Справа № 821/1427/14
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/1427/14

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Херсонській області про скасування постанови про накладення стягнень, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним адміністративним позовом та просила скасувати постанову № 58 від 14.04.2014 р. про накладення стягнень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що зазначена постанова винесена на підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів від 10.12.2013 р. за № 00000495, зі змісту якого та документів наданих позивачем вбачається, що спеціалісті відповідача до перевірки допущено не було.

Крім того, позивач вказувала, що відповідачем неправильно нараховано штрафні санкції, оскільки вартість одержаної для реалізації партії товару, від якої розраховується сума штрафних санкцій згідно п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів", відноситься до витрат підприємця, а не до його доходів.

За наслідками розгляду адміністративного позову Херсонським окружним адміністративним судом 26 травня 2014 року ухвалено постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Приймаючи означене рішення, Херсонський окружний адміністративний суд виходив з того, що постанову про накладення штрафу на позивача винесено правомірно, оскільки при проведенні перевірки позивачем не було надано документи, які підтверджують якість та безпеку товарів, а також що твердження позивача про те що посадових осіб взагалі не було допущено до перевірки не знайшло свого відображення в матеріалах справи.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В своїй апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції не надав належну оцінку факту не допуску позивачем посадових осіб відповідача до перевірки, а також що штрафні санкції повинні розраховуватись від вартості одержаних до реалізації товарів.

До Одеського апеляційного адміністративного суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу в якому відповідач вказує на правомірність винесення оскаржуваної постанови та своїх дій, посилаючись на те, що перед початком перевірки посадовими особами були пред'явлені всі необхідні документи та повідомлено позивача про мету перевірки. Крім того, після представлення позивачу розпорядчих документів відібрано товар для перевірки його на відповідність вимогам нормативних документів, що зафіксовано в додатку № 7 до акту перевірки.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 грудня 2013 року посадовими особами інспекції з питань захисту прав споживачів у Херсонській області на підставі скарги споживача ОСОБА_2, направлення на перевірку № 00000648 від 10.12.2013 року та згоди Держспоживінспекції проведено позапланову перевірку на торгівельному місці № 339 ФОП ОСОБА_1 на території ринку «Дніпровський» вул. Миру, 19, м.Херсон. В ході перевірки було встановлено відсутність необхідної, доступної, достовірної інформації про продукцію, що реалізує ФОП ОСОБА_1, а саме: на товарах, зазначених в додатку №7 до акту перевірки від 10.12.2013 №00000495 відсутня інформація для споживачів про найменування та місцезнаходження виробника цих товарів, а також суб'єктом господарювання створено перешкоди посадовим особам під час огляду відібраних товарів для перевірки, чим порушено п. 17 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затверджених постановою КМ України від 15.06.2006 №833 та ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №00000495 від 10 грудня 2013 року, відповідно до якого зафіксовані порушення вимог чинного законодавства.

За наслідками перевірки посадовими особами відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення № 00000398 від 10.12.2013 р. щодо ФОП ОСОБА_1

14 квітня 2014 року відповідачем прийнято Постанову про накладення стягнень передбачених ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів", якою накладено на позивача штраф у розмірі 348,40 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанову про накладення штрафу на позивача винесено правомірно, оскільки при проведенні перевірки позивачем не було надано документи, які підтверджують якість та безпеку товарів. Колегія суддів погоджується з таким висновком Херсонського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» уповноважені органи здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право давати суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; перевіряти у суб'єктів господарювання, сфери послуг і торгівлі, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб'єктів; накладати стягнення: на суб'єктів господарської діяльності за порушення законодавства про захист прав споживачів відповідно до ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно до ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Інформація про продукцію повинна містити: назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об'єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; дату виготовлення; відомості про умови зберігання; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку.

Згідно з п. 19 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час перевірки виявлено порушення прав споживачів - відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію та послуги, а саме: на товарах, зазначених в додатку №7 до акту перевірки від 10.12.2013 №00000495, відсутня інформація для споживачів про найменування та місцезнаходження виробника цих товарів, а також на продукцію, яка підлягала перевірці, не були надані документи, що засвідчують їх якість.

Закон України «Про захист прав споживачів» не містить детального викладу вимог до розміщення вказаної інформації на продукції, тоді як детальні вимоги містяться, зокрема, у Правилах роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04.07 № 104.

Згідно п. 16 р. 1 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами зазначено, що здійснюючи продаж непродовольчих товарів вітчизняного та іноземного виробництва, працівники суб'єкта господарювання зобов'язані надати споживачам необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів, яка має містити, в тому числі, відомості про умови зберігання, дату виготовлення товару, найменування та місцезнаходження виробника.

Вказаною нормою передбачено можливість доведення до споживача вказаної інформації в таких формах: в супровідній документації, що додається до продукції; на етикетці; а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів.

Колегія суддів звертає увагу, що перевірка проводилась у присутності ФОП ОСОБА_1

В свою чергу, апелянтом не надано суду доказів, що спростовують висновки відповідача про те, що на товарах, зазначених в додатку №7 до акту перевірки від 10.12.2013 №00000495 відсутня інформація для споживачів про найменування та місцезнаходження виробника цих товарів, а також на продукцію, яка підлягала перевірці, документи про підтвердження якості та безпеки товарів, вказаних у додатку апелянтом надано відповідачу лише 14.04.2014р. Посилання апелянта на те, що інформація про найменування, місце знаходження виробника, дата виготовлення товарів знаходиться на упаковках, а також, те, що в наявності є всі нормативні документи та документи, що засвідчують їх якість не спростовує висновків відповідача на момент перевірки.

Крім того, позивачем зазначено, що відповідач не вірно провів розрахунок штрафних санкцій.

За змістом п. 296.1.1. ст. 296 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої та п'ятої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Таким чином, ведення лише книги обліку доходів не є підставою для повного звільненням позивача як суб'єкта господарювання від обов'язкового обліку доходів або доходів і витрат, а відповідно - і звільнення від зберігання первинних документів з урахуванням яких здійснюється розрахунок адміністративно-господарських санкцій, передбачених п.7 ч.1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

За адміністративне порушення позивач у грудні 2013р. притягнута до адміністративної відповідальності за порушення правил торгівлі за ч.1 ст.188 КУпАП, що передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поряд з цим, згідно ч.1 ст.239 ГК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, зокрема, адміністративно-господарський штраф.

На підставі п. 7 ст.23 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2 Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1177 від 17.08.2002 року визначено, що відповідно до статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" на суб'єктів господарської діяльності накладається стягнення у вигляді штрафу за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товар, роботу, послугу - у розмірі 30 відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо законодавством суб'єкт господарської діяльності звільнений від ведення обов'язкового обліку доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.п.3,4 зазначеного Положення накладати на суб'єктів господарювання штрафи, передбачені пунктом 2 цього Положення, мають право Голова Держстандарту, його заступники, начальники територіальних органів Держстандарту та їх заступники.

Рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб'єкта господарської діяльності та інших матеріалів, пов'язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Положення, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Держстандартом.

Тобто, штраф, застосований до позивача за ч.1 ст.188 КУпАП та штраф у розмірі 348,40 грн., застосований до позивача за ст.ст.23, 26 ЗУ «Про захист прав споживачів» є різними видами відповідальності, що не виключає їх одночасного застосування.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Херсонській області про скасування постанови від 14.04.2014 р. № 58 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин