Справа № 826/10440/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Нагорянського С.І., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгово-промислова компанія"

про

стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська торгово-промислова компанія" про стягнення заборгованості у розмірі 1437,76 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість, що виникла у зв’язку з несплатою страхових внесків за 1 півріччя 2010 року, самостійно нарахованих і обчислених у розрахунковій відомості.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2015 року відкрито скорочене провадження у справі та встановлено відповідачу строк до 18 червня 2015 року для подання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову.

Вищевказана ухвала суду 05 червня 2015 року про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену в позовній заяві, разом з тим, конверт з вищевказаною ухвалою суду повернувся на адресу суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 167 КАС України, судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, чи для фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що ухвала суду від 05 червня 2015 року про відкриття провадження у справі не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин, вона вважається врученою відповідачу належним чином.

Станом на 22 липня 2015 року жодних заперечень проти позовної заяви або інших клопотань від відповідача до суду не надходило.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення справи, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська торгово-промислова компанія" перебуває на обліку, як страхувальник, в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві.

Як вбачається з Розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 1 півріччя 2010 року, що був поданий відповідачем до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, сума платежів зі сплати страхових внесків становить 1437,76 грн.

Згідно ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (в редакції, що діяла на момент подачі відповідачем розрахункової відомості до Фонд), страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1105-XIV, роботодавцем відповідно до цього Закону вважається, зокрема, власник підприємства або уповноважений ним орган та фізична особа, яка використовує найману працю.

В силу ч.2 ст. 45 Закону № 1105-XIV, роботодавець як страхувальник зобов'язаний, у тому числі, своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків; подавати робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків відомості про чисельність працівників, суму заробітної плати, річний фактичний обсяг реалізованої продукції (робіт, послуг), кількість нещасних випадків і професійних захворювань на підприємстві за минулий календарний рік.

Пунктом 4.13 Інструкції № 36 передбачено, що нараховані страхові внески, інші платежі сплачуються страхувальниками шляхом перерахування відповідних сум на відповідний рахунок Фонду.

Відповідно до п. 5.1 Інструкції № 36, не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені.

Так, згідно ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, пунктом 5.8 Інструкції № 36 визначено, що при стягненні недоїмки за платежами до Фонду строки давності не застосовуються.

В матеріалах справи міститься підписана керівником відповідача копія Розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 1 півріччя 2010 року, де визначено суму страхових внесків, що підлягає сплаті.

Разом з тим, станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача у розмірі 1437,76 грн., що виникла у зв’язку з несплатою страхових внесків 1 півріччя 2010 року, самостійно нарахованих і обчислених у розрахунковій відомості, не сплачена.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки позивач, як суб’єкт владних повноважень, довів правомірність заявлених позовних вимог, а відповідачем не надано суду заперечень щодо наявності такого боргу, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 71, 158-163, ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили у порядку та в строк, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ч.8 ст.182-3, ст.ст.185-187 КАС України.

Суддя С.І. Нагорянський