Справа № 2-а-261/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-261/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бурко Р.В.

при секретарі - Рудніковій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про оскарження дій та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в вересні 2009 року до суду з позовом до УПФ про Визнати дії Управління пенсійного фонду України у м. Кіровограді Кіровоградської області по призначенні пенсії по інвалідності та додаткової пенсії у розмірі нижчому, ніж встановленому ст.ст. 50, 54, «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», незаконними та Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у м. Кіровограді Кіровоградської області здійснити перерахунок призначеної мені пенсії по інвалідності та додаткової пенсії згідно ст. 50. ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 18 травня 2009 року, та зобовязати відповідача підвищувати розмір пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у звязку з підвищенням розміру мінімальної пенсії за віком.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, про що надав письмове заперечення.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд находить позов, який підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відноситься до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорії), с інвалідом війни 2-ї групи і його захворювання пов'язане з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідними посвідченнями та експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії.

Відповідачем було призначено пенсійні виплати, які складаються із основного розміру пенсії, додаткової пенсії інваліду 2-ї групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших додаткових виплат.

Вважає, що розміри зазначених пенсійних виплат не відповідають розмірам, встановленим ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 4 Постанови КМУ від 30.05.1997 року №523 «Про затвердження нового Порядку обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи» він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком згідно ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та призначення додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно п. 2 Постанови КМУ від 30.05.1997 року №523 міністерству соціального захисту населення було доручено привести розміріи всіх пенсій по інвалідності із порядком починаючи з 01.02.97 року, і забезпечити перерахунок цих пенсій протягом двох місяців від дня прийняття постанови.

Таким чином вважає, що починаючи з 01.02.1997 року розмір його пенсії повинен бути не меншим 8 мінімальних пенсій за віком.

Своїм листом від 10 вересня 2009 року, вихідний №172/Т-11, відповідач повідомив про відмову у вирішенні питань порушених у заяві, мотивуючи це тим, що пенсійні виплати

призначені у відповідності із ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідний рік і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Проте, не погоджуться із відмовою відповідача здійснити відповідні перерахунки.

Зазначає, що Відповідно до статті 58 Конституції України розміри пенсій, які визначаються Кабінетом Міністрів України не можуть бути нижчими від рівня, який визначається Законами України.

Згідно статті 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії для інвалідів 2-ї групи повен становити не менше 8-ми мінімальних розмірів пенсії за віком. Приписи зазначеної статті співпадають з приписами Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від ЗО травня 1997 року №523.

Згідно п. 1, п. 6 ст. 92 Конституції України, ст. 71 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дія положень зазначеного Закону не може зупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Відповідно до статті 58 Конституції України розміри пенсій, які визначаються Кабінетом Міністрів України не можуть бути нижчими від рівня, який визначається Законами України.

Крім цього, рішення відповідача про відмову в перерахунку розмірів пенсії прийнято без урахування положень ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за змістом якої перерахунок призначеної пенсії провадиться з 1 числа місяця, в якому пенсіонер звернувся із заявою про перерахунок пенсії, якщо заяву подано до 15 числа включно.

Заяву подано 11 серпня 2009 року, а отже відповідач мав здійснити перерахунок пенсії починаючи з 1 вересня 2009 року.

Таким чином вважає, що відповідач повинен здійснити перерахунок раніше призначених пенсій по інвалідності і додаткової пенсії призначити мені та здійснювати виплати пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% пенсії за віком у відповідності із ст.ст. 50. 54. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.І ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх уразі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в законі України від 28 лютого 1991 року № 796 - XII " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської Катастрофи".

Відповідно до ч.І ст.50 Закону № 796 - XII особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України № 796 - XII в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин правильним та таким, що відповідають Закону № 796 - XII є висновок, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадової особи зобов'язані діяти лиш на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною

радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за Конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, що при визначені розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.І ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону № 796 - XII, а не Постанова КМУ №1, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача.

Зі статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вбачається, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, застосування відповідачем положень частини третьої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з підстав того, що, згідно з даними положеннями, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом є хибним, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлене статтями 50 та 54 Закону.

Безпідставним є також посилання відповідача на відсутність коштів, для забезпечення виплати зазначених пенсій в таких розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені статтею 46 Конституції України та статтями 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Згідно з частиною третьою статті 67 вказаного Закону, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, уразі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3. 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивачу має визначатись виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином висновки щодо неправомірності відмови відповідача у перерахунку пенсій у разі встановлення для осіб, які втратили працездатність, розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом, є обгрунтованими.

Отже, визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії, як особі, у розмірах, менших ніж передбачено ст. ст. 50. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є правильними.

м

Тому суд визнає протиправною бездіяльність відповідача у перерахунку пенсії, у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеною законом.

Крім того вирішення питання про вірогідне майбутнє порушення прав, свобод та інтересів фізичної особи не може бути здійснене судом, а тому позовна вимога позивача, що до зобовязання відповідача підвищувати розмір пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у звязку з підвищенням розміру мінімальної пенсії за віком - задоволенню не підлягає

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. ст. 150-152 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у відповідності до ст. ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком відзначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державно пенсійне страхування ".

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в М.Кіровограді здійснити

призначення та проводити виплати пенсії ОСОБА_1 у відповідності до

. і ст. ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи із розрахунків мінімальної пенсії за віком

визначеної ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині позову відмовити.

Судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп. віднести за рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена в Апеляційному порядку через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений для подання заяви про апеляційне оскарження. Одночасно копія апеляційної скарги направляється до апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення

строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне

оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом,

постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього

і строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_2