Справа № 2а-1870/1804/11
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2011-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2011 р. Справа № 2a-1870/1804/11

Сумський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Гелета С.М.

за участю секретаря судового засідання Кліщенко В.О.,

представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом приватного виробничого підприємства «Брати-К»до державної податкової інспекції в м.Суми про визнання нечинним (незаконним податкове повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне виробниче підприємство «Брати-К»(далі ПВП «Брати-К», позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м.Суми (далі - ДПІ в м.Суми, відповідач) про визнання нечинним (незаконним) протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0/16302 від 02.03.2011р. про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість основного платежу 32583 грн., 8146 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Оспорюване податкове повідомлення-рішення позивач вважає неправомірним, зазначає, що позивачем було правомірно реалізовано продукцію (періодичні видання) із застосування нульової ставки по податку на додану вартість, оскільки було придбано у видавника продукції також із застосуванням пільги, про що і зазначено у податкових накладних.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву, в якій справу просить розглянути без участі його представника.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує, зазначає, що позивачем було реалізовано періодичні видання : журнал «Ліза», «Бурда»з нульовою ставкою податку на додану вартість в порушення Закону України «Про податок на додану вартість», оскільки у свідоцтвах про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації не зазначено статус видання, в звязку із чим журнали «Ліза»та «Бурда» є виданнями не українського виробництва, а тому підлягали оподаткуванню на загальних підставах.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Податковим органом була проведена планова виїзна перевірка ПВП «Брати-К»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007р. по 30.09.2010 р., про що складено акт перевірки від 11.02.2011 р. №546/2312/23641316/12 .

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №/0/16302 від 02.03.2011р. про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 32583 грн. основного платежу, а також застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 8146 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що ПВП «Брати-К»має пільгу з податку на додану вартість, відповідно до п.п.5.1.2 п.5.1 ст.5 Закону України «Про податок на додану вартість»(діючого на час виникнення спірних правовідносин), якою передбачено звільнення від оподаткування поставки періодичних видань українського виробництва.

Даний факт в судовому засіданні не спростовувався представниками сторін.

Як вбачається із акту перевірки, за період з 01.10.2007р. по 30.09.2010р. ПВП "Брати К" задекларовано податкових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 132690грн.

Проведеною перевіркою встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 1 Декларацій „операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів" на загальну суму податку на додану вартість 35362 грн., яка і визначена податковим органом в спірному податковому повідомленні-рішенні.

Дана сума визначена податковим органом, враховуючи суму реалізації у 2009 році позивачем періодичних видань «Ліза»та «Бурда» , проти якої не заперечував в судовому засіданні представник позивача, вбачається із акту перевірки.

На думку перевіряючого, враховуючи те, що у свідоцтвах про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації, які видані державним комітетом інформаційної політики, журналів «Ліза»та «Бурда»не зазначено, що ці видання є вітчизняними, позивач не мав право реалізовувати дані журнали за нульовою ставкою податку на додану вартість.

Із акту перевірки та пояснень представника податкового органу вбачається, що перевіряючим зроблено висновок про те, що підтвердженням того, що видання є дійсно українського виробництва, є свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації в якому міститься інформація щодо статусу видання : «українського виробництва», і як доказ надано свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації інших засновників - АТ «ОСОБА_2О.»/Швейцарія, ТОВ «ДЕ АГОСТІНІ ПАБЛІШИНГ», ТОВ «ОСОБА_2 Україна», ТОВ «Пресс-Курєр Україна»та інші (а.с. 74 звор. Стор.., 75зворот.стор. - 77), в яких зазначено, що дані видання мають статус видання вітчизняне.

Таким чином, враховуючи відсутність у свідоцтвах про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації журналів «Ліза» та «Бурда»інформації щодо статусу видання, податковим органом встановлено порушення позивачем вимог ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість»в частині реалізації продукції не українського виробництва із застосуванням нульової ставки з податку на додану вартість.

Обов'язковість зазначення даної інформації, як зазначив в судовому засіданні представник відповідача, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 року, №1287 (зі змінами доповненнями в т.ч. і постановою КМУ №1914 від 18.10.1999 року), якою безпосередньо затверджено форму свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації, дана форма передбачає такий пункт, як статус видання (вітчизняне, спільне).

Суд не погоджується із висновками акту перевірки, підтриманими в судовому засіданні представником ДПІ в м.Суми, виходячи із наступного.

П.п. 5.1.2. п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про податок додану вартість»від 03.04.1997р. №168/97. визначає що звільняються від оподаткування операції з поставки (передплати) періодичних видань друкованих засобів масової інформації та книжок, крім видань еротичного характеру, учнівських зошитів, підручні та навчальних посібників українського виробництва, словників українсько-іноземної іноземно-української мови; доставки таких періодичних видань друкованих засобів масової інформації на митній території України

Як вбачається із свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації «Ліза»та «Бурда», дата видачі Міністерством інформації України дочірньому підприємству із 100% іноземною інвестицією «Бурда-Україна»зазначених свідоцтв є 17.06.1997р. (а.с.74,75).

Постановою Кабінету Міністрів України №614 від 10.08.1993 року був затверджений зразок свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації.

Судом встановлено, що свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації «Ліза»«Бурда»відповідає типовій формі, затвердженої на час їх видання Постановою Кабінету Міністрів України №614 від 10.08.1993 р., і у даних свідоцтвах на день видання (17.06.1997р.) графа «статус видання»взагалі не була передбачена.

Абзацом 2 п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1287 від 17.11.1999 року передбачено, що раніше видані реєстраційні свідоцтва засновникам друкованих засо бів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єкти, інформаційної дія льності. зразки яких затверджувалися Кабінетом Міністрів України, заміні не під лягають, та даною постановою затверджено зразок свідоцтва про державну реєстрацію друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

Таким чином посилання представників відповідачів на правомірність донарахування податку на додану вартість в звязку із невідповідністю форми свідоцтва про державну реєстрацію періодичних видань «Ліза»та «Бурда»є неправомірним.

Із матеріалів справи вбачається, що зазначені періодичні видання були придбані позивачем у дочірнього підприємства із 100% іноземною інвестицією «Бурда-Україна». Дана обставина в судовому засіданні не спростовувалася представником податкового органу та підтверджується матеріалам справи, зокрема, договором №176Д від 31.12.2007р. та податковими накладними (а.с.145-151,102-125)

Згідно з пп. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону № 168/97-ВР та п. 9 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України «Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення» від 30.05.97 р. № 165 (зареєстровано в Мін'юсті України 23.06.1997 р. за № 233/2037) діючого на час виникнення спірних правовідносин, для операцій, що оподатковуються і звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні, зокрема, у разі поставки товарів (послуг), звільнення від оподаткування яких передбачено Законом № 168/97-ВР в податковій накладній у графі 10 робиться позначка «Без ПДВ»з обов'язковим посиланням на відповідний пункт (підпункт), статтю такого нормативно-правового акта (п. 10 Порядку № 165).

Як вбачається із податкових накладних періодичні видання були придбані позивачем без податку на додану вартість, в графі 19 зазначено «Без ПДВ», міститься посилання ст. 5.1.2.

Правильність заповнення податкових накладних представником відповідача не оспорювалася, лише зазначалося, що у позивача відсутні докази в підтвердження пільг зі сплати ПДВ при придбання та реалізації періодичних видань «Ліза»та «Бурда».

Посилання відповідача на те, що виходячи із назви підприємства, постачальник продукції ДП «Бурда-Україна» є підприємством зі 100% іноземною інвестицією, а тому не може вважатися українським виробником, судом до уваги не приймалося, оскільки назва підприємства не може свідчити про те, що періодичні видання «Ліза» та «Бурда»не є українськими виданнями.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну підтримку книговидавничої справи в Україні»дія цього Закону поширюється на суб'єктів видавничої справи, які провадять діяльність згідно із Законом «Про видавничу справу»від 05.06.97 р. № 318/97-ВР.

Стаття 9 Закону України «Про видавничу справу»передбачає, що у видавничій справі на засадах різних форм власності використовуються будь-які організаційно-правові форми, передбачені законодавством.

Згідно ст.10 цього Закону до суб'єктів видавничої справи відносяться видавці, виготовлювачі та розповсюджувачі видавничої продукції. Суб'єктами видавничої справи в Україні можуть бути: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, юридичні особи України та інших держав.

Посилання представника відповідача в обґрунтування висновків акту перевірки, та прийнятого в подальшому оспорюваного податкового повідомлення-рішення на лист ДПА України №10457/7/16-1220-26 від 28.07.2000р., який було надано ДП із 100% іноземною інвестицією «Бурда-Україна», ст. 18 Закону України «Про видавничу справу», якою заборонено створення та діяльність видавництв, у статутному фонді яких більше 30% іноземних інвестицій, судом до уваги не приймається, враховуючи те, що даних лист не нормативно-правовим актом, не є доказом того, що вищезазначені періодичні видання не є українського виробництва, доказів в обґрунтування таких тверджень представником відповідач не надано.

Суд неодноразово зобовязував податковий орган надати суду належні докази того, що періодичні видання «Ліза»та «Бурда»не є виданнями українського виробництва, зазначити, хто є виробником даної продукції, натомість вимоги суду відповідачем не виконано, жодних доказів не надано.

Як вбачається із свідоцтва про державну реєстрацію 31.03.1997р. дочірнє підприємство з 100% іноземною інвестицією «Бурда-України»зареєстроване як юридична особа (а.с.61).

Із довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вбачається, що види діяльності за КВЕД, крім іншого, видання журналів, періодичних публікацій (а.с.62).

Статтею 1 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" передбачено, що під друкованими засобами масової інформації (пресою) в Україні розуміються періодичні і такі, що продовжуються, видання, які виходять під постійною назвою, з періодичністю один і більше номерів (випусків) протягом року на підставі свідоцтва про державну реєстрацію.

Згідно статті 1 Закону України "Про видавничу справу" видання - твір (документ), який пройшов редакційно-видавниче опрацювання, виготовлений друкуванням, тисненням або іншим способом, містить інформацію, призначену для поширення, і відповідає вимогам державних стандартів, інших нормативно-правових актів щодо видавничого оформлення, поліграфічного і технічного виконання.

Суду не надано доказів того, що на час придбання та реалізації періодичних видань була визнана незаконною діяльність ДП «Бурда Україна»як видавничої організації, не надано суду доказів скасування державної реєстрації друкованих засобів масової інформації «Ліза»та «Бурда», виданих ДП «Бурда Україна».

Із акту перевірки вбачається, що дані обставини перевіряючими не зясовувалися, не досліджувалися.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При розгляді даної справи податковим органом не надано суду належних доказів в обґрунтування висновків, зазначених в акті перевірки, та винесеного на підставі даного акту спірного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги визнаються судом правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання незаконним та скасування податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Суми №/0/16302 від 02.03.2011р. щодо донарахування приватному виробничому підприємству «Брати-К»суми податку на додану вартість в розмірі 32583 грн. основного платежу та 8146 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного виробничого підприємства «Брати-К»до державної податкової інспекції в м.Суми про визнання нечинним (незаконним) податкове повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Суми №/0/16302 від 02.03.2011р. щодо донарахування приватному виробничому підприємству «Брати-К»(м.Суми, вул. Ударників,64,і.к. 23641316) суми податку на додану вартість в розмірі 32583 грн. основного платежу та 8146 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду в десятиденний строк з дня отримання постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис) С. М. Гелета

Повний текст постанови складено та підписано 15.07.2011р.

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Гелета