Справа № 2а-1870/3462/11
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2011 р. Справа № 2a-1870/3462/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

суддів Павлічек В.О., Соколова В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 2а-3462/11/1870

за позовом ОСОБА_1

до Державної судової адміністрації України,

Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області,

Кабінету Міністрів України,

Міністерства фінансів України,

Державного казначейства України

про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

03.06.2011 року ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1С.) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України (далі 1-й відповідач, ДСА України), Міністерства фінансів України (далі 2-й відповідач, Мінфін України), Державного казначейства України (далі 3-й відповідач, ДКУ), Кабінету Міністрів України (далі 4-й відповідач, КМУ), Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області (далі- 5 відповідач, ТУ ДСА у Сумській області), в якому просила зобов'язати Державну судову адміністрацію України, Міністерство фінансів України, Кабінет Міністрів України, Територіальне управління державної судової адміністрації в Сумській області:

- нарахувати та виплатити позивачці заборгованість по заробітній платі з 01.01.2006р. відповідно до вимог ст.44 ч.1 Закону України "Про статус суддів", виходячи з посадового окладу, встановленого у додатку 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, у відповідності до розмірів мінімальної заробітної плати, за 2006р.: з 1.01.2006р. - 350грн., з 1.07.2006р. - 375грн., з 1.12.2006р. - 400грн., за 2007р.: з 1.04.2007р. 420 грн. , з 01.07.2007р. 440грн., з 1.10.2007р. 460грн., за 2008р.: з 01.01.2008 року - 515грн., з 1.04.2008р. - 525грн., з 1.10.2008р. - 545грн., з 1.12.2008р. - 605грн., за 2009р.: з 1.04.2009р. - 625грн., з 1.07.2009р.- 650 грн., з 1.11.2009р. - 744грн., за 2010р.: з 01.01.2010р. - 825грн., з 1.04.2010 року - 884 грн., з 01.07.2010р. - 888грн., з 1.10.2010р. - 907грн., з 1.12.2010 року - 922грн., за 2011р.: з 1.01.2011р. - 941грн., з 1.04.2011р.- 960 грн. без обмежень, встановлених п.4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865 з компенсацією втрати частки зарплати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, врахувавши раніше проведені виплати;

- в подальшому вірно проводити нарахування заробітної плати у відповідності до діючого законодавства, ст.44 Закону України «Про статус суддів» Постанови Кабінету Міністрів України №865, Постанови Кабінету Міністрів України №248,враховуючи в подальшому підвищення розміру мінімальної заробітної плати згідно із законом.

В обґрунтування позову, зазначила, з 2003 року працює суддею Тростянецького районного суду Сумської області. Заробітна плата судді як складова його матеріального та соціально-побутового забезпечення є елементом статусу судді (ст.44 закону Про статус суддів). Відповідно до ч.2 цієї ж правової норми розміри посадових окладів суддів установлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного суду і не можуть бути меншими від 50% його окладу. Посадовий оклад судді не може меншим від 80% посадового окладу голови суду, в якому працює суддя. У той же час Уряд 31.12.2005 видав постанову №1310 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. №865, якою доповнив п.4-1 про те, що розміри посадових окладів установлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн. і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не проводиться. В послідуючому в судовому порядку визнано незаконним та скасовано п.4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 3.09.2005 року № 865.

В судове засідання позивачка не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги в повному обсязі підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до заперечення, яке було надано до суду ДСА України, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області , Міністерство Фінансів України, Кабінет Міністрів України зазначає, що позовні вимоги не визнає, посилаючись на наступне.

Відповідно до ст.8 Закону України Про оплату праці встановлено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України. Статтею 5 Закону України Про оплату праці визначено, що організація оплати праці здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних документів. Відповідно до Закону України Про судоустрій Українисуди фінансуються на підставі кошторисів і помісячних розписів видатків, затверджених відповідно до вимог цього Закону, в межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України. Згідно ст.ст.47, 48 Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Державного бюджету України. Міністерство фінансів України здійснює загальну організацію та управління виконанням Державного бюджету України, координує діяльність учасників бюджетного процесу з питань виконання бюджету. В Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України, зокрема операцій з коштами державного бюджету. Міністерство фінансів, Державне казначейство України, Державна судова адміністрація України є державними органами виконавчої влади та не можуть порушувати норми законів України, якими встановлюється Державний бюджет України на відповідний рік. Будь-яких асигнувань, для здійснення перерахунку суддям в звязку з визнанням протиправним пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України "Про оплату праці суддів" №865 від 03.09.2005 року, не були передбачені у кошторисах видатків відповідної державної установи.

Дослідивши наявні докази по справі, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_1 з 30.12.2003 року працює суддею Тростянецького районного суду Сумської області, по даний час, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України Про статус суддів (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин), розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

Згідно з вказаною нормою, гарантований мінімальний посадовий оклад судді не може бути меншим встановленого ст. 44 вказаного Закону в співвідношенні до окладу Голови Верховного Суду України.

30 червня 2005 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанови № 513 Про оплату праці Голови та заступників Голови Конституційного Суду України та № 514 Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України, якими надано зворотну дію в часі - набрання їх чинності з 1 червня 2005 року. На підставі цих нормативних актів зазначеним особам були підвищені посадові оклади та встановлені відповідні системи оплати їх праці.

3 вересня 2005 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №865 "Про оплату праці судів", якою було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6. Посадові оклади, передбачені цією постановою, встановлювались виходячи з кількості розмірів мінімальної заробітної плати.

31 грудня 2005 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1310 , якою доповнив постанову №865 від 3.09.2005 року пунктом 4-1 такого змісту: "Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати - 332 грн. і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не проводиться".

В спірний період часу кошти на оплату праці суддів виділялись відповідачами з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів №1310, відповідно позивачу нараховувалась і заробітна плата за місцем роботи.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008р. було визнано незаконними постанову Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1243 питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів, в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 Постанови КМУ від 31.12.2005р. №1310 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів. Зазначена постанова суду набрала законної сили 19.08.2009р., оскільки залишена у силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду.

Крім того, постановою Вищого адміністративного суду України від 13.04.2011р. у справі №К-37929/09 (а.с.116-123) вказані постанова та ухвала судів були скасовані та прийнято нове рішення у справі - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів.

Відповідно до ч.1 ст.121 Закону України Про судоустрій України(в редакції яка діяла в спірний період часу) суди загальної юрисдикції фінансуються на підставі кошторисів і помісячних розписів видатків в межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку встановленому Бюджетним кодексом України.

Крім цього, відповідно до ст. 122 Закону України Про судоустрій України, матеріально технічне забезпечення місцевих судів покладається на Державну судову адміністрацію і здійснюється на підставі замовлень відповідного суду, у межах кошторису на утримання даного суду. Суди та інші установи, що мають статус юридичної особи, забезпечують поточні потреби своєї діяльності самостійно або на підставі окремих замовлень через Державну судову адміністрацію.

Згідно п. 2 Указу Президента України від 28.02.1997 р. № 187 Про заходи щодо забезпечення наповнення державного бюджету та посилення фінансово-бюджетної дисципліни встановлено, що витрачання коштів органами виконавчої влади, їх структурними підрозділами, іншими організаціями, які фінансуються за рахунок Державного бюджету України, здійснюється на підставі їх кошторисів доходів і видатків, які затверджуються у встановленому порядку не пізніше, ніж в місячний строк після затвердження відповідних бюджетів.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Бюджетного кодексу України, розпорядники коштів Державного бюджету України одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів, відповідно до затвердженого бюджетного розпису.

Кошторис є основним плановим документом бюджетної установи, який надає повноваження щодо отримання доходів і здійснення видатків, визначає обсяг і спрямування коштів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення цілей, визначених на бюджетний період відповідно до бюджетних призначень.

Згідно частини 1 та 2 ст.21 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників коштів та розпорядників коштів нижчого рівня.

Територіальне управління Державної судової адміністрації в Сумській області є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня. Головним розпорядником бюджетних коштів є Державна судова адміністрація України, як центральний орган виконавчої влади, що здійснює організаційне забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції, а також інших органів і установ судової системи. Рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Державна судова адміністрація України, приймає її голова (ст..22 Бюджетного кодексу України).

Розпорядники бюджетних коштів, до яких відноситься Державна судова адміністрація України, беруть бюджетні зобовязання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Будь-які зобовязання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених Законом України Про Держаний бюджет України та Бюджетним кодексом України, не вважаються бюджетними зобовязаннями.

Згідно ст. 8 Закону України Про оплату праці встановлено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. ст.5, 13 Закону України Про оплату праці визначено, що організація оплати праці здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Згідно п.7 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, за винятком тих випадків, коли окремим законом передбачені багаторічні бюджетні призначення.

Відповідно до ст. 96 Конституції України визначено, що Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 01 січня по 31 грудня, а за особливих обставин на інший період.

Порядком складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002р. №228, визначено, що бюджетні установи звітують перед органами Державного казначейства щодо виконання кошторисів протягом бюджетного року.

Конституцією України визначено кінець бюджетного періоду 31 грудня поточного року, тобто саме у цей час закінчуються всі бюджетні призначення. Винятком є лише випадок, коли окремим законом передбачається багаторічне призначення. Виплати, якими є позовні вимоги позивача, не відносяться до багаторічних виплат.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, вимоги позивачки є безпідставними та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України про зобов'язання вчинити дії відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий (підпис) О.А. Прилипчук

Судді (підпис) В.О.Павлічек

(підпис) ОСОБА_2

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук