Справа № 357/1609/15-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/1609/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Шовкопляс О.П.
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про стягнення недоплаченої пенсії особі, яка постраждала внаслідок ЧАЕС, -

В С Т А Н О В И В:

10.12.2014 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області, в якому просила визнати бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати з 01.01.2014 року доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії у розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправною, визнати відмову протиправною та зобов'язати з 01.01.2014 року провести вищезазначений перерахунок основної та додаткової пенсії, а також зобов'язати відповідача виконати рішення суду негайно та подати до суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2015 р. позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_2 пенсії у розмірах, передбачених ст.ст.39,51,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 10.06.2014 р. по 15.08.2014 р. включно, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію за період з 10.06.2014 р. по 15.08.2014 р. включно у розмірах, передбачених ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи": за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю - у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством за відповідний період. Зазначені виплати здійснити з урахуванням фактично виплачених сум. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем також подано апеляційну скаргу, якою просять скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 183-2 КАС України апеляційна скарга розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

В мотивувальній частині постанови судом першої інстанції, посилаючись на ст. 99 КАС України, зазначено, що позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по 09.06.2014 року задоволенню не підлягають.

З огляду на вказане, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно абз.1 частини другої статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 99 КАС України визначені строки звернення до адміністративного суду. Відповідно до ч.1 вказаної статті адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст.99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Згідно статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом 10.12.2014 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті, хоча позовні вимоги стосуються дій і рішень відповідача з 01.01.2014р.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з вказаним позовом, оскільки позивач про порушення свого права, якщо він вважає його порушеним, повинен був дізнатися при виплаті йому щомісячної пенсії. Доводи позивача про поважність причин пропуску звернення до суду з вказаним позовом не заслуговують уваги, оскільки не підтверджені відповідними доказами.

Проте, судом першої інстанції в силу ст. 100 КАС України позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по 09.06.2014 року ухвалою не було залишено без розгляду, через що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог починаючи з 10.06.2014 року колегія суддів зазначає наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, та підтверджується наявними матеріалами справи, що позивач є постраждалим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України за Законами України.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державних пенсій; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, мають бути підвищені у розмірі на одну мінімальну заробітну плату.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до 4 категорії, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

При визначенні розміру додаткової пенсії відповідач керувався Постановами Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 та від 06.07.2011 року № 745.

Колегія суддів вважає, що при визначенні розміру пенсії застосуванню підлягають норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанови Кабінету Міністрів України.

Зі ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вбачається, що під час визначення розміру пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Вирішуючи питання про те, положення якого Закону підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Колегія суддів зазначає, що Закони України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу в порівняні з постановами КМ та є пріоритетними у застосуванні.

Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цими законами здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів що складають бюджету систему України становить один календарний рік, який починається 01 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 01 січня до 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період (ст. 96 Конституції України).

Починаючи з 01.01.2014 р., Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в редакції Закону України від 06.07.2014 р. № 1534-18 не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 р. пряме застосування Закону № 796-ХІІ, зокрема ст.ст.39,51 вказаного Закону.

Проте, Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в редакції Закону України від 03.08.2014 р. № 1622-18, встановлено, що норми і положення ст..ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що вказана норма діє з 16.08.2014 року.

Тобто, з моменту дії Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в зазначеній вище редакції, застосування Закону № 796-ХІІ обмежуються, тобто позовні вимоги позивача підлягають задоволенню лише до 15.08.2014 року.

Абзацом 6 ч. 4 ст. 163 КАС України передбачено встановлення судом строку для надання відповідачем звіту про виконання рішення, що є додатковою гарантією його виконання.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в частині позовних вимог за період з 10.06.2014 року по 15.08.2014 року правильно встановив обставини справи, проте постанову прийнято з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 10 ст.1832, ст.195, ст. 197, п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст.212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про стягнення недоплаченої пенсії особі, яка постраждала внаслідок ЧАЕС - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про стягнення недоплаченої пенсії особі, яка постраждала внаслідок ЧАЕС, за період з 01.01.2014 року по 09.06.2014 року - залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_2 пенсії у розмірах, передбачених ст.ст.39,51,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 10.06.2014 р. по 15.08.2014 р. включно.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію за період з 10.06.2014 р. по 15.08.2014 р. включно у розмірах, передбачених ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи": за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю - у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством за відповідний період. Зазначені виплати здійснити з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В.Карпушова

Судді О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.