Справа № 2а-1870/3893/11
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/3893/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гелети С.М.

за участю секретаря судового засідання - Кліщенко В.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом приватного підприємця ОСОБА_4 до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний підприємець ОСОБА_4 (далі ПП ОСОБА_4, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції (далі Конотопська МДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №007781711/0 від 08.12.2010 року в частині донарахування 5221,32 грн. податку з доходів фізичних осіб за 2008 рік.

Свої вимоги мотивує тим, що Конотопською МДПІ було проведено перевірку фінансово-господарської діяльності ПП ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 30.09.2010 року, в ході якої встановлено заниження позивачем суми податку з доходів фізичних осіб за 2008 р. в сумі 5221,32грн., про що складено акт №470/17-1/НОМЕР_1 від 30.11.2010 року та прийнято податкове повідомлення-рішення №007781711/0 від 08.10.2010 року. Зазначене податкове повідомлення-рішення вважає протиправним та зазначає, що перевіряючими було відображено неправдиві відомості, які не відповідають фактичним обставинам.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначали, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до вимог діючого законодавства, підстави для його скасування відсутні..

Суд, заслухавши думку представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 12.11.2010 року по 25.11.2010 року Конотопською МДПІ було проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ПП ОСОБА_4 за період з 01.10.2007 року по 30.09.2010 року, за результатами якої складено акт №470/17-1/НОМЕР_1 від 30.11.2010 року (а.с.9-28) (далі акт перевірки від 30.11.2010р.)

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" та положень додатку №7 Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової адміністрації України від 21.04.1993 року №12 "Про склад валових витрат виробництва (обігу), що виключаються з валового доходу платників податку - фізичних осіб", що виявилось у завищенні валових витрат на суму 44895,53 грн.: за 4 квартал 2007 року на суму 5812,56 грн., за 2008 рік на суму 34808,70 грн., за 2009 рік на суму 4274,20 грн., що призвело до заниження суми чистого оподатковуваного доходу та відповідно до заниження суми податку з доходів фізичних осіб за 4 квартал 2007 року на суму 871,88 грн., за 2008 рік на суму 5221,32 грн., за 2009 рік на суму 641,13 грн., всього на суму 6734,33 грн.

За результатами перевірки, Конотопською МДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 08.12.2010 року (а.с.8), яким ПП ОСОБА_4 визначено суму податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності в розмірі 6734,33 грн., в т.ч. за 4 квартал 2007 року на суму 871,88 грн., за 2008 рік на суму 5221,32 грн., за 2009 рік на суму 641,13 грн.

Після адміністративного оскарження винесеного податкового повідомлення-рішення №/0 від 08.12.2010 року, рішенням Конотопської МДПІ №207/Щ/25-10/35ск від 05.01.2011 року (а.с.81-82) скаргу ПП ОСОБА_4 залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення №/0 від 08.12.2010 року без змін, винесені податкові повідомлення-рішення № /1 від 05.01.2011 року, № /2 від 08.02.2011 року, №/3 від 01.03.2011р. (а.с.107-109).

При розгляді даної справи позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності за 2008 рік в сумі 5221,32 грн.

Суд не погоджується із правомірністю прийнятих податкових повідомлень-рішень, з огляду на наступне.

Як вбачається із акту перевірки від 30.11.2010р., податковим органом встановлено, що ПП ОСОБА_4 у 2008 році було придбано 2730 пляшок горілки «Особливої»(1290 пляшок по ціні 10,29 грн., 1400 пляшок по ціні 5,85 грн.) та 1870 пляшок горілки «Хлібний дар»по ціні 13,48 грн.

Таким чином загальна кількість придбаного товару (горілки «Особлива»та «Хлібний дар») становить 4600 пляшок (2730+1870) загальною вартістю.

Із акту перевірки від 30.11.2010р. вбачається, що у 2008 році позивачем було реалізовано вищезазначеного товару в кількості 1119 пляшок на загальну суму 11798,56 грн., а саме 714 пляшок горілки «Особлива»(487 пляшок по ціні 10,29, 227 по ціні 5,85 грн.) та 405 пляшок горілки «Хлібний дар»по ціні 13,48грн.

Із пояснень представника відповідача вбачається, що податковим органом було виключено із валових витрат всю вартість придбаної, але не реалізованої горілки «Особлива»по ціні 10,29грн. та по 5,85 грн. та горілки «Хлібний дар»по ціні 13,48 грн., що становить 3481 пляшка (горілки «Особлива»803 пляшок по ціні 10,29 грн., 1173 пляшок по ціні 5,85, а також 1465 пляшок горілки «Хлібний дар»по ціні 13,48грн.) загальною вартістю 34873,12 грн. (8262,87+6862,05+19748,20).

На думку Конотопської МДПІ, ПП ОСОБА_4 включила до складу валових витрат суму 34873,12 грн. за відсутності документів, що підтверджують її реалізацію, тобто документів, що підтверджують зв'язок витрат на придбання горілки з доходом від її реалізації.

В судовому засіданні представник позивача погодився із даними вартості та кількості придбаної та реалізованої продукції, але зазначив, що суму 34873,12 грн. взагалі не було включено до складу валових витрат, оскільки даний вид горілки не було реалізовано через реєстратор розрахункових операцій.

Із розрахунку позивача про склад валових витрат в сумі 103361,63 грн. (а.с.29) вбачається, що ПП ОСОБА_4 включено наступні витрати плата за ліцензію в сумі 10000 грн., сума сплачених податків та зборів в сумі 2601,02 грн., сума витрат на обслуговування реєстратора розрахункових операцій в сумі 689 грн., витрати на охорону в сумі 1115,84 грн., сума виплаченої заробітної плати в розмірі 12780 грн., відрахування соціальних внесків до фондів в розмірі 4690,26 грн., оренда приміщення в сумі 27256 грн., витрати на закупівлю реалізованих товарів згідно Z-звітів в сумі 43960,23 грн.

Згідно ст. 13 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян», Додатку № 7 «Про склад валових витрат виробництва (обігу), що виключаються з валового доходу платників податку фізичних осіб»до Інструкції «Про прибутковий податок з громадян», затвердженої наказом ГДПІ України від 21.04.1993 року № 12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 09.06.1993 року за № 64, оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо повязаними з одержанням доходу.

До складу витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходу, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації, відповідно до вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»(ч. 3 ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»).

В додатку №7 до Інструкції "Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю", затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції від 21.04.1993 р. № 12 (далі - Інструкція), зазначається, що фізична особа - платник податку не є юридичною особою і платником податку на прибуток, не має обов'язку вести бухгалтерській облік, тому формує витрати за переліком статті 5 "Валові витрати" і відповідно до статті 8 "Амортизація" вказаного Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»з деякими особливостями. Положення статті 5 ("Валові витрати") застосовуються в частині підтвердження первинними документами витрачених сум згідно із операціями (які відповідають переліку статті 5), за результатами або за участю яких у податковому періоді (у звітному кварталі) безпосередньо отриманий дохід. До податкової декларації за звітний податковий період, включаються тільки прямі валові витрати і суми амортизаційних відрахувань, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді валового доходу в будь-якій формі від визначеного виду діяльності та підтверджені документально. Будь-які суми витрат фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності до моменту одержання доходу від результату такої діяльності є його власним ризиком відповідно до статті 1 Закону України "Про підприємництво". Тобто, виключно факт одержання доходу може бути підставою для включення до валових витрат звітного періоду не всіх підряд видатків, а тільки тієї їх частини, яка прямо цьому доходу відповідає.

В судовому засіданні 18.10.2011р. представник податкового органу погодився із сумою валових витрат, яка включає в себе плату за ліцензію в сумі 10000 грн., суму сплачених податків та зборів в сумі 2601,02 грн., сума витрат на обслуговування реєстратора розрахункових операцій в сумі 689 грн., витрати на охорону в сумі 1115,84 грн., сума виплаченої заробітної плати в розмірі 12780 грн., відрахування соціальних внесків до фондів в розмірі 4690,26 грн., оренда приміщення в сумі 27256 грн.

Представники відповідача заперечували правомірність включення до валових витрат лише суму витрат на закупівлю нереалізованих через реєстратор розрахункових операцій товарів, зокрема, горілки «Особливої»(по ціні 10,29 грн. та по ціні 5,85 грн.) та горілки «Хлібний дар»по ціні 13,48 грн.

Із пояснень представника позивача вбачається, що ця сума не була включена до складу валових витрат, а в суму валових витрат за 2008р. включено суму придбання інших реалізованих товарів через реєстратор розрахункових операцій, зокрема і інших видів алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів.

Як встановлено судом, при проведенні перевірки перевіряючим взагалі не було досліджено належним чином всю структуру валових витрат ПП ОСОБА_5 за 2008 р., не було відображено дані обставини в акті перевірки від 30.11.2010р., інспектором досліджувалася лише придбання та реалізація горілки «Особлива»та «Хлібний дар», і цю суму було віднято від суми валових витрат за даними платника у 2008 році.

При розгляді даної справи Конотопською МДПІ не було надано доказів того, що у ПП ОСОБА_4 у 2008 році сума валових витрат становить 74,9 грн., пояснити структуру відображеної перевіряючими в акті перевірки даної суми ні представники відповідача, в т.ч. і інспектор, який проводив перевірку, не змогли.

На час проведення перевірки та складення Конотопською акту акті перевірки від 30.11.2010р. діяв Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затверджений Наказом Державної податкової адміністрації України

від 10 серпня 2005 року N 327, зареєстрований в Міністерстві юстиції України

25 серпня 2005 р. за N 925/11205.

Відповідно до п. 1.3,1.5-17.7 Порядку акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання. Акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства. За результатами невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Як вбачається з матеріалів справи, акт перевірки від 30.11.2010р. містить суперечливі данні стосовно обставин, що були перевірені відповідачем.

При проведенні перевірки інспектором Конотопської МДПІ було невірно відображено як в акті, так і в розрахунку до оспорюваного податкового повідомлення-рішення (додаток 1 до акту перевірки (а.с.101) дані первинних документів стосовно сум валових витрат ПП ОСОБА_4 за 2008р..

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, декларації про доходи, одержані ПП ОСОБА_4 за 2008 рік (а.с.115-116), загальна сума одержаного валового доходу становить 109472,87 грн., сума витрат, повязаних із одержанням доходу, за 2008 р. становить 103361,63 грн.

Але інспектором в п. 2.2.2 акту (а.с.17) та розрахунку суми донарахованого податку з доходів за 2008 р. (а.с.101) зазначено суму валових витрат ПП ОСОБА_4 в сумі 109,5 грн., з якої помилково вираховувалися розбіжності та помилково донараховувалася сума податку з доходів фізичних осіб.

Із пояснень представників податкового органу в судовому засіданні 03.11.2011р. вбачається, що дійсно, перевіряючою допущено помилку в розрахунку, невірно зазначено інспектором суму валових витрат ПП ОСОБА_4 у 2008 р. за даними платника в акті перевірки від 30.11.2010р..

Таким чином, судом встановлено, що Конотопською МДПІ було відображено неправдиві відомості в акті перевірки щодо даних платника в частині відображення суми валового доходу платника, невірно розраховано розмір відхилень в частині визначення суми валового доходу за даними податкового органу, що в подальшому невірно розраховані розбіжності по даним платника та даними перевірки, і в подальшому невірно донараховано ПП ОСОБА_4 суму податку з доходів фізичних осіб за 2008р. спірним податковим повідомлення-рішенням.

На вимогу суду, податковим органом не подано суду ніяких доказів, що спростовували б твердження ПП ОСОБА_4 щодо структури сформованих нею в 2008 році валових витрат та підтверджували б позицію відповідача про віднесення до їх складу вартості товару, який не був використаний в господарській діяльності позивачки.

При розгляді даної справи судом неодноразово зобовязувалося відповідача надати докази, які б підтверджували висновки акту перевірки від 30.11.2010р. в частині встановленого Конотопською МДПІ при проведенні перевірки суми валових витрат ПП ОСОБА_4 у 2008 році в сумі 74,9 тис.грн., пояснити її структуру, але вимоги суду не виконані, належних доказів не надано.

Тому факти, викладені в ОСОБА_3 перевірки від 30.11.2010р., не можуть бути належними доказами наявності порушень позивачем податкового законодавства, оскільки не відображають факти, які б підтверджували правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В супереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, не довів належними доказами висновки акту перевірки, сам акт складено інспектором із помилками, які в свою чергу потягли невірні розрахунки Конотопської МДПІ.

Враховуючи вищевикладені обставини, судом встановлено, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення, що відповідач діяв за межами наданих повноважень та всупереч встановленому порядку, з порушенням приписів ст. 19 Конституції України, суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як вбачається із змісту позовних вимог, ПП ОСОБА_4 просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №007781711/0 від 08.12.2010 року в частині донарахування 5221,32 грн. податку з доходів фізичних осіб за 2008 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше яз за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Конотопською МДПІ за результатами адміністративного оскарження, а саме податкове повідомлення-рішення № /1 від 05.01.2011 року, № /2 від 08.02.2011 року, №/3 від 01.03.2011р. в частині донарахування приватному підприємцю ОСОБА_4 податок з доходів фізичних осіб за 2008 рік в сумі 5221,32 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного підприємця ОСОБА_4 до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції № /0 від 02.12.2010р., № /1 від 05.01.2011 року, № /2 від 08.02.2011 року, №/3 від 01.03.2011р. в частині донарахування приватному підприємцю ОСОБА_4 податок з доходів фізичних осіб за 2008 рік в сумі 5221,32 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду в десятиденний строк з дня отримання постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис) С. М. Гелета

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Гелета

Повний текст постанови складено та підписано 08.11.2011 року