Справа № 2а-8062/09/1170
Суддя: Н.В. Чубара
Дата ухвалення: 2010-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2010 року Справа № 2а-8062/09/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Чубари Н.В.

при секретарі: Коробченко Є.К.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Рубікон»(надалі позивач) до Маловисківської міжрайонної державної податкової інспекції (надалі відповідач 1), ОСОБА_5 начальника Новомиргородського відділення Маловисківської МДПІ (надалі відповідач 2), треті особи на стороні відповідачів 1, 2 головний державний податковий ревізор інспектор ДПА у Кіровоградськійй області Валах Костянтин Миколайович, головний державний податковий ревізор інспектор ДПА у Кіровоградськійй області Поліщук Сергій Валерійович, головний державний податковий ревізор інспектор ДПА у Кіровоградськійй області Бесараб Володимир Володимирович (надалі треті особи) про скасування рішення про застосування штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів та третіх осіб, в якому просить рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 26.11.2009 р. № НОМЕР_1 прийняте відповідачем 1 в частині застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на суму 10924,00 грн. визнати протиправним та скасувати його в цій частині; у разі задоволення п. 1 позовних вимог визнати дії відповідача 2, яким він призвів до винесення .відповідачем 1 протиправного рішення, протиправними в частині не встановлення фактичної передумови відповідальності позивача за ст. 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що третіми особами проведено перевірку з питань контролю за додержанням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), наявністю торгових патентів та ліцензій структурного підрозділу позивача аптечного пункту, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Кропивницького, 22. За результатами перевірки складено акт від 11.11.2009 р., яким встановлено порушення вимог п. 11, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06.07.95р. № 265/95-ВР (надалі Закон № 265/95-ВР). У звязку з виявленими порушеннями відповідачем 26.11.2009 р. прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 000792310 на суму 11009,00 грн.

Оскаржуване рішення в частині застосування до позивача штрафної санкції за порушення п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР у розмірі 85 грн. позивач визнав та виконав.

Разом з тим, на думку позивача, в його діях відсутні порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, а висновки перевіряючих в цій частині не ґрунтуються на нормах Закону № 265/95-ВР та інших нормативних документах, якими врегульовано питання організації проведення розрахунків за товари, суперечать фактичним обставинам справи, а тому рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій в цій частині підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, у звязку з тим, що дії посадових осіб під час проведення перевірки та прийнятті оскаржуваного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій здійснені на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені нормативними документами якими врегульовано порядок здійснення контролю за додержанням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), наявністю торгових патентів та ліцензій. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Треті особи в судовому засіданні також заперечили проти позову, подавши пояснення в письмовому вигляді (а. с. 64, 65).

В судовому засіданні 13.05.2010 року на підставі ст. 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Виготовлення постанови в повному обсязі відкладено до 18.05.2010 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що на підставі направлення на перевірку № 901 від 09.11.2009 р. (а. с. 63) третіми особами 11.11.2009 р. проведено перевірку аптечного кіоску, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Кропивницького, 22, в якому позивачем здійснюється підприємницька діяльність.

Перевіркою встановлено порушення вимог п. 11, 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, а саме порушення режиму попереднього програмування, реалізація товарних запасів з порушенням встановленого законодавством обліку товарів.

За результатами перевірки 11.11.2009 р. складено Акт (довідка) перевірки за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій (а. с. 11 12).

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 26.11.2009 р. № (а. с. 10), яким до позивача:

- за порушення п. 11 ст. 3 та на підставі п. 6 ст. 17 Закону № 265/95-ВР застосована фінансова санкція в розмірі 85 грн.;

- за порушення п. 12 ст. 3 та на підставі ст. 21 Закону № 265/95-ВР застосована фінансова санкція в розмірі 10924,00 грн.

Суми застосованих фінансових санкцій підтверджується Розрахунком суми штрафних (фінансових) санкцій до акту перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій № 001121 (а. с. 45).

Позивач не погодившись з прийнятим рішенням про застосування штрафних (фінансових) звернувся до суду з позовом про скасування прийнятого рішення в частині застосування до позивача штрафної санкції за порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР у розмірі 10924,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що діюче законодавство України взагалі не встановлює порядок обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Згідно п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до ст. 6 Закону № 265/95-ВР облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні регулюються Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (надалі Закон № 996-ХІV).

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону № 996-ХІV, дія цього закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Судом встановлено, що позивач є юридичною особою за законодавством України, зареєстрований 12.10.1998 року Новомиргородською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а. с. 59).

Позивач знаходиться на загальній системі оподаткування, обліку та звітності, що не заперечувалось сторонами в ході розгляду справи по суті. А тому, у відповідності до норм ст. 6 Закону № 265/95-ВР зобовязаний вести облік товарних запасів у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Отже, при обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання юридичними особами слід керуватися Положенням бухгалтерського обліку із застосуванням первинних документів, таких як накладні та товаро-транспортні накладні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Позивачем в обґрунтування належного обліку вибуття товарних запасів було надано квитанції від 03.11.2009 р. на суму 1400 грн., від 04.11.2009 р. на суму 1000 грн., від 05.11.2009 р. на суму 1300 грн., від 06.11.2009 р. на суму 1200 грн., від 09.11.2009 р. на суму 1100 грн., від 10.11.2009 р. на суму 1200 грн., від 11.11.2009 р. на суму 955 грн. (а. с. 13 14).

Разом з тим, вказані документи не можуть слугувати належним доказом. Дані квитанції не засвідчують факт вибуття товарних запасів, а вказують на виконання підприємством позивача вимог щодо дотримання касової дисципліни, а саме здача готівкових коштів до банківської установи.

Як встановлено судом, в рішенні про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 26.11.2009 р. № НОМЕР_1 зазначено, що на підставі акту перевірки встановлено порушення позивачем п. 11, 12 ст. 3 Закону України від 06.07.95 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, а саме порушення порядку, встановленого законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг), в ході перевірки було встановлено та відповідно описано і зафіксовано, що підтверджується змістом п. 2.2.14. та п. 3.1. Акту перевірки від 11.11.2009 р. (а. с. 12).

Відповідно до п. 1.3. Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 року № 327, за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства - довідка. Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Згідно пунктів 1.5, 1.7. вказаного Порядку акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Як вбачається зі змісту Акту перевірки від 11.11.2009 р. останній містить доказову інформацію про порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, а саме реалізація товарних запасів, які обліковані з порушенням встановленого законодавством обліку за місцем їх реалізації, а саме: при вибірковому знятті фактичних залишків товарних запасів виявлено нестачу товарних запасів на загальну суму 5462,00 грн. Будь-які первинні документи, що підтверджують вибуття товарних запасів (крім контрольних стрічок РРО) перевіряючим не надано.

Відповідно до п. 12 ст. 3, ст. 21 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані: вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг); до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

А тому застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 10924,00 грн. (5462,00 грн. х 2) передбаченої ст. 21 вказаного Закону є правомірною.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позивачем як в позовній заяві, так і в судовому засіданні не наведено обставин, які б спростовували висновки перевіряючих, зазначених в акті перевірки стосовно виявлених порушень.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 18 травня 2010 року.

ОСОБА_6 ОСОБА_7

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_7