Справа № К/9991/85879/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року м. Київ К/9991/85879/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 12 травня 2010 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 21 липня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернулася в суд з адміністративним позовом, в якому зазначала, що проживає в зоні безумовного (обов'язкового) відселення та у зв'язку з цим має право на підвищення пенсії за проживання у такій зоні, проте відповідач неправомірно здійснює таку виплату у зменшеному розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836.

Просила визнати дії відповідача неправомірними та стягнути доплату до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 лютого 2009 року по 16 лютого 2010 року в сумі 25 571,40 грн.

Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 12 травня 2010 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 21 липня 2010 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, відповідач ставить питання про скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд. У обґрунтування касаційної скарги зазначав, що фінансування спірних виплат проводиться за рахунок Державного бюджету України, а тому стягнення спірних виплат з територіального управління Пенсійного фонду України є неправомірним.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач проживає в смт Народичі Житомирської області, яке відноситься до зони безумовного (обов'язкового) відселення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію виконання по-станов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 липня 1991 року №106.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області та їй призначено пенсію за віком, а також проводиться виплата підвищення пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26 липня 1996 року №836.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні розміру спірної виплати застосуванню підлягають положення статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26 липня 1996 року №836.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях безумовного (обов'язкового) відселення, підвищується на три мінімальні заробітні плати.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину першу та другу статті 39 Закону замінено однією частиною такого змісту: «Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року у справі № 10-рп/2008 положення пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані неконституційними з дня ухвалення цього рішення.

Таким чином з 22 травня 2008 року вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії виступав розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідач повинен провести нарахування та виплату доплати до пенсії позивачу, виходячи з його розміру, встановленого Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постановою Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26 липня 1996 року № 836.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до законного висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення заборгованості за спірний період, заявлений у межах строку звернення до суду.

Посилання відповідача, що він є неналежним відповідачем у справі судами попередніх інстанцій перевірялися та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20 червня 2000 року вони прийшли до законного висновку, що видатки, пов'язані з наданням пільг щодо пенсійного забезпечення згідно з Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» провадяться органами, які виплачують пенсію.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для їх скасування і ухвалення нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Народицькому районі Житомирської області залишити без задоволення, а рішення Народицького районного суду Житомирської області від 12 травня 2010 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 21 липня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/