Справа № 804/1552/15
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2015 р. Справа № 804/1552/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Борисенка П.О., при секретарі судового засідання Сергієнка В.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, та представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Амур Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська
про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Амур Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, в якому просить: визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про відмову у зарахуванні страхового стажу, згідно сплачених страхових внесків з заробітної плати; зобовязати Управління Пенсійного Фонду в Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська включити в загальний страховий стаж ОСОБА_1Г, стаж роботи в період з 24.12.2009 року по теперішній час.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку у відділі з призначення пенсій у УПФУ в АНД районі у м. Дніпропетровську, як працююча бухгалтером в державному підприємстві КП «ЖЕП №19» Дніпропетровської міської ради з 24.12.2009 р. по теперішній час і відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щомісячно сплачує страхові внески з своєї заробітної плати.
Кожного місяця позивач отримувала заробітну плату, з якої згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сплачувалися в установленому законом порядку страхові внески до Пенсійного фонду України, що підтверджується довідками про доходи виданими КП« ЖЕП № 19» Дніпропетровської міської ради.
Позивач зазначає, що платником страхових внесків є страхувальник - роботодавець, а не застрахована особа, якою є позивач, а тому не погоджуюся з посиланням у УПФУ в АНД районі м. Дніпропетровська щодо не стати нею єдиного страхового внеску, а відтак відсутністю страхового стажу.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, надав до суду письмові заперечення на позов, в яких просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на те, що позивач не перебуває на обліку у відділі призначення пенсій в управлінні як пенсіонерка, із заявою про призначення будь-якого виду пенсії до управління не зверталася, а тому і питання щодо зарахування страхового стажу при призначенні чи перерахунку пенсії не можливе, а тому позов с передчасним.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює бухгалтером в державному підприємстві КП «ЖЕП № 19» ДМР з 24.12.2009 р. по теперішній час.
12.12.2014 р. позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Амур Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська з заявою щодо зарахування їй страхового стажу. Проте, листом № 6878/02/31-04 від 17.12.2014р. Управлінням Пенсійного фонду України в Амур Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська було відмовлено у зарахуванні страхового стажу.
Позивач не погодившись з відповіддю відповідача, звернулася з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання
страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.
У відповідності до ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим періодом є календарний місяць.
Згідно зі ч.12 ст.9 цього Закону, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).
Відповідно до ч.6 ст.25 Закону, за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
Суд зазначає, що підприємство на якому працює позивач є боржником перед управлінням і всі платежі, які надходять до управління погашаються у календарній черговості.
Таким чином, УПФУ в АНД районі у м. Дніпропетровську не може здійснити зарахування страхового стажу без перерахування внесків до Пенсійного фонду.
Судом встановлено, що страхові внески КП «ЖЕП № 19» Дніпропетровської міської ради за період з 01.01.2004 р. по 31.12.2010 р. сплачені в повному обсязі. Отже, страховий стаж за вищевказаний період працівникам підприємства зараховується по 31.12.2010 р. включно.
Відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску па загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.10р. № 2464-VI в редакції Закону України від 04.07.2013р. № 406-VII, станом на 01.10.2013 року, на момент передачі функції адміністрування єдиного соціального внеску до Міністерства доходів та зборів, єдиний соціальний внесок підприємством було сплачено по 30.06.2012 року. Отже, страховий стаж працівникам підприємства зараховується з 01.01.2011р. по 30.06.2012 р. включно.
Згідно з ст. 12-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску па загальнообовязкове державне соціальне страхування», пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань: 1) формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону; 2) взаємодіє в установленому законодавством порядку з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, міністерствами, іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, обєднаннями громадян, підприємствами, установами і організаціями та фондами загальнообовязкового державного соціального страхування; 3) здійснює контроль, у тому числі спільно з органами доходів і зборів, за достовірністю відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню; 4) бере участь в аналізі та прогнозі надходження коштів від сплати єдиного внеску; 5) здійснює інші функції, передбачені законодавством.
Таким чином, відповідно до покладених функцій, органи Пенсійного фонду формують та ведуть реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, та відповідно не володіють інформацією щодо сплати єдиного внеску платниками.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону та даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру.
Станом на 01.10.2013 р., на момент передачі функції адміністрування єдиного соціального внеску до Міністерства доходів та зборів, єдиний соціальний внесок підприємством було сплачено по 30.06.2012 р., тобто період роботи, за який не сплачено внески не може бути зарахованим до страхового стажу для призначення або перерахунку пенсії до стовідсоткового погашення боргу за вказаний період.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що Управління Пенсійного фонду України в Амур Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська є неналежним відповідачем по даній справі, адже платником єдиного внеску є роботодавець - КП «ЖЕП № 19» Дніпропетровської міської ради, який в порушення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску па загальнообовязкове державне соціальне страхування» своєчасно не сплатив єдиний внесок, в результаті чого виникла заборгованість.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України. якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 94, 158163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 23.03.2015 р.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 23.03.2015р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4