Справа № 826/20411/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ключковича В.Ю., Борисюк Л.П.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві, треті особи: Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніка Холдінг Інвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "ВелфарІнвест" про відміну державної реєстрації юридичної особи,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніка ХолдінгІнвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "ВелфарІнвест", Відділ державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про відміну державної реєстрації юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВелфарІнвест".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року відмовлено в задоволенні вимог даного позову.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.07.2014 загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка ХолдінгІнвест» прийнято рішення оформлене протоколом № 1-07/04 про затвердження розподільчих балансів Товариства з обмеженою відповідальністю "ВелфарІнвест" та ТОВ «Луксуріум» у зв'язку з реорганізацією Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка ХолдінгІнвест» шляхом виділення з нього інших товариств.

Згідно Розподільного балансу від 01.07.2014 в результаті реорганізації Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка ХолдінгІнвест» шляхом виділу новоствореному Товариству з обмеженою відповідальністю "ВелфарІнвест" передаються грошові зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка ХолдінгІнвест» перед Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", що витікають з умов Генеральної кредитної угоди №010/14/209 від 16.11.2007 та укладених в її рамках кредитних договорів.

14.07.2014 Відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві до Єдиного державного реєстру було внесено запис за № 1 026785 про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "ВелфарІнвест".

Заперечуючи правомірність дій відповідача по здійсненню державної реєстрації юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВелфарІнвест" позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і громадян шляхом заснування нового, реорганізації (злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення) діючого (діючих) суб'єкта господарювання з додержанням вимог законодавства

Статтею 42 цього Кодексу встановлено, що підприємство-це самостійна ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулюються Законом України 15 травня 2003 року N 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (з наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч. 3 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", за відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи державний реєстратор повинен внести до реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи ідентифікаційний код відповідно до вимог Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації юридичної особи на підставі відомостей цієї реєстраційної картки.

Статтею 19 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що припинення діяльності товариства відбувається шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) або ліквідації з дотриманням вимог антимонопольного законодавства.

Частиною першою статті 87 Господарського кодексу України передбачено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", для проведення державної реєстрації юридичної особи засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації юридичної особи; примірник оригіналу або нотаріально посвідчену копію рішення засновників або уповноваженого ними органу про створення юридичної особи у випадках, передбачених законом; два примірники установчих документів; документ, що засвідчує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації юридичної особи.

Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 20.04.2007 р. № 54, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.05.2007р. № 54, затверджені форми реєстраційних карток на проведення державної реєстрації юридичної особи.

Даним наказом передбачено дві форми картки на проведення державної реєстрації юридичної особи: № 1 - утвореної шляхом заснування нової юридичної особи та № 2 - утвореної шляхом реорганізації діючої (діючих) юридичної особи (юридичних осіб) в результаті злиття, поділу або перетворення.

Водночас, статтею 32 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено особливості проведення державної реєстрації юридичної особи, що створюється шляхом виділу.

Так позивач в своєму позові зазначає, що виділ є вид реорганізації юридичної особи, який передбачає перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб та, за аналогією, до виділу застосовуються положення ч.1,2,4 ст. 105 та ст. 106 і 107 Цивільного кодексу України.

Відповідно ч.1,2 та 4 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на момент державної реєстрації юридичної особи), учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, призначають комісію з припинення юридичної особи (ліквідаційну комісію, ліквідатора тощо) та встановлюють порядок і строки припинення юридичної особи відповідно до цього Кодексу.

Комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

Комісія вживає усіх можливих заходів щодо виявлення кредиторів, а також письмово повідомляє їх про припинення юридичної особи.

Згідно положень ст.ст. 106, 107 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на момент державної реєстрації юридичної особи) злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Кредитор юридичної особи, що припиняється, може вимагати від неї припинення або дострокового виконання зобов'язання.

Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення.

Нотаріально посвідчені копії передавального акта та розподільчого балансу передаються в орган, який здійснює державну реєстрацію, за місцем державної реєстрації юридичної особи, що припиняється, а також в орган, який здійснює державну реєстрацію, за місцем державної реєстрації юридичної особи правонаступника.

Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Також, додатково до документів, які передбачені ч. 1-7 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", для державної реєстрації юридичної особи шляхом виділу необхідно подати нотаріально посвідчену копію розподільчого балансу. Державна реєстрація юридичної особи, що створюється шляхом виділу, проводиться не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення про прийняття засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом рішення про виділ у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

За твердженням позивача, 04 липня 2014 року на адресу ТОВ «Ніка ХолдінгІнвест» ним було направлено заяву від 04.07.2014р. за №140-0-0-00/8/1132 про визнання грошових вимог кредитора до боржника - ТОВ «Ніка ХолдінгІнвест» на суму 64 470 622,85 грн. та заперечення щодо передачі заставного, нерухомого майна і обов'язків ТОВ «Ніка ХолдінгІнвест» за кредитними зобов'язаннями перед Банком до новостворюваних юридичних осіб на підставі положень ст. 520 Цивільного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про іпотеку».

Вищевказана заява обгрунтована тим, що Товариство не виконало зобов'язання перед Банком за кредитними договорами в рамках Генеральної кредитної угоди №01014-209 від 16.11.2007р., за якими ТОВ «Ніка ХолдінгІнвест» виступало як позичальник за власними грошовими зобов'язаннями на суму 3 945 019,22 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 04.07.2014р. становило 46 713 402,58 грн. та 1 437 825,54 грн., а всього - 48 151 228,12 грн., так і поручителем (солідарним боржником) за договором поруки за зобов'язаннями інших юридичних осіб позичальників. Крім того, юридичною особою було передано в іпотеку Банку належне ТОВ «Ніка ХолдінгІнвест» на праві власності нерухоме майно на забезпечення виконання кредитних зобов'язань перед Банком.

В своєму позові позивач також посилається на те, що ТОВ «Ніка ХолдінгІнвест» не було дотримано вимог ст.ст. 105,107 ЦК України в частині невиконання обов'язку щодо письмового повідомлення Банка (кредитора), вимоги якого забезпечені іпотекою нерухомого майна товариства про виділення юридичної особи та в частині не повідомлення Банка (кредитора) про результати розгляду грошових вимог до юридичної особи, що здійснює виділ.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 32 зазначеного Закону для проведення державної реєстрації юридичної особи, що створюється шляхом виділу, засновники (учасники) або уповноважені ними орган чи особа крім документів, які передбачені частинами першою - сьомою статті 24 цього Закону, повинні додатково подати примірник оригіналу (ксерокопію або нотаріально засвідчену копію) розподільчого балансу. Прийом документів державним реєстратором для проведення державної реєстрації юридичної особи, що створюється шляхом виділу, проводиться в порядку, встановленому частинами восьмою - дванадцятою статті 24 цього Закону. Державна реєстрація юридичної особи, що створюється шляхом виділу, проводиться в порядку, встановленому статтями 25 - 27 цього Закону, не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення про прийняття засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом рішення про виділ у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Частинами четвертою та шостою статті 32 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» встановлено, що внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом щодо виділу здійснюється за процедурами, передбаченими статтею 34 цього Закону для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом щодо припинення юридичної особи. Виділ вважається завершеним з дати державної реєстрації юридичних осіб, утворених в результаті виділу.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців", підставами для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи є: невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи; невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону; порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом, зокрема: наявність обмежень на зайняття відповідних посад, встановлених законом щодо осіб, які зазначені як посадові особи органу управління юридичної особи; невідповідність відомостей про засновників (учасників) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в Єдиному державному реєстрі; наявність обмежень щодо вчинення засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженою ними особою юридичних дій, які встановлені абзацом четвертим частини другої статті 35 цього Закону; наявність в Єдиному державному реєстрі найменування, яке тотожне найменуванню юридичної особи, яка має намір зареєструватися; використання у найменуванні юридичної особи приватного права повного чи скороченого найменування органу державної влади або органу місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичного державного найменування, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав не допускається.

Таким чином, підстави для відмови в проведенні державної реєстрації юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "ВелфарІнвест" на час здійснення державним реєстратором відповідного запису були відсутні.

Що стосується тверджень позивача стосовно того, що при здійсненні державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "ВелфарІнвест" шляхом виділу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка ХолдінгІнвест" останнім було порушено умови Генеральної кредитної угоди №010/14/209 від 16.11.2007 та укладених в її рамках кредитних договорів укладених з позивачем, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 1 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані по справі докази, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог даного позову.

Отже, апелянтом не було надано доказів на підтвердження заявлених ним вимог, а тому доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків В.Ю. Ключкович Л.П. Борисюк

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.