Справа № 2а-1870/5071/11
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/5071/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Високос Я.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2a-1870/5071/11

за позовом Приватного підприємства "Синтекс"

до Державної податкової інспекції в місті Суми

про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Синтекс» (надалі по тексту позивач, ПП «Синтекс») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в місті Суми (надалі по тексту відповідач, ДПІ в м. Суми), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в м. Суми №/0/54767 від 11 липня 2011 року щодо збільшення суми грошового зобов'язання за платежем орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб на суму 48997,09 грн., в т.ч. основного платежу 48996,09 грн. та штрафних (фінансових) санкцій 1,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до акту про результати документальної невиїзної перевірки ПП "Синтекс" з питання дотримання вимог податкового законодавства з січень-квітень 2011 року №4876/152/21120518 від 29.06.2011 р., податковим повідомленням - рішенням ДПІ в м. Суми №/0/54767 від 11 липня 2011 року збільшено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб на суму 48997,09 грн., в т.ч. основного платежу 48996,09 грн. та штрафних (фінансових) санкцій 1,00 грн.

Позивач не згоден з прийнятим податковим повідомленням - рішенням, враховуючи наступне.

В акті перевірки відповідач зазначає, що відповідно до ст. 288.2. Податкового кодексу України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування, відповідно до ст. 288.3 Податкового кодексу України є земельна ділянка, надана в оренду.

Згідно ст. 21 Закону України "Про оренду землі" та ст. 288.5 Податкового кодексу України, розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до ст. 288.5 Податкового кодексу України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку, відповідно до ст. 288.1 Податкового кодексу України, є договір оренди такої земельної ділянки.

Таким чином, товариство сплачує орендну плату у розмірах, передбачених договорами оренди землі.

Керуючись ст. 30 Закону України "Про оренду землі" позивач зазначає, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Отже, законодавством встановлена недопустимість односторонньої зміни умов договору оренди землі.

Договори оренди землі №2735 від 20.06.2003 р., № 376 від 08.02.2001 р. та №219 від 12.06.1998 р. між ПП "Синтекс" та Сумською міською радою укладені відповідно до діючого в Україні законодавства.

Крім того, саме орендодавцю належить право вимагати збільшення розміру орендної плати. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Також від Сумської міської ради до позивача не надходило жодних пропозицій розірвання чи зміни договору оренди землі.

Відповідно до Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору у випадках, передбачених ст. 32 цього закону. Крім того, ст. 27 Земельного кодексу України передбачений вичерпний перелік підстав припинення права користування землею.

Стаття 58 Конституції України, передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Отже, Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", що вніс зміни до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" та ст. 288.5.2 Податкового кодексу України щодо мінімального розміру орендної плати за землю в розмірі не менше трикратного розміру земельного податку, не розповсюджується на договори, що були укладені до дати набрання чинності такого закону.

Отже, ПП "Синтекс" було подано розрахунок орендної плати за землю у повній відповідності до договорів оренди землі та діючого законодавства України.

Таким чином, позивач приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені при неправильному застосуванні законодавства з питань оподаткування.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченні (а.с.31-32).

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.06.2011 р. ДПІ в м. Суми проведено документальну невиїзну перевірку ПП «Синтекс» з питання дотримання вимог податкового законодавства за січень квітень 2011 р., за підсумками якої складено акт перевірки №4876/152/2110518 від 29.06.2011 р. (а. с. 8-11).

11.07.2011 р. на підставі акту перевірки ДПІ в м. Суми прийнято податкове повідомлення рішення №/0/54767, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем: орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності в розмірі 48997,09 грн., в т.ч. 48996,09 грн. за основним платежем, 1,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.7).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач орендував земельні ділянки, які розташовані в м. Сумською міською радою з приватним підприємством «Синтекс» укладено договори з оренди земельних ділянок:

- на перехресті вул. Леваневського - просп. Шевченка, площею 504 кв.м.. термін дії до 17.03.2024 р. (договір зареєстрований у Сумському міжрайонному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах 19.02.2001р. за № 376) (а.с. 16-17),

- по вул. Черепіна, 15, площею 10218 кв.м., термін дії до 12.06.2023 р., зареєстрований у Сумському міжрайонному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах 12.06.1998р. за №219) (а.с. 14),

- по проспекту Курському, 81, площею 2811 кв.м., термін дії до 16.10.2012 р., договір зареєстрований у Сумському міжрайонному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах 09.10.2003р. за № 1045) (а.с. 20-21).

В ході проведення перевірки встановлено, що перевіркою встановлено порушення ПП «Синтекс» п.288.5 статті 288 Податкового Кодексу України, а саме: у податковій декларації орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2011 рік (від 26.01.2011р. № 2030) узгодив податкове зобов'язання по орендній платі за землю:

- в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на перехресті вул. Леваневського - просп. Шевченка,

- в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки по вул. Черепіна, 15.

- в розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки по проспекту Курському, 81, що призвело до заниження податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності за зазначений період на 48996,09 грн.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог чинного законодавства України земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю - Податковим Кодексом України.

Відповідно до п.п.14.1.72, п.п. 14.1.73 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з ст. 81 Земельним кодексом України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з ст. 269 Податкового Кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку визначаються Податковим Кодексом України.

Згідно ст. 270 Податкового Кодексу України зазначено, що об'єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Законом України "Про оренду землі" регулюються орендні відносини, статтею 1 якого визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно ст.125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону .

Згідно з статтею 288 Податкового Кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією із істотних умов договору оренди землі між орендодавцем та орендарем є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату .

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Розмір та умови оплати, вказані в договорі, не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству.

Згідно статті 288.5 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;

Таким чином, з 01 січня 2011 р. мінімальний розмір річної орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності та грошову оцінку яких встановлено, становить 3% від їх грошової оцінки.

Крім того, суд, вважає за необхідне зазначити, що формами плати за землю виступають податок на землю та орендна плата. Відносини оподаткування не можуть регулюватися на засадах угоди між учасниками, не передбачають укладання договорів стосовно виконання податкового обовязку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що такі відносини регулюються виключно засобами владних приписів з боку держави і не можуть допускати засоби диспозитивності.

Хоча розмір орендної плати за землю є умовою договору оренди, разом з тим, орендна плата є формою податку на землю, справляння плати за землю є сферою регулювання податкового законодавства, Сплата обовязкових платежів, до яких віднесено і плату за землю (ст. 9 Податкового кодексу України) не може залежати від умов договору. Принципові засади такого регулювання містяться в статті 67 Конституції України, відповідно до якої кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, закріплює саме обовязок, а не зобовязання.

Отже, оскільки збільшення мінімального розміру орендної плати за землю відбулося не у звязку з волевиявленням сторін договору, а у звязку зі зміною ставки податку відповідно до закону, а тому, необхідність сплати земельного податку у новому розмірі, а саме у розмірі 3%, виникла у позивача незалежно від внесення змін до договорів оренди за ініціативою сторін договору оренди землі.

Щодо посилання представника позивача на передачу земельних ділянок у користування іншим особам, суд зазначає наступне.

26.01.2011 року ПП «Синтекс» за вхідним № 2030 подав до ДПІ в м.Суми податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на 2011 рік, якою узгодив податкове зобов'язання по орендній платі за землю:

-в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на перехресті вул. Леваневського - просп. Шевченка,

- в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки по вул. Черепіна, 15, (додаток 1 (від 26.01.2011 вх.№2031) «Відомості із договору оренди землі» до декларації №2030 від 26.01.11)

-в розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки по проспекту Курському, 81.

Зазначені обставини підтверджуються наявністю в матеріалах справи копії податкової декларації №2030 від 26.01.2011 року та додатків від 26.01.2011 року з вх..№№ 2031.2032, 2033, 2026 до неї (а.с. 23-27).

Згідно додатку 1 до податкової декларації орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (вх.. №2031 від 26.01.2011) строк дії договору оренди земельної ділянки по вул. Черепіна, 15 у м. Суми, до 12.06.2023 року.

Відповідно до додатку 1 до податкової декларації орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (вх.. №2026 від 26.01.2011) строк дії договору оренди земельної ділянки по перехрестю вул. Леваневського -просп.Шевченка у м.Суми, до 17.03.2024 року.

Згідно додатку 1 до податкової декларації орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (вх.. №2031 від 26.01.2011) строк дії договору оренда земельної ділянки по вул. Курській,81 у м.Суми, до 16.10.2012 року.

Тобто, на момент узгодження податкового зобов'язання по орендній платі за землю позивач не вважав припиненим жодний із укладених ним договорів оренди по вищевказаних земельних ділянках.

Крім того, суд зазначає, що відносини, пов'язані з орендою землі, відповідно до ст..2 Закону України «Пре оренду землі», регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятим» відповідно до них, а також договором оренди.

Згідно ст. 125,126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 14 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлене договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, оскільки договір оренди земельної ділянки підлягає обов'язковій державній реєстрації, то з врахуванням вимог ст. 654 Цивільного кодексу України, договір оренди земельної ділянки вважається розірваним (припиненим) з моменту його державної реєстрації.

Проте, позивачем не надано у судове засідання, договір про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки по вул. Черепіна, 15 у м.Суми, який належним чином пройшов державну реєстрацію.

Таким чином, договір оренди земельної ділянки №219 від 12.06.1998 р. вважається чинним із строком дії ним до 12.06.2023 р.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення рішення №/0/54767 від 11 липня 2011 року щодо збільшення суми грошового зобов'язання за платежем орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб на суму 48997,09 грн., в т.ч. основного платежу 48996,09 грн. та штрафних (фінансових) санкцій 1,00 грн. прийняте на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, а тому підстав для визнання протиправним та скасування зазначеного податкового повідомлення - рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Синтекс" до Державної податкової інспекції в місті Суми про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук

Повний текст постанови виготовлено 07.11.2011 р.