Справа № 826/11981/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 липня 2015 року № 826/11981/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління

юстиції у м. Києві

третя особа Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк",

Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління

юстиції у м. Києві

про визнання протиправними дій, скасування постанови

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (надалі - Відповідач), третя особа: Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (надалі - третя особа 1), Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 53992,29 грн. за виконавчим провадженням № 47310461; визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 18.05.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 53992,29 грн. за виконавчим провадженням № 47310461.

В обґрунтування позовних вимог Позивачка зазначає, що в порушення вимог законодавства держаним виконавцем не було надіслано на адресу Позивачки постанови про відкриття виконавчого провадження та вчинення дій, які здійснені державним виконавцем, суперечать вимогам закону, зокрема, і винесення постанови про стягнення виконавчого збору з Позивачки.

В судовому засіданні Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, відповідно до вимог статей 35, 37 Кодексу адміністративного судочинства України. Заперечень на позовну заяву суду не надав.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали виконавчої справи та клопотання про розгляд справи за відсутності Відповідача.

Треті особи до суду не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, відповідно до вимог статей 35, 37 Кодексу адміністративного судочинства України. Заперечень на позовну заяву суду не надали.

Враховуючи, що в судове засідання 30.06.2015 року не прибули представники Відповідача та третіх осіб, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2015 року старшим держаним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчуком Костянтином Петровичем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження за номером ВП №47310461 на підставі виконавчого листа №2/752/1800/13 виданого 26.02.2014 року Голосіївським районним судом м. Києва.

Старшим держаним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчуком Костянтином Петровичем 21.04.2015 року винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На адресу ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 14.05.2015 року надійшла від представника ПАТ «Альфа-Банк» заява про направлення виконавчого документу за належністю до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві.

Старшим держаним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчуком Костянтином Петровичем 18.05.2015 року винесено Постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Крім того, старшим держаним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчуком Костянтином Петровичем 18.05.2015 року винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв'язку з тим, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_2 та скерування виконавчої справи за належністю до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 53992,29 грн. за виконавчим провадженням № 47310461, Суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 20.04.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» подано до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі Виконавчого листа №2/752/1800/13 від 26.02.2014 року виданого Голосіївським районним судом м. Києва.

З матеріалів виконавчої справи вбачається, що 21.04.2015 року старшим держаним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчуком Костянтином Петровичем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження за номером ВП №47310461 на підставі виконавчого листа №2/752/1800/13 виданого 26.02.2014 року Голосіївським районним судом м. Києва.

Згідно ст. 1, ч. 1 ст.2, ст. 6, ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі-Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до п. 1.5 Інструкцію з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (надалі Інструкція - № 512/5) встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 22 Закону, Виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом. Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 25, ст. 26 Закону, Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 61) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом. У разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої цієї статті державний виконавець роз'яснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону. Постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом. У разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 1 частини першої цієї статті державний виконавець у постанові зазначає найменування господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, номер справи про банкрутство, а також роз'яснює стягувачу його право звернутися до цього суду з відповідною заявою для задоволення своїх вимог під час ліквідаційної процедури спільно з іншими кредиторами.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що державний виконавець повинен протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження або винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В матеріалах виконавчої справи міститься Виконавчий лист виданий Голосіївським районним судом м. Києва від 26.02.2014 року, з якого вбачається, що рішення суду набрало законної сили 18.12.2013 року та термін пред'явлення до виконання один рік (надалі - Виконавчий лист).

Як вже було встановлено судом, 20.04.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» (надалі - Банк) подано до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі Виконавчого листа №2/752/1800/13 від 26.02.2014 року виданого Голосіївським районним судом м. Києва (надалі - Заява).

Суд звертає увагу, що термін дії Виконавчого листа закінчився 19.12.2014 року (набрання законної сили 18.12.2013 року та термін пред'явлення до виконання один рік), а Банком подано заяву про відкриття виконавчого провадження з пропуском строку в чотири місяці (19.04.2015 року), проте, не зважаючи на пропуску строку, 21.04.2015 року старшим держаним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчуком Костянтином Петровичем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження за номером ВП №47310461.

З вищезазначених норм права та матеріалів справи вбачається, що Державним виконавцем в супереч вимогам законодавства відкрито виконавче провадження не зважаючи, що Стягувачем (Банком) подано до виконання Виконавчий лист, термін дії якого закінчився чотири місяці, також Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє рішення суду, яким поновлено строк для пред'явлення виконавчого листи.

У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Як вбачається з Заяви, Стягувачем (Банком) зазначено адресу Боржника (Позивачки): АДРЕСА_1, проте, в Виконавчому листі зазначена адреса Боржника (Позивачки): АДРЕСА_2.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом досліджено матеріали виконавчої справи та встановлено, що в матеріалах виконавчої справи відсутні докази надсилання (рекомендованого листа з повідомленням про вручення) Постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року на адресу Позивачки, яка зазначена в Виконавчому листі, проте, на копії Постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року міститься надпис, здійснений Позивачкою: «Отримала Шавгунідзе 03.06.2015 р.», що в свою чергу свідчить, що державним виконавцем в супереч вимогам законодавства не надано Боржнику (Позивачці) в встановлений законодавством термін Постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року для добровільного виконання.

З аналізу матеріалів справи та норм права Суд приходить до висновку, що Державний виконавець в супереч вимогам законодавства позбавив Боржника (Позивачку) виконати вимоги Постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року, оскільки з 21.04.2015 року по 03.03.2015 року дана постанова не була надіслана на адресу Боржника, що в свою чергу свідчить про протиправність дій Державного виконавця.

Крім того, Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься Довідка видана Відділенням «Московське» ПАТ «Альфа-Банк» від 04.06.2015 року, що позичальник ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору перед Банком не має.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 14.05.2015 року надійшла від представника ПАТ «Альфа-Банк» заява про направлення виконавчого документу за належністю до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві.

Старшим держаним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчуком Костянтином Петровичем 18.05.2015 року винесено Постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до п. 3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. N 512/5 (надалі - Інструкція N 512/5), Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Як вже встановлено судом, Відповідачем не було надіслано у встановлений строк Боржнику (Позивачці) Постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року, та враховуючи, що дану Постанову Боржник отримав 03.06.2015 року, то у державного виконавця відсутні були підстави виносити 18.05.2015 року Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

В матеріалах виконавчої справи міститься заява Позивачки від 06.05.2015 року (вх.. 8856 від 12.05.2015 р.) подана Начальнику Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про надання Постанови про відкриття виконавчого провадження, проте, як свідчать матеріали справи, станом на 03.06.2015 року Відповідачем не надано Боржнику (Позивачці) витребуваної Постанови про відкриття виконавчого провадження та не надано будь-якої відповіді.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивачки в частині щодо визнання протиправними дій Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 53992,29 грн. за виконавчим провадженням № 47310461 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 18.05.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 53992,29 грн. за виконавчим провадженням № 47310461, Суд зазначає наступне.

Судом було встановлено, що Відповідачем не було надіслано у встановлений строк Боржнику (Позивачці) Постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року, та враховуючи, що дану Постанову Боржник отримав 03.06.2015 року, то у державного виконавця відсутні були підстави виносити 18.05.2015 року Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, оскільки час для добровільного виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження наступив лише з 03.06.2015 року з моменту отримання даної Постанови.

Крім того, старшим держаним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчуком Костянтином Петровичем 18.05.2015 року винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв'язку з тим, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_2 та скерування виконавчої справи за належністю до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

У відповідності до п. 3.16 Інструкція N 512/5, у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії (якщо стягнення проведено частково, зазначається про фактично стягнену суму коштів), якщо боржник відсутній, вказується дата складання акта про відсутність боржника. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів у разі їх наявності. У документах виконавчого провадження, що надійшли за належністю з іншого органу ДВС, може бути виправлено граматичні чи арифметичні помилки (в порядку, встановленому Законом) державним виконавцем, який здійснює виконання відповідного рішення.

Суд звертає увагу, що, як свідчать матеріали виконавчої справи, до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві матеріали виконавчої справи передано 03.06.2015 року, проте, супровідний лист№482/26 - від 18.05.2015 року, що в свою чергу свідчить про протиправність дій зі сторони Відповідача.

Крім того, в матеріалах виконавчої справи, яка перебуває в провадження відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві міститься заява Директора Департаменту стягнення кредитів ПАТ «Альфа-Банк» від 29.05.2015 р. №48708-34-б/б (вх.. №б/н від 16.06.2015 р.) про повернення виконавчого документу, а саме: виконавчого листа Голосіївського районного суду №2/752/1800/13 від 26.02.2014.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивачки в частині щодо визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 18.05.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 53992,29 грн. за виконавчим провадженням № 47310461 - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним спірних рішень з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 53992,29 грн. за виконавчим провадженням № 47310461.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 18.05.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 53992,29 грн. за виконавчим провадженням № 47310461.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук