Справа № 2а-1870/110/11
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2011 р. Справа № 2а-1870/110/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Дишковець Ю.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2а-1870/110/11

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин Сумської області

про визнання незаконною вимоги ,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ФОП ОСОБА_1І.) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин (далі по тексту відповідач, УПФУ в м. Лебедин), в якому просить суд:

- визнати незаконним вимоги відповідача про сплату боргу по страховим внескам на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 720,66 грн.;

- зобовязати відповідача відкликати з ВДВС у Лебединському районі рішення про примусове стягнення з позивача заборгованості, здійснити перерахунки та провести по обліку відсутність заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності та сплачує єдиний податок, який сплачує сумлінно кожен місяць. З управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин не отримував вимогу про сплату боргу страхових внесків в сумі 720,66 грн. відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", але йому стало відомо, що в управлінні пенсійного фонду є документ про отримання ним вимоги.

Вважає дану вимогу необґрунтованою і незаконною з наступних підстав.

Відповідно до пп.4 п.8 прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" фізичні особи-субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, придбання спеціального торгового патенту), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим законом у фіксованому розмірі.

Такий фіксований розмір сплати фізичними особами-суб'єктами підприємницької діяльності внесків до Пенсійного фонду України встановлено лише ОСОБА_3 Президента України від 03.07.1998 року № 727(746/99) „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (надалі - ОСОБА_3 Президента України), відповідно до абзацу 2 частини 7 пункту 2 якого з суми єдиного податку, який сплачується фізичною особою-суб'єктом малого підприємництва, відділення Державного казначейства перераховують до Пенсійного фонду України 42 відсотки від суми єдиного податку. Цей ОСОБА_3 Президента України застосовується нарівні із законами України в силу п. 4 перехідних положень Конституції України, згідно якого Президент України протягом трьох років має право видавати схвалені Кабінетом Міністрів України і скріплені підписом Прем'єр-міністра України укази з економічних питань, не врегульованих законами. ОСОБА_3 діють до набрання чинності спеціального закону, регулюючого дані питання. Таким чином ОСОБА_3 Президента України має силу закону і не може бути скасований або змінений ніякими нормативно-правовими актами, крім спеціального закону, регулюючого питання спрощеної системи оподаткування.

Згідно п.6 вказаного вище ОСОБА_3 суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником таких видів податків і зборів (обов'язкових платежів): збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

В даному випадку Закон України „Про внесення змін до законів України „Про Державний бюджет України на 2010 рік та „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не являється спеціальним законом, регулюючий питання спрощеної системи оподаткування, а ОСОБА_3 Президента України по питанням оподаткування діє до набрання чинності Закону України по питанням, по яким виданий ОСОБА_3, тобто або Закон України „Про спрощену систему оподаткування..." або Податковий кодекс, який включає в себе всі законодавчі та інші акти в податковій сфері.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України „Про систему оподаткування", зміни і доповнення до цього Закону, інших законів України про оподаткування стосовно надання пільг, зміни податків, зборів (обов'язкових платежів), механізму їх сплати вносяться до цього Закону, інших законів України про оподаткування не пізніше, ніж за шість місяців до початку нового бюджетного року і набирають чинності з початку нового бюджетного року. Це правило не застосовується у випадках зменшенні розміру ставок податків, зборів (обов'язкових платежів) або скасування пільг з оподаткування та інших правил, які призводять до порушення правил конкуренції та створення податкових переваг окремим суб'єктам підприємницької діяльності або фізичним особам. Будь-які податки і збори (обов'язкові платежі), які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Вся інші закони України про оподаткування мають відповідати принципам, закладеним у цьому Законі"

Відповідно вимогам Закону України „Про бюджет..." всі законодавчі акти по витратам і доходам до бюджету набирають чинності в наступному бюджетному році при прийнятті їх в першому півріччі (податкові закони, а фіскальні до 15 липня), якщо вони прийняті пізніше - то через рік, тобто з 01.01.2012 року.

Таким чином, Закон України „Про внесення змін до законів України „Про Державний бюджет України на 2010 рік та „Про загальнообов'язкове державне пенсійні страхування" прийнятий з порушенням як вимог Закону України „Про бюджет..." так і вимог ст.ст. 8, 22 Конституції України.

В силу прийняття вказаних вище Законів України починаючи з липня місяця цього року позивач повинен був додатково до єдиного податку сплачувати обов'язковий страховий внесок у розмірі від 294,82 грн., який відповідно до ОСОБА_3 Президента України, інших Законів України сплачувати не повинен. Необхідність сплачувати більшу, аніж передбачено ОСОБА_3 Президента України, інших законів України суму до бюджету та державних цільових фондів, у тому числі Пенсійного фонду України, порушує законне право власності, передбачене ст.. 41 Конституції України, ст.ст. 316,317, 319, 32 ЦК України, оскільки кожного місяця буде майже на 400 грн. менше, ніж могло би бути за відсутності оскаржуваних незаконних вимог ПФУ.

Крім того, у зв'язку з тим, що між ОСОБА_3 Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" та Законом України „Про внесення змін до законів України „Про Державний бюджет України на 2010 рік та „Про загальнообов'язкове державне пенсійні страхування" є протиріччя, то в даному випадку повинні застосовуватися правила „конфлікту інтересів".

Відповідно до пп.4.4.1 п.4.4 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових а припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податі або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на кори платників податків.

Таким чином, своїм Листом №12062/03-30 від 12.07.2010 р. Пенсійний фонд України признав можливість застосування цих правил при вирішені скарг на рішення Пенсійного фонду про стягнення боргу зі сплати страхових внесків, тобто у випадку неоднозначного нормативного регулювання прав і обовязків підприємця рішення приймається на користь підприємця.

Оскільки позивач рішення відповідача не отримував, то і не зміг подати на нього заперечення.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог.

Заслухавши доводи позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.11.2010 р. УПФУ в м. Лебедин прийнято вимогу № Ф-200-У про сплату боргу зі сплати страхових внесків в сумі 720, 66 грн. (а.с. 14-15).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 11, п. 5 ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) ОСОБА_1 є платником страхових внесків як фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, який обрав особливий спосіб оподаткування - єдиний податок.

Законом України «Про внесення змін до Законів України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 17.07.2010 р., внесено зміни до пп.4 п.8 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону № 1058, яким визначено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом. Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону № 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно до ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхові внески сплачуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності щоквартально, протягом 20 календарних днів, наступним за останнім календарним днем звітного кварталу. Базовим звітним періодом для даної категорії страхувальників за спрощеною системою є - квартал.

На підставі підпункту «б» п. 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки, якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків.

Згідно з даними картки особового рахунку позивач у липні, серпні, вересні 2010 року органами державного казначейства було перераховано на рахунок управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин 163,80 грн. як частину єдиного внеску. Мінімальний страховий внесок за вказані місяці становить 294,82 грн. Оскільки позивач не сплатив різницю, тому відповідачем правомірно донараховано 720,66 грн. страхових внесків за 3-й квартал, про що зазначено у розрахунку від 04.11.2010 р., який надіслано позивачу разом з вимогою про сплату боргу від 04.11.2010 р. №Ф-200-У.

Щодо посилання позивача на норми ОСОБА_3 Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», які поширюють свою дію на податкові відносини, то в силу частин 4, 6 ст. 18 зазначеного Закону страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Таким чином, страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не встановлені пільги з нарахування та сплати цих внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, обов'язок сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не залежить від статусу платника податку.

Таким чином, страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не встановлені пільги з нарахування та сплати цих внесків або звільнення від їх сплати.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога УПФУ в м. Лебедин про сплату боргу повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 94,98,158-163,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин Сумської області про визнання незаконною вимоги відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук

Повний текст виготовлено 07.02.2011 року.