Справа № 826/5281/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/5281/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

10 липня 2015 року №826/5281/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

приватного акціонерного товариства «Телесистеми України»

до

державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги мотивовано тим, що висновки акту камеральної перевірки від 18.11.2014 №7560/26-53-15-02-19 щодо несвоєчасної сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток є необґрунтованими, оскільки позивачем не було пропущено строків сплати узгодженого грошового зобов’язання.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на несвоєчасну сплату підприємством грошового зобов’язання із податку на прибуток.

Адміністративну справу №826/5281/15 розглянуто в письмовому провадженні на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» за березень-жовтень 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення приватним акціонерним товариством «Телесистеми України» вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, що призвело до несвоєчасної сплати самостійно визначеного податкового зобов’язання з авансових внесків з податку на прибуток підприємств.

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт від 18.11.2014 №7560/26-53-15-02-19 та прийнято податкові-повідомлення рішення:

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З матеріалів справи вбачається, що 03.03.2014 позивачем подано декларацію з податку на прибуток за 2013 рік, в якій платник податків самостійно визначив суму зобов’язання авансового внеску з податку на прибуток у розмірі 1950,00 грн на місяць (рядок 23 декларації).

Відповідачем наявність переплати з авансових внесків та податку на прибуток не заперечувалась.

Так, відповідно до пункту 43.4 статті 43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Згідно пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

З матеріалів справи вбачається, що приватне акціонерне товариство «Телесистеми України» звернулось до державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві із заявами від 15.10.2014 №14/ГО/0932 та від 31.10.2014 №14/ГО/0992 щодо зарахування переплати з податку на прибуток в рахунок сплати щомісячних авансових платежів з податку на прибуток.

Відповідачем жодних зарахувань надміру сплачених сум в рахунок погашення грошового зобов’язання на підставі цих заяв здійснено не було, платника податків про розгляд названих заяв та відмову в їх задоволенні повідомлено не було.

При цьому, враховуючи, що авансовий внесок із податку на прибуток є складовою самого податку, в силу приписів норм статті 57 та пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України сплата грошових зобов'язань з авансових внесків могла бути здійснена за рахунок надміру сплачених сум такого платежу без заяви платника.

Отже, під час судового розгляду справи судом встановлено наявність у позивача переплати з податку на прибуток, наявність заяв платника податків про зарахування переплати з податку на прибуток в рахунок сплати щомісячних авансових платежів з податку на прибуток, бездіяльність контролюючого органу щодо реагування на ці заяви платника податків та безпідставне визначення відповідачем позивачем відповідних штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.