Справа № 2а-1870/5836/11
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2011-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2011 р. Справа № 2a-1870/5836/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Дикач О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2a-1870/5836/11

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

до Державної податкової інспекції в місті Суми

про скасування податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» (надалі по тексту позивач, ПАТ «Сумихімпром») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в місті Суми (далі по тексту відповідач, ДПІ в м. Суми), в якому просить суд:

-скасувати податкові повідомлення - рішення ДПІ в місті Суми від 21.03.2011 р. №/0/21510 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 3616543 грн. 38 коп. та №/0/21519 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 3616543 грн. 38 коп.;

- стягнути з Державного бюджету на користь позивача судові витрати в розмірі 3,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ПАТ "Сумихімпром" отримав акт невиїзної документальної перевірки №1757/23-620/05766356 від 21.03.2011, який був складений ДПІ в м. Суми, в якому відповідач дійшов висновків, що на порушення п.п. 7.4.4. п. 7.4, п.п.7.5.1., п.п. 7.7.1, 7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", ВАТ «Сумихімпром" завищив суму бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2010 року на суму 1851729,94 грн., за листопад 2010 року на суму 1764813,44 грн.

Згідно п. 86.7 розділу II Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків з висновками перевірки чи фактичними даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення протягом 5 робочих днів з дня отриманий акта. Такі заперечення розглядаються органом державної податкової служби протягом 5 днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки).

23.03.2011 р., в межах строків, визначених Податковим кодексом України, позивачем подано заперечення № 08-2009 на вищезазначений акт.

21.03.2011 р. ДПІ в м. Суми прийнято податкове повідомлення рішення №/0/21510 та №/0/21519, яким зменшено суму до бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 3616543,38 грн.

Рішенням ДПА України від 05.08.2011 року № 14189/6/25-0515 повторну скаргу ПАТ «Сумихімпром» залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення без змін.

Згідно п. 86.8 Податкового кодексу України податкове повідомлення - рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому ст. 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акту перевірки - протягом 3 робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання письмової відповіді платнику податків.

Тобто ДПІ в м. Суми порушено процедуру, визначену Податковим кодексом України.

Підставами для зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість та зменшення суми бюджетною відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2010 року, за листопад 2010 року стали надання ЗАТ «Кримський ТИТАН» копій податкових накладних за вказаний період на запит СДПІ ВПП в м. Сімферополь.

ПАТ «Сумихімпром» не погоджується з зазначеними вище податковими повідомленнями - рішеннями та вважає, що вони підлягають скасуванню, виходячи з наступного.

Порядок та умови виникнення податкових зобов'язань з ПДВ, формування податкового кредиту до вступу в законну силу ПК України регулювалися виключно Законом України «Про податок на додану вартість» (далі - Закон №168/97 - ВР).

Як вбачається з матеріалів перевірки спірні правовідносини виникли в період дії Закону №168/97-ВР, проте оскаржувані податкові повідомлення - рішення містить посилання на норми Податкового Кодексу України.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону № 168/97-ВР податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

За змістом п. 1.8 ст. 1 Закону №168/97-ВР бюджетне відшкодуванню визначається як сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку із надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону №168/97 ВР, початковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 та ст. 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду, зокрема у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою подальшого їх використання з оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст.7 Закону №168/98-ВР датою виникнення права платника податків на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податків в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Платник податку набуває права на бюджетне відшкодування лише у випадку, визначеному пп. 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР, коли за підсумками наступного (другого) звітного періоду від'ємне значення податку на додану вартість залишається. Відшкодуванню підлягає лише та частина від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому (першому) податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). Інша частина відємного значення, що не потрапила під бюджетне відшкодування включається до податкового кредиту наступного (третього) податкового періоду.

ПАТ «Сумихімпром» дотримано вимоги Закону №168/97-ВР при формуванні податкового кредиту за спірний період, зокрема в рахунок оплата за поставлені товари підприємством перераховано на розрахункові рахунки постачальників грошові кошти в тому числі ПДВ, що не заперечується ДПІ в м. Су ми.

Товарність операцій з поставки товарів до ПАТ «Сумихімпром», які підтверджені первинними бухгалтерськими документами та наявність оформлених належних чином податкових накладних ДПІ в м. Суми також не заперечується.

Законом №168/97-ВР встановлено лише один випадок не включення до складу податкового кредиту витрат на сплату ПДВ, а саме: відсутність податкової накладної (пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 №168/97- ВР).

Системний аналіз наведених вище положень Закону №168/97-ВР, зокрема положень ст. 7, приводить до висновку, що платник податку виключно на підставі проведеної оподатковуваної господарської операції та належним чином оформленої контрагентом податкової накладної має право відносити суми витрат на сплату ПДВ до складу податкового кредиту звітного періоду.

Таких підстав, як надання контрагентом копій податкових накладних на запит органів ДПС - у Законі №168/97-ВР не передбачено.

Також вищезазначене не є доказом несплати останнім податкових зобов'язань з ПДВ або відсутності господарської операції.

Крім того, як зазначено вище, акт про результати невиїзної перевірки ПАТ «Сумихімпром» складено 18.03.2011 р., вищезазначена перевірка позивача проведена на підставі наказу від 17.03.2011 р. №1473, запит до Армянського відділення Красноперекопської ОДПІ направлено відповідачем 12.05.2010 р., тобто задовго до проведення перевірки ПАТ «Сумихімпром». На підставі чого, згідно якого нормативно - правового акту України наданий даний запит невідомо.

Актом перевірки не встановлено взаємовідносини ПАТ «Сумихімпром» з платниками, установчі документи, свідоцтва про державну реєстрацію яких або інші первинні документи визнано недійсними в судовому порядку, не встановлено й укладання нікчемних та недійсних правочинів.

Закон №168/97 -ВР не ставить право платника податку на податковий кредит від того, чи змогли органи ДПС провести перевірку постачальника товару.

Податковий Кодекс України також не обмежує право платника податків на податковий кредит наявністю перевірки його контрагентів податковим органом.

Неможливість проведення перевірки постачальника товару, надання контрагентом копій податкових накладних на запит органів ДПС не впливає на віднесення ПАТ «Сумихімпром» до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість, при придбанні товару та на право отримати відшкодування з цього податку у випадку виникнення його від'ємного значення.

За таких обставин ДПІ в м. Суми шляхом прийняття висновків про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ та зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ фактично встановила додаткову відповідальність ПАТ «Сумихімпром» не передбачену Законом №168/97-ВР.

Таких підстав, як неможливість проведення зустрічної перевірки контрагентів, надання контрагентом копій податкових накладних на запит органів ДПС для зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ Податковий Кодекс України також не містить.

В акті перевірки відсутні посилання на докази несплати контрагентами податкових зобов'язань з ПДВ, акт містить лише припущення щодо такої несплати та відсутність документів первинного бухгалтерського обліку у контрагента - ЗАТ «Кримський ТИТАН».

Ні Законом №168/97-ВР, ні Податковим Кодексом України не передбачено обов'язку й не надано права платника податку вимагати від іншого платника податків будь-яких дій, в тому числі подання податкової звітності, відображення та сплати зобов'язань з ПДВ.

Відповідно до ст. 10 Закону №168/97 - ВР та ст. 1, 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", ведення додаткового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому, такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Навіть у випадку невиконання контрагентами своїх зобов'язань щодо сплати податкових зобов'язань з ПДВ не може впливати на результати діяльності ПАТ «Сумихімпром» і не може бути підставою для застосування до останнього відповідальності, так як юридична відповідальність має індивідуальних характер (ст. 61 Конституції України).

Таким чином, позивач приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені при неправильному застосуванні законодавства з питань оподаткування.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченні (а.с.42-45, т.1).

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.03.2011 р. ДПІ в м. Суми проведено невиїзну документальну перевірку ПАТ «Сумихімпром» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за жовтень 2010 р., яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось в періоди за вересень, листопад 2009 р., липень вересень 2010 р.; за листопад 2010 р., яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось в періоди за липень жовтень 2010 р.

21.03.2011 р. за результатами вищезазначеної перевірки складено акт перевірки №1757/23-620/05766356 (а.с. 13-31).

21.03.2011 р. на підставі зазначеного акту перевірки ДПІ в м. Суми прийняті податкові повідомлення рішення:

-№/0/21510, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 3616543 грн. 38 коп., в т.ч. за жовтень 2010 р. 1851729,94 грн., за листопад 2010 р. 1764813,44 грн. (а.с.9);

-№/0/21519, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 3616543 грн. 38 коп. (а.с.10).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи встановлено, що підставою зменшення позивачу бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень-листопад 2010 року є надання ЗАТ «Кримський титан» на запит СДПІ ВПП в м. Сімферополь копій податкових накладних.

Проте, суд не погоджується із такими висновками відповідача, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що протягом вересня 2010 року ЗАТ «Кримський титан» поставляв ПАТ «Сумихімпром» ільменитовий концентрат.

Реальність зазначених послуг підтверджуються наданими позивачем первинних документів: платіжних доручень, податкових накладних, видаткових накладних, рахунків, приходних ордерів, накладних, сертифікатів якості, платіжних вимог, квитанції про приймання вантажу,товаро - транспортних накладних (а.с. 62-89 том.1, а.с. 74-230 том.2, а.с. 3-250 том.3,а.с. 1-39 том.4).

Відповідачем не заперечувався факт поставки зазначеного товару та сплати за нього.

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Таким випадком відповідно до п. 7.7.1 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" є різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п. 7.7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

З матеріалів справи, а саме з акту перевірки, вбачається, що позивач виконав вимоги п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", сплативши податок на додану вартість в ціні товару, придбаного у постачальника, який, в свою чергу, виконав вимоги п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" - надав покупцеві, яким є позивач, належним чином оформлені податкові накладні на визначені та сплачені покупцем суми податку. Зазначену обставину у судовому засіданні підтвердив і представник ДПІ у м.Суми.

Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" право платника податку на податковий кредит виникає у відповідності з дати здійснення першої з подій:

-або дати списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дати отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1 ст. 19 Конституції України).

ПАТ «Сумихімпром» дотримано вимоги Закону України «Про податок на додану вартість» при формуванні податкового кредиту за спірні періоди, зокрема в рахунок оплати за поставлені товари підприємством перераховано на розрахункові рахунки постачальника грошові кошти в тому числі ПДВ, що не заперечується ДПІ в м. Суми.

Законом України «Про податок на додану вартість» встановлено лише один випадок не включення до складу податкового кредиту витрат на сплату ПДВ, а саме: відсутність податкової накладної .

Системний аналіз наведених вище положень Закону України «Про податок на додану вартість», зокрема положень ст. 7, приводить до висновку, що платник податку виключно на підставі проведеної оподатковуваної господарської операції та належним чином оформленої контрагентом податкової накладної має право відносити суми витрат на сплату ПДВ до складу податкового кредиту звітного періоду.

Таких підстав, як не надання контрагентами для перевірки оригіналів первинних документів - у Законі України «Про податок на додану вартість» не передбачено.

Крім того, ненадання контрагентом позивача оригіналів первинних документів не є доказом несплати останнім податкових зобов'язань з ПДВ або відсутності господарської операції.

Закон України «Про податок на додану вартість» не ставить право платника податку на податковий кредит від того, чи змогли органи ДПС провести перевірку постачальника товару.

Податковий Кодекс України також не обмежує право платника податків на податковий кредит наявністю перевірки його контрагентів податковим органом.

Неможливість проведення перевірки постачальника товару не впливає на віднесення ПАТ «Сумихімпром» до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість при придбанні товару та на право отримати відшкодування з цього податку у випадку виникнення його від'ємного значення.

В акті перевірки відсутні посилання на докази несплати контрагентом позивача податкових зобов'язань з ПДВ, акт містить лише припущення щодо такої несплати.

Законом України «Про податок на додану вартість» не передбачено обов'язку й не надано права платника податку вимагати від іншого платника податків будь-яких дій, в тому числі подання податкової звітності, відображення та сплати зобов'язань з ПДВ.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст. 1,4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Навіть невиконання контрагентом своїх зобов'язань, щодо сплати податкових зобов'язань з ПДВ не може впливати на результати діяльності ПАТ «Сумихімпром» і не може бути підставою для застосування до останнього відповідальності, так як юридична відповідальність має індивідуальних характер .

Таким чином, як впливає з вищенаведеного, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та на суму бюджетного відшкодування.

Бюджетному відшкодуванню підлягає сума податку фактично сплаченого отримувачем товарів та послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів та послуг за умови виникнення у такого платника права на податковий кредит.

Відповідно до 7.4.1 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг) ... протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням товарів, послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, тощо.

Відповідно до п. 7.4.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 7.2.6 цього пункту).

При цьому датою виникнення такого права на податковий кредит є дата сплати позивачем коштів за товари (роботи, послуги), або дата отримання від постачальника податкової накладної а не дата сплати зазначених коштів продавцем товарів (послуг) безпосередньо до бюджету.

Отже, Закон не ставить право позивача на податковий кредит, так само як і право на бюджетне відшкодування, у залежність від факту сплати ПДВ постачальником товарів (послуг) до бюджету, а тому не відшкодованим залишається бюджетна заборгованість з податку на додану вартість .

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, складені контрагентом позивача податкові накладні, підтверджують факт сплати позивачем відповідних сум ПДВ у складі вартості отриманих товарів та послуг.

З огляду на реальний характер операцій, за наслідками виконання яких позивачем було сформовано оспорюваний податковий кредит, порушення контрагентом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" правил здійснення податкової дисципліни та господарської діяльності (як-от не надання контрагентами для перевірки оригіналів первинних документів тощо) не може бути підставою для позбавлення платника (позивача у справі) права на отримання податкової вигоди у звязку із відсутністю доказів недобросовісності такого платника.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, інших обставин, які б свідчили про порушення позивачем порядку формування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті Суми від 21.03.2011 р. №/0/21510 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 3616543 грн. 38 коп. та №/0/21519 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 3616543 грн. 38 коп., винесені з порушенням вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, а тому зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 94, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Державної податкової інспекції в місті Суми про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті Суми від 21.03.2011 р. №/0/21510 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 3616543 грн. 38 коп. та №/0/21519 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 3616543 грн. 38 коп.

Стягнути з Державного бюджету на користь Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" (код 05766356) судові витрати в розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук

Повний текст постанови виготовлено 31.10.2011 р.