.

Державна реєстрація права власності держави чи територіальної громади на земельну ділянку одночасно з державною реєстрацією речового права на неї проводиться на підставі рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у користування, до якого додаються: витяг з Державного земельного кадастру (пункт 5 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності"); документ, за яким виникає речове право на земельну ділянку, зокрема договір оренди, користування земельною ділянкою.

Рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у користування разом із іншими зазначеними документами подається правонабувачем (користувачем, орендарем), який є уповноваженою особою власника земельної ділянки відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", одночасно з заявою про державну реєстрацію речового права, що є похідним від права власності.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів, що прийняті відповідачем рішення з підстав того, що позивач не є належною особою щодо реєстрації земельних ділянок, підлягають скасуванню.

Щодо відмови в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити державну реєстрацію права, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з такими висновками, оскільки суд не може втручатися в дискреційні повноваження відповідача, які не можуть бути виправдані з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин.

Відтак, висновки судів про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяви про реєстрацію є гарантуванням дотримання захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судів.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстави для задоволення касаційної скарги та скасування судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державного реєстратора Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області Марченка Іллі Леонідовича залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: