Справа № 826/10300/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді: Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»

до

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві

про

визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що висновки відповідача про порушення позивачем податкового законодавства щодо строків сплати податку на прибуток підприємств не відповідають фактичним обставинам справи. Посилався на те, що у грошове зобов’язання частково було сплачено протягом 2013 року у вигляді авансових платежів, які помилково невідображені у податковій декларації. Решта суми грошового зобов’язання була частково погашена шляхом зменшення грошового зобов’язання в уточнюючій податковій декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за 2013 рік, а частково сплачена до державного бюджету.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування правомірності висновків податкового органу та оскаржуваних податкових повідомлень-рішень посилався на те, що позивач здійснив сплату грошового зобов’язання з податку на прибуток з порушенням строків, визначених Податковим кодексом України. На думку відповідача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними.

В судовому засіданні 08.07.2015 суд, керуючись частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Посадовими особами відповідача на підставі підпункту 20.1.4, пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за 2013 рік.

За результатами зазначеної перевірки відповідач склав акт від 26.01.2015 №51/2655-15-04 (далі – акт №51/2655-15-04), згідно висновків якого, ТДВ «СТДВ «Глобус» порушено термін сплати самостійно визначеного грошового зобов’язання з податку на прибуток протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки №51/2655-15-04 відповідач виніс податкові повідомлення-рішення форми «Ш»:

Позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення у порядку адміністративного оскарження, передбаченому статтею 56 Податкового кодексу України.

Рішенням Головного управління ДФС у місті Києві від 03.04.2015 №5600/10/26-15-10-06 та рішенням Державної фіскальної служби України від 28.04.2015 №9006/6/99-99-10-01-02-15 скарги позивача залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Суд встановив, що згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, позивач самостійно визначив суму грошового зобов’язання зі сплати податку на доходи (прибуток) страховика у розмірі 3 232 786,00 грн. У рядку 14.2 податкової декларації позивач зазначив, що сума авансових внесків, сплачених відповідно до 57.1 статті 57 розділу ІІ та абзацу 2 пункту 2 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України становить « 0» (а.с. 24-25 Т.І).

Відповідно до підпункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Згідно із абзацом 4 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Граничним строком для сплати грошового зобов’язання, самостійно визначеного у декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік є 11.03.2014.

18.03.2014 позивач подав уточнюючу податкову декларацію з податку на доходи (прибуток) страховика, у якій в рядку 14.2 податкової декларації позивач зазначив, що сума авансових внесків, сплачених відповідно до 57.1 статті 57 розділу ІІ та абзацу 2 пункту 2 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України становить « 3 025 792», а в рядку 15, де зазначається податкове зобов’язання за звітний (податковий) період вказав суму, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі « 98 061» (а.с. 26-28 Т.І).

Суд відхиляє наведені доводи відповідача, з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що протягом 2013 року позивач сплатив до державного бюджету авансові внески з податку на прибуток страхових організацій на загальну суму 3 025 792 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень та витягом з облікової картки ТДВ «СТДВ «Глобус» за 2013 рік зі сплати авансових внесків з податку на прибуток (а.с. 29-54, 109-113 Т.І).

Той факт, що позивач зазначив у звітній податковій декларації суму сплачених авансових внесків у розмірі 0,0 грн. не є підставою для не зарахування сплачених ним авансових внесків, адже кошти фактично надійшли до Державного бюджету України та відображені в обліковій картці ТДВ «СТДВ «Глобус». Сплачені позивачем протягом 2013 року авансові внески мали бути спрямовані на зменшення (погашення) грошового зобов’язання з податку на прибуток за 2013 рік, що передбачено формою декларації та положеннями законодавства.

Таким чином, кошти фактично вже були сплачені до бюджету, а у податковій декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за 2013 рік була допущена арифметична помилка (неврахування сплачених авансових внесків), яка виправлена уточнюючою декларацією від 18.03.2014.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошового зобов’язання на суму 3 025 792,00 грн. є необґрунтованим, оскільки фактично дана сума вже була сплачена у вигляді авансових внесків.

Стосовно застосування до ТДВ «СТДВ «Глобус» штрафної санкції за несвоєчасну сплату грошового зобов’язання на решту суми грошового зобов’язання, визначеного позивачем у податковій декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за 2013 рік, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач у податковій декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за 2013 рік визначив грошове зобов’язання до сплати у розмірі 3 232 786,00 грн. Дане грошове зобов’язання мало бути зменшене на суму сплачених авансових внесків у розмірі 3 025 792,00 грн. Таким чином, ТДВ «СТДВ «Глобус» мало сплатити грошове зобов’язання на суму 206 994,00 грн. у строк до 11.03.2014.

Статтею 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Позивач не сплатив суму грошового зобов’язання у розмірі 206 994,00 грн. у строк до 11.03.2014 та 18.03.2014 подав уточнюючий розрахунок до декларації з податку на доходи (прибуток) страховика за 2013 рік, у якій зменшив суму загального податкового зобов’язання в рядку 13 на 108 933,00 грн.

Отже, грошове зобов’язання у розмірі 206 994,00 грн. було частково погашене (на суму на 108 933,00 грн.) шляхом подання уточнюючої податкової декларації від 18.03.2014.

Зазначене свідчить про те, що сума грошового зобов’язання у розмірі 108 933,00 грн. була погашена з пропуском законодавчо встановленого строку на 7 днів, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, тобто 10 893,30 грн.

Решта суми грошового зобов’язання у розмірі 98 061,00 грн. була сплачена позивачем тільки 08.09.2014, що підтверджується копією платіжного доручення від 08.09.2014 №6029 та витягом з облікової картки ТДВ «СТДВ «Глобус» з податку на прибуток за 2014 рік (а.с. 57, 107 Т.І), тобто з пропуском законодавчо встановленого строку на 181 день, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, тобто 19 612,20 грн.

Позивач пояснив сплату грошового зобов’язання у розмірі 98 061,00 грн. з порушенням встановленого законодавством строку тим, що спершу дана сума була помилково сплачена на інший бюджетний рахунок та лише після виявлення даної помилки була повторно сплачена на правильний бюджетний рахунок. Однак, доказів такої помилкової сплати суду не надано. Крім того, сплата коштів на неправильний рахунок не звільняє платника податків від відповідальності за несвоєчасну сплату грошового зобов’язання на правильний бюджетний рахунок.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Вирішуючи питання судового збору, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 1 січня 2014 року установлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1218 гривень.

Ставки сплати судового збору встановлено частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Оскільки сума майнових вимог, з якими позивач звернувся до суду, складає 333 084,70 грн., то сума судового збору у відповідності до зазначеної норми становить 4872,00 грн.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Відповідно до платіжного доручення №3250 від 28.05.2015 позивач сплатив судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Згідно із частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та вищезазначені правові норми, на користь ТДВ «СТДВ «Глобус» підлягають відшкодуванню судові витрати в сумі 48,42 грн.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» задовольнити частково.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (код ЄДРПОУ 20448234) судові витрати в сумі 48,42 грн. (сорок вісім гривень 42 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський