Справа № 826/10617/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Заступника прокурора Голосіївського району міста Києва

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-СД"

про

стягнення заборгованості

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Голосіївського району міста Києва звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю “Каскад-СД” про стягнення заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в розмірі 58 998,43 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача станом на 19 травня 2015 року перед бюджетом виникла заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на загальну суму 58 998,43 грн., внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов’язань.

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві письмових пояснень по суті спору не надала, хоча була належним чином повідомлена про відкриття скороченого провадження у справі.

Відповідач - ТОВ “Каскад-СД” - надіслав заперечення, в яких вказав, що 15 червня 2015 року ТОВ «Каскад-СД» перерахувало суму заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 59 017,16 грн.

Окрім зазначеного, відповідач просив не застосовувати до нього штрафні санкції, оскільки обслуговуючим банком ПАТ «Укргазпромбанк» операції по розрахункам були призупинені у зв'язку з обмеженнями, введеними Національним банком України, що призвело до обмежуючих заходів щодо здійснення ряду банківських операцій.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ “Каскад-СД” (код ЄДРПОУ 33432911) знаходиться за адресою: 010113, місто Київ, вул. Будіндустрії,2, м. Київ, та перебуває на обліку в ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Податковим органом на адресу ТОВ “Каскад-СД” надсилалась вимога від 06 лютого 2015 року № Ю-628-23 на суму 68 998,43 грн., яка була отримана товариством 01 квітня 2015 року, відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Як вбачається з долученої позивачем до матеріалів справи облікової картки платника податків ТОВ “Каскад-СД” , за останнім рахується заборгованість в розмірі 58 998,43 грн. зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове соціальне страхування.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі – Закон № 2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 4 Закону 2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2 статті 6 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч. 8 статті 9 Закону 2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Пунктом 6 ч. 1 статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску (ч. 4 статті 25 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч. 10 статті 25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п. 2 ч. 11 статті 25 Закону № 2464-VI, орган доходів і зборів, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Судом встановлено, що строк оскарження вказаного вище рішення, яким відповідачу визначено грошове зобов’язання сплив, доказів оскарження вимоги суду не надано.

Згідно абз. 9, 10 ч. 4 статті 25 Закону № 2464-VI, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в розмірі 58 998,43 грн., станом на 19 травня 2015 року.

Разом з запереченнями на позов відповідачем надано суду копію платіжного доручення №178 від 15.06.2015 року на суму 59 017,16 грн., призначення платежу *;140;33432911;71010000; призначення платежу - погашення боргу з ЄСВ за грудень 2014 року.

Згідно з пунктом 22.4 статті 22 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” № 2346-III від 05.04.2001 при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Каскад-СД” надало докази сплати суми заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, яка є предметом позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення з відповідача 58 998,43 грн. заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160-163, 183-2, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п.п. 9, 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Келеберда