Справа № 750/3649/15-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Сапон А.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Справа: № 750/3649/15-а

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Жигіля Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ( далі - позивач ) звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові ( далі - відповідач ) про:

- визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у переведенні позивача на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», та у включенні матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати до заробітної плати для нарахування пенсії;

- зобов'язання відповідача перевести позивача на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», та здійснення перерахунку розміру її пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії і з яких сплачені страхові внески, відповідно до законодавства, та які вказані в довідці від 30.09.2014 р. № 170, з 11.03.2015 р. у розмірі 70 % заробітної плати.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2015 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши, повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку УПФУ в м. Чернігові з 01.10.2014 р.

З 01.10.2014 р. позивач отримувала пенсію державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу», у розмірі 70 % від заробітної плати на підставі довідки від 30.09.2014 р. № 170.

07.10.2014 р. вона звернулась до відповідача із заявою про переведення її на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з чим її було переведено на таку пенсію.

11.03.2015 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення її на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», та про включення до її пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, згідно з довідкою від 30.09.2014 р. № 170.

У вказаній довідці, зокрема зазначено суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати та на всі виплати, перелічені в цій довідці нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Листом від 08.04.2015 р. № 7607/07/07 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для задоволення її вимог, оскільки суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації не входять до складу заробітної плати державного службовця, а тому переведення на пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу» призведе до зменшення розміру пенсії позивача, з чим ОСОБА_2 не згодна.

Судова колгеія встановила, що задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на переведення на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексація, зазначені в довідці від 30.09.2014 р. №170, яка міститься в матеріалах справи, підлягають врахуванню відповідачем при обчисленні її пенсії, оскільки на них нараховувались і сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також, що у даному випадку при обчисленні її пенсії підлягає застосуванню 70 % коефіцієнт від суми заробітної плати.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - Закон № 3723-XII ), «Про оплату праці» ( далі - Закон № 108/95-ВР ), «Про пенсійне забезпечення» ( далі - Закон № 1788-XII ), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( далі - Закон № 1058-IV ), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 ( далі - Порядок № 22-1 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно з п. 1.5 Порядку № 22-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

У ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII у редакції, яка була чинною станом на 01.10.2014 р., тобто на момент призначення позивачу пенсії за віком на підставі цього Закону, було визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII у редакції, яка була чинною станом на 11.03.2015 р., тобто на момент звернення позивача до відповідача із заявою про переведення її на пенсію за віком на підставі цього Закону з пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV, закріплено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону № 108/95-ВР передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону № 3723-XII, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок

Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону № 1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У ст. 41 Закону № 1058-IV визначено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, законодавством регламентовано право особи на перехід з одного виду пенсії на інший, яке реалізується нею шляхом звернення до відповідного територіального управління ПФУ із заявою, за результатами розгляду якої УПФУ приймає рішення про переведення пенсіонера з одного виду пенсії на інший або про відмову в задоволенні його вимог.

Крім того, з викладених правових норм також вбачається, що отримувані державним службовцем суми виплат, на які фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, враховуються в заробіток ( дохід ) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічні висновки були викладені Верховним Судом України в рішенні від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14, яке у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, що застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, який містить зазначені норми права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки позивач має право на отримання пенсії за віком на підставі Закону України «Про державну службу» і така пенсія була їй призначена 01.10.2014 р. в розмірі 70 % від заробітної плати, страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування були нараховані на всі виплати, отримані нею за місцем роботи, у тому числі й на матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію, то в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для переведення позивача на пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу», для врахування сум зазначених виплат при розрахунку її пенсії та обчислення пенсії позивача в розмірі 70 % від заробітної плати.

Отже, відповідач, відмовляючи ОСОБА_2 в переведенні на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», та у включенні матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати до її заробітної плати для нарахування пенсії, порушив вимоги ст. 37 Закону № 3723-XII, ст. 2 Закону № 108/95-ВР, ч. 2 ст. 33 Закону № 3723-XII, ч. 1 ст. 66 Закону № 1788-XII та ст. 41 Закону № 1058-IV, що вказує на неправомірність його дій.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції було неправомірно задоволено адміністративний позов у частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача в розмірі 70 % від заробітної плати, оскільки на момент її звернення до відповідача із заявою від 11.03.2015 р. про переведення на пенсію державного службовця була чинною редакція Закону № 3723-XII, відповідно до якої застосуванню підлягає коефіцієнт 60 %, колегія суддів вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки редакція Закону № 3723-XII, якою встановлено коефіцієнт 60 %, підлягає застосуванню лише при первісному призначенні особі пенсії, а переведення її з одного виду пенсії на інший призначенням не є, а отже, й не зумовлює виникнення правових підстав для зміни коефіцієнту заробітної плати з 70 % на 60 %.

Посилання апелянта на відсутність підстав для врахування при перерахунку пенсії позивача сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації, колегія суддів вважає такими, що спростовуються висновками суду першої інстанції.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, безпідставними і такими, що суперечать приписам чинного законодавства та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а отже, апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не надав суду жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 70 КАС України, доказів та не перконав судову колегію у своїй правоті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові підлягає залишенню без задоволення, а постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2015 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.