Справа № 308/5276/14-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5276/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2014 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання - Надь Н.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

перекладача Масут Массуді,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород матеріали адміністративного позову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення,

ВСТАНОВИВ:

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_3, ОСОБА_2 про примусове видворення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16.04.2014 року громадянин ОСОБА_3, ОСОБА_2, переданий на територію України після здійснення незаконного перетину державного кордону України з Словацькою Республікою, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб. На момент затримання документів, що посвідчують особу не мав, працевлаштуватись на території України не має можливості, рідних на території України не має . З посиланням на викладене, а також на норми п.3 ст.29 ЗУ Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства просить суд позовні вимоги задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, з підстав та мотивів викладених у позові.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення адміністративного позову, пояснив, що бажає повернутися додому в ОСОБА_3. Також пояснив, що 09.04.2014 року потрапив на територію України автомобілем нелегально оскільки в м. Москва від нього забрали паспорт невідомі йому особи з якими він уклав контракт щодо працевлаштування в країні Західної Європи і ці особи повинні були відвезти його в Європу. В Словацькій Республіці його затримали ще з двома особами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що громадянин ОСОБА_3, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий 15.04.2014 року о 22 год. в складі групи осіб прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від відділу прикордонної служби «Стужиця» спільно з прикордонною поліцією Словацької Республіки в ході проведення спільного патрулювання на Словаччині, на напрямку 36 п/зн на відстані 1 км від лінії державного кордону України в Словаччину за незаконий перетин державного кордону України із України в Словацьку Республіку та був переданий в порядку реадмісії в пункті пропуску «Малий Березний-Убля», що стверджується даними протоколу про адміністративне затримання від 16.04.2014 року.

Як встановлено судом, 16.04.2014 р.о 17 год. 10 хв. в ППр «Малий Березний-Убля» громадянин ОСОБА_3, ОСОБА_2 був переданий на територію України під час офіційної прикордонно-представницької зустрічі помічника Прикордонного Уповноваженого СР на словацько-українському кордоні з помічником Прикордонного Уповноваженого України на українсько-словацькому Державному кордоні після здійснення незаконного перетину кордону України з Словацькою Республікою. Дані обставини підтверджуються даними акту прийому передачі особи від 16.04.2014 року.

Документи, що посвідчують особу відповідача на момент затримання були відсутні. Дані обставини підтверджуються даними протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 17.04.2014 р. та поясненнями відповідача в судовому засіданні, який підтвердив відсутність у нього документів, що посвідчують його особу.

Відповідно до статті 183-5 КАС України позовні заяви органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" № 3773-VI від 22 вересня 2011 року органи охорони державного кордону стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Такі висновки підтверджуються позицією Вищого адміністративного суду України, зокрема відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012 року №3" Про внесення змін і доповнень до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року «№ 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні", зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2011 року № 3" судам необхідно враховувати, що затримання або примусове видворення іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду. З таким позовом до адміністративного суду мають право звернутися органи внутрішніх справ (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції), органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України.

Відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Відповідно до норм ч.3 ст. 29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, відповідач визнав факт незаконного перетину кордону України без відповідного дозволу поза межами пунктів пропуску, порушення норм чинного законодавства України, а також ті обставини, що у нього відсутні документи необхідні для перетину державного кордону.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що існують підстави для примусового видворення відповідача за межі території України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158 - 163, 167, 183-5, 255, 256, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління

Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звернути до негайного виконання постанову суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4