Справа № 125/1180/15-а
Суддя: Переверзєв С. В.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 125/1180/15
ПОСТАНОВА

іменем України

22.07.2015 Барський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Перверзєва С.В

при секретарі Кіпоренко Т.Е

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бар адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та обмеження її розміру і зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Барському районі про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та обмеження її розміру і зобов'язання вчинення певних дій. Позов мотивований тим, що з грудня 2010 року по даний час він перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» , в розмірі 90 % середньомісячного заробітку. У звязку з підвищенням посадових окладів прокурорсько-слідчих працівників, відповідно до відомих постанов Кабінету Міністрів України, відповідач неодноразово проводив перерахунок пенсії позивача. В березні поточного року, коли позивач працював на посаді прокурора Мурованокуриловецького району, він звертався із письмовою заявою до управління Пенсійного фонду у Барському районі, з проханням здійснити перерахунок його пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», позивач просив встановити йому пенсію у розмірі 90% середньомісячного заробітку, тому що вона була призначена і виплачувалась ще до введення відповідних змін у ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Проте, управління Пенсійного фонду України у Барському районі відмовило позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що перерахунки пенсії працівникам прокуратури не передбачені і на даний час відповідного нормативного акту не прийнято. Не погоджуючись з такими діями відповідача в березні минулого року, позивач звернувся із позовною заявою до Барського районного суду про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України у Барському районі щодо відмови йому у перерахунку пенсії та обмеження її розміру із зобовязанням вчинення певних дій. Згідно рішення Барського районного суду позовну заяву було задоволено і зобовязано управління Пенсійного фонду перерахувати позивачу пенсію за вислугу років із врахуванням нового середньомісячного заробітку в розмірі 90 % (рішення суду на даний час набрало законної сили ). Згідно наказу Генерального прокурора України № 202-к від 19 березня 2015 року, позивач був звільнений із посади прокурора Мурованокуриловецького району з 26 березня 2015 року за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України), у звязку з виходом на пенсію за вислугою років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». У звязку із звільненням, у позивача знову з`явились підстави для перерахунку пенсії. Такий порядок перерахунку пенсії передбачався як і раніше, так і по нині діючому законодавству. В травні 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Барському районі про перерахунок його пенсії за вислугою років. Позивачем до заяви було надано відповідну довідку (копію) прокуратури Вінницької області від 20 травня 2015 року № 18-ф-340 про розмір його нового середньомісячного заробітку для перерахунку пенсії, який склав на 01 квітня 2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року 10559 грн. 67 коп. Крім того, ним також було надано довідки за 2010 2015 роки про його заробітну плату, за останніх 60 календарних місяців. Позивач просив встановити йому пенсію у розмірі 90% його середньомісячного заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців, а саме в розмірі 9503 грн. 73 коп. (10559 грн. 67 коп. * 0.90 = 9503 грн. 73 коп.) тому, що вона призначена і виплачувалась ще до введення відповідних змін у ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Проте, управління Пенсійного фонду України у Барському районі листом від 03 червня 2015 року № 4/4-10 повідомило позивача про те, що підстави для перерахунку пенсії в розмірі 90 % відсутні. Свої дії щодо відмови в перерахунку пенсії саме в такому розмірі управління Пенсійного фонду України у Барському районі мотивувало тим, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28 грудня 2014 року, який набув чинності з 01 січня 2015 року внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», і пенсія призначається в розмірі 60 % від суми місячної (чинної) заробітної плати і перерахунок пенсії в звязку із звільненням з посади та поданими довідками управління може провести перерахунок в розмірі 60 % від суми місячної заробітної плати. Тому, 5 червня 2015 року, позивач звернувся із позовом до Барського районного суду, в якому просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Барському районі, щодо відмови у перерахунку його пенсії за вислугу років, та обмеження її розміру. Крім цього, позивач просить суд зобовязати відповідача перерахувати його пенсію за вислугу років із середньомісячного, зазначеного у довідці прокуратуру Вінницької області від 20.05.2015 року № 18-ф-340, та встановити її розмір з 01 квітня 2015 року в сумі 9503 грн. 73 коп.( 10559,67 грн. * 0,90 = 9503,73 грн.), а також виплатити різницю у пенсії за минулі квітень, травень, червень 2015 року у сумі 9126 грн.39 коп. ( 9503,73 6461,60 = 3042,13 грн. * 3 = 9126, 39 грн. ).

Позивач ОСОБА_1П в судове засідання не з,явився, але в письмовій заяві до суду просив справу слухати у його відсутності, наполягав на задоволенні позову.

Представник Управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з,явився, але в письмовій заяві до суду заперечив проти задоволення позову, зазначивши, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення,, від 2.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України. З огляду на викладене з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених законами не призначаються, раніше призначенні пенсії не перераховуються.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення частково, з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» №76 від 28.11.2014 року, який набув чинності з 01.01.2015 року внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про

прокуратуру», пенсія призначається у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, для якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Однак, суд вважає, що ці законодавчі зміни стосуються тих прокурорсько-слідчих працівників, які реалізували чи реалізовують своє право на пенсію із 1 січня 2015 року, адже відповідно до вимог ст. 58 Конституції України «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи». При перерахунку пенсії позивача необхідно врахувати те, що законодавчі зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках до середньомісячного заробітку стосується порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення і характерно, що норми, які регулюють порядок перерахунку пенсії законодавчих змін не зазнали, змінилась лише нумерація відповідних частин ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, при вирішенні питання про застосування відповідних норм ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо перерахунку вже призначених пенсій, необхідно також керуватись вимогами ст. 22 Конституції України, у якій, зокрема зазначено, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

При вирішенні цього питання необхідно також врахувати правову позицію Конституційного Суду України, викладену, зокрема, у його рішеннях від 6 липня 1999 року №8рп-99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11 жовтня 2005 року №8рп/2005 у справі №1-21/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання.

У цих рішеннях викладено розуміння сутності соціальних гарантій суддів, працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури і зазначено, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Ці рішення мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з пенсійними правовідносинами.

У судовій практиці судів першої інстанції застосування цих конституційних законодавчих вимог знайшло широке застосування.

Правову позицію на користь позивачів до підрозділів Пенсійного фонду України висловив Вищий Адміністративний суд України, зокрема, в ухвалі від 20.06.2013 у справі №К/800/11225/3 та ухвалі від 22.07.2014 у справі №К/9991/25629/11.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання також була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року в справі №21-348а 13 та постанові від 17 грудня 2013 року .

Таким чином, суди різних інстанцій правомірно дійшли висновку про те, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма права, що визначає розмір пенсії у відсотках до середньомісячного заробітку, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування» Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому до вимог ст. 19 Конституції України «зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України». Тобто, управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області зобов'язане було при вирішенні заяви позивача про перерахунок пенсії керуватись вимогами ст. 22 Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів та ст. 58 Конституції України про неприпустимість зворотної дії у часі законів та інших нормативно-правових актів.

Відповідач також зобов'язаний був керуватись вимогами ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789- XII) у редакції, що діяла на час призначення пенсії позивача, у якій зазначено, що «прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку». Для законного вирішення заяви позивача, відповідач зобов'язаний був керуватись частинами 13 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які регулюють підстави та порядок проведення перерахунку пенсій прокурорсько-слідчим працівникам, і які не зазнали змін у зв'язку з прийняттям законів України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та «;Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні».

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону №1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Керуючись названими вище нормами Конституції України та ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідач зобов'язаний був із 01 квітня 2015 року перерахувати пенсію позивача, встановити її у розмірі 90% середньомісячного заробітку.

Крім того, вирішуючи питання про застосування наведеного Закону в часі, суд виходить з того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Доводи відповідача, зазначені у листі позивачу про внесені зміни до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення пенсії , суд до уваги не бере, оскільки відповідачем було застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або

скасовують відповідальність. Суд не приймає до уваги посилення відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення,, від 2.03.2015 року № 213, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, так як свідчить поштове повідомлення позивача, останнє було датовано 29 травня 2015 року, тобто до введення в дію законодавчої норми і тому потрібно застосовувати діючі на той час закони.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови позивачу ОСОБА_1П у перерахунку його пенсії є протиправними, оскільки не відповідають вимогам Конституції України та Закону.

Статтею 105 КАС України визначено перелік вимог, які може містити адміністративний позов. Ст.162 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи. Тому суд, встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, зобов,язує відповідача здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалює рішення про стягнення конкретних сум.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-11, 14, 72, 158 - 163 КАС України, ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»,постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років та обмеження її розміру.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької область перерахувати з 1 квітня 2015 року ОСОБА_1 пенсію із середньомісячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Вінницької області від 20.05.2015 року № 18-ф-340, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 23 грудня 2010 року, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку. Виплатити ОСОБА_1 різницю у пенсії за минулі квітень, травень, червень, липень 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , сплачений ним судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Барський районний суд протягом десяти.

СУДДЯ: