Справа № 803/1406/14
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 липня 2015 року Справа № 803/1406/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області, Прокуратури Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про: визнання протиправними дій Прокуратури Волинської області щодо відмови внесення документів прокурорського реагування з метою притягнення до відповідальності посадових осіб Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області та внесення подання щодо зобовязання надання інформації, що запитувалась відповідно до листа-запиту від 12 травня 2014 року; зобовязання Прокуратуру Волинської області здійснити дії відповідно до покладених на неї обовязків згідно Закону України «Про прокуратуру», з метою притягнення до відповідальності посадових осіб Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області та внесення подання щодо зобовязання надання інформації, що запитувалась відповідно до листа-запиту від 12 травня 2014 року; визнання протиправними дій Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області щодо відмови у наданні інформації згідно листа-запиту від 12 травня 2014 року; зобовязання Головне управління Держсанепідслужби у Волинській області надати усі наявні матеріали перевірки, які були отримані та складені в результаті розгляду звернення щодо складування курячого посліду на землях Зорянської сільської ради, відповідно до листа-запиту від 12 травня 2014 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області, Прокуратури Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, відмовлено повністю.

ОСОБА_1 22 червня 2015 року звернувся в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області, Прокуратури Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Заява мотивована тим, що 16 червня 2015 року позивачу стало відомо про істотні для справи обставини, що не були йому відомі на час розгляду справи. Зокрема, на сайті www.bortsi.com.ua опубліковано лист №16/15-П239663.15/03-90 від 13 березня 2015 року та лист №16/15-П239663.15/03-140 від 19 травня 2015 року Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, в яких вказано, що на відносини з приводу отримання інформації, зібраної в процесі розгляду звернення особи, поширюються норми Закону України «Про доступ до публічної інформації». Доступ до такої інформації може бути обмежено у відповідності до частини другої статті 6 вказаного Закону. Інформаційний запит особи, за зверненням якої вказана інформація була зібрана, має бути складений з урахуванням вимог частини шостої статті 16 Закону України «Про захист персональних даних».

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року на прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю. У заяві від 26 червня 2015 року просив розгляд заяви здійснювати без його участі.

Представник Прокуратури Волинської області в поданих письмових запереченнях від 8 липня 2015 року №05/2-522вих.15 проти задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заперечує, мотивуючи тим, що відповідь Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на звернення ОСОБА_2 від 19 травня 2015 року не може вважатись істотною для справи обставиною, оскільки вказаний лист не є нормативно-правовим актом законодавчої, виконавчої або судової влади, у ньому лише висловлене припущення з приводу того чи мають надаватись копії документів, що були складені під час розгляду скарги чи пропозиції, у відповідь на інформаційні запити громадян України, в порядку передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації». Просить залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Представник Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області подав суду письмові заперечення від 15 липня 2015 року, у яких вказує, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

В судове засідання призначене на 16 липня 2015 року прибули представники Прокуратури Волинської області та Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи те, що заявник подав заяву про розгляд справи без його участі, відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Як вбачається зі змісту заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, 16 червня 2015 року позивачу стало відомо про лист №16/15-П239663.15/03-90 від 13 березня 2015 року та лист №16/15-П239663.15/03-140 від 19 травня 2015 року Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, в яких вказано, що на відносини з приводу отримання інформації, зібраної в процесі розгляду звернення особи, поширюються норми Закону України «Про доступ до публічної інформації». Доступ до такої інформації може бути обмежено у відповідності до частини другої статті 6 вказаного Закону. Інформаційний запит особи, за зверненням якої вказана інформація була зібрана, має бути складений з урахуванням вимог частини шостої статті 16 Закону України «Про захист персональних даних».

Наведену обставину заявник вважає нововиявленою та такою, що спростовує факти, покладені в основу постанови Волинського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року, з огляду на що вона підлягає скасуванню.

На думку суду, наведені у заяві ОСОБА_1 підстави про перегляд постанови Волинського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року не є нововиявленими обставинами в розумінні частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктами 4 та 5 частини другої статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи; обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду;.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення.

Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.

Отже, умовами для перегляду рішення у звязку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору, станом на час звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами глави 4 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у звязку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Судом встановлено, що, обставини, на які посилається заявник, звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими, а є новими, тобто відбувається підміна понять, адже станом на дату винесення постанови у справі №803/1406/14, листи №16/15-П239663.15/03-90 від 13 березня 2015 року та №16/15-П239663.15/03-140 від 19 травня 2015 року Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не існували

Тобто обставини, на які посилається заявник, є такими, що виникли чи змінились тільки після ухвалення судового рішення і не повязані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення по справі №803/1406/14, внаслідок чого є новими обставинами, а не нововиявленими.

Як зазначено в листі Верховного Суду України «Про практику перегляду судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами в порядку цивільного судочинства» судам необхідно звернути увагу, що нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в обєктивній дійсності на момент ухвалення рішення. Обставина, яка виникла пізніше, є такою, що не могла бути врахована судом при розгляді справи, тому є підставою для нового звернення до суду.

Аналогічна позиція викладена в Розділі І постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2015 року №7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», у якій зазначено, що до нововиявлених обставин належать факти обєктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розвязання спору. Однією з необхідних та загальних ознак нововиявлених обставин є існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Таким чином, обставини, що повідомлені заявником не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 листопада 1999 року у справі «Brumarescu v. Romania» наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

У рішенні від 24 липня 2003 року у справі «Ryabykh v. Russia» Європейський суд з прав людини вказав, що принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обовязкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а тому заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 128, 165, 245, 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області, Прокуратури Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк