Справа № 808/2912/15
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2015 року о/об 15 год. 47 хв.Справа № 808/2912/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Шульженко М.В., представника Відповідача-2 Назарук С.О., представника Відповідача-3 Сніжко І.О., представника Відповідачів-1,4 Ляховецької С.С., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до 1.Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 2.Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , 3. ІНФОРМАЦІЯ_2
про визнання дій протиправними, скасування наказу в частині,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач або ОСОБА_1 ) звернувся до Запорізького адміністративного суду з адміністративним позовом до Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2 , Відповідач-1), Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3 , Відповідач-2), ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_4 , Відповідач-3) та Шевченківського районного військового комісаріату м.Запоріжжя (надалі Шевченківський РВК, Відповідач-4) в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії Відповідача-1 по незаконному призиву по мобілізації по мобілізаційному розпорядженню №1491 від 27.02.2015 ОСОБА_1 , по незаконному поновленню його на військовому обліку, і незаконному визнанню його придатним для проходження військової служби, про що зроблено напис у військовому білеті ОСОБА_1 ; 2) визнати протиправними дії Відповідача-2 по виданню наказу №43 від 02.03.2015, яким незаконно було зараховано до складу Збройних Сил України ОСОБА_1 на посаду старшого стрільця 2-ї групи охорони та патрульно-постової 1-ї роти військової служби правопорядку 2 спеціального відділу військової служби правопорядку (місто Запоріжжя) південного територіального управління військової служби правопорядку з військовим званням «старший солдат»; 3) п.п.4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №43 від 02.03.2015 в частині зарахування ОСОБА_1 до складу військової частини скасувати.
В адміністративному позові (а.с.33-37) зазначено, що всупереч діючому законодавству України, внаслідок протиправних дій відповідачів, які є суб`єктами владних повноважень при проходженні військовослужбовцями публічної військової служби, позивача було необґрунтовано і незаконно поновлено на військовому обліку, визнано придатним до проходження військової служби і наказом командира військової частини ОСОБА_3 №43 від 02.03.2015, п.4.4 позивача також незаконно зараховано до складу Збройних Сил України на посаду старшого стрільця 2-ї групи охорони та патрульно-постової 1-ї роти військової служби правопорядку 2 спеціального відділу військової служби правопорядку (місто Запоріжжя) південного територіального управління військової служби правопорядку з військовим званням «старший солдат». Всі ці дії відповідачів, на думку позивача, є цілком незаконними, а вищевказаний наказ підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, ще в 2011 році, внаслідок виниклого у позивача захворювання: гострого асептичного дрібноочагового панкреонекрозу, позивачу у 5-й Запорізькій міській клінічній лікарні, в стаціонарі, 19.12.2011, було зроблено операцію на підшлунковій залозі. Внаслідок цього стан здоров`я позивача у подальшому поступово погіршувався з однієї форми хвороби на більш важку форму хвороби. Зокрема, з гострого панкреатиту легкої ступені важкості з додатковими захворюваннями у 2014 році на хронічний панкреатит з додатковими захворюваннями у 2015 році. Позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у 2 хірургічному відділенні в 5-й Запорізькій міській клінічній лікарні з 06.06.2014 по 11.06.2014. Здоров`я позивача дедалі погіршувалось і погіршується в цей час. І це зафіксовано медичною комісією Шевченківського РВК м.Запоріжжя у своєму висновку від 12.08.2014, згідно якому позивач не підлягав черговій мобілізації на військову службу за станом здоров`я і його звільнено від проходження військової служби. Про це є запис у військовому квитку з визначенням гр.1 ст.54В за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 . Але, в подальшому, своїми протиправним діями Відповідач-1 мобілізаційним розпорядженням №1491 від 27.02.2015 незаконно призвав позивача по мобілізації у Збройні Сили України, незаконно поновив позивача на військовому обліку та незаконно визнав його придатним для проходження військової служби, про що зроблено відповідний напис у військовому білеті позивача. Як такої медичної комісії, яка зробила би повністю обслідування і належні висновки з приводу стану здоров`я позивача 27.02.2015 в Шевченківському РВК не було. Позивач заявив усні скарги з приводу наявності у нього хронічного панкреатиту у стадії загострення, скаржився на постійні болі в області підшлункової залози, і пояснив, що не тільки не може нести військову службу, але й може у будь-який час втратити свідомість. Але військовий лікар, котрому позивач все це повідомив, незаконно, свідомо глузуючи з нього, не взяв це до уваги і не вніс скарги позивача до медичної картки обстеження та медичного огляду №135 від 27.02.2015, яку позивач не дивлячись можливо і підписав, знаходячись у півсвідомому стані від болю, що мов би то позивач ознайомлений з результатами медичного огляду, хоча цього не було. Стан здоров`я позивача погіршувався і далі, і після видання незаконного наказу Відповідача-2 від 02.03.2015 про зарахування позивача до складу військової частини НОМЕР_1 і призначення на посаду старшого стрільця, позивача направлено на обстеження і лікування до цивільної медичної установи: КУ «Міська клінічна лікарня №2» на стаціонар, де позивач лікувався з 08.03.2015 по 22.03.2015. Також, позивача направлено на стаціонарне лікування та обстеження у терапевтичне відділення в/ч НОМЕР_2 з 14.04.2015 по 28.04.2015, де виставлено діагноз захворювання: «Хронічний панкреатит з помірними порушенням функції і частими загостреннями. Хронічний холецистит з незначним порушенням функції. Стан після операції (2011 рік) лапаратомії з приводу панкреонекрозу». Але Відповідач-1, грубо порушуючи діюче законодавство України, всупереч п.5 ст.1, ст.ст.18, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», мобілізаційним розпорядженням №1491 від 27.02.2015, здійснив протиправні дії по незаконному призиву позивача по мобілізації у Збройні Сили України, незаконно поновив позивача на військовому обліку та незаконно визнав позивача придатним для проходження військової служби, про що зроблено відповідний напис у військовому білеті позивача. Як такої медичної комісії, яка зробила би повне обслідування стану позивача, просто не було. Це є тими обставинами, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до Відповідача-1. Командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , було також відомо і підтверджено документально, зокрема і записом у військовому квитку, лікарняними довідками, про стан здоров`я позивача, загострення хронічної хвороби, які унеможливлюють несення позивачем військової служби, як непридатного за станом здоров`я. Але, незважаючи на це, командир військової частини НОМЕР_1 (стройова частина) ОСОБА_3 здійснює по відношенню до позивача протиправні дії і незаконно видає наказ №43 від 02.03.2015, пп.4.4, про зарахування до складу Збройних Сил України ОСОБА_1 на посаду старшого стрільця 2-ї групи охорони та патрульно-постової 1-ї роти військової служби правопорядку 2 спеціального відділу військової служби правопорядку (місто Запоріжжя) південного територіального управління військової служби правопорядку з військовим званням «старший солдат». Це є тими обставинами, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до Відповідача-2.
Позивач, представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає з підстав, викладених у позовній заяві.
Представником Відповідачів-1,4 подано до суду письмові заперечення (а.с.85-87), за змістом яких 06.08.2014 ВЛК при Шевченківському РВК ОСОБА_1 визнаний придатним до проходження військової служби та заформований для відправки у військову частину 07.08.2014. Позивач 07.08.2014 з`явився до військового комісаріату у стані сильного алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим не був відправлений до військової частини у складі команди. 12.08.2014 ОСОБА_1 написав заяву про направлення на повторну медичну комісію у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, яку пройшов 12.08.2014 та Постановою лікарської комісії при військовому комісаріаті на підставі статті 54в графи II Наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 визнаний непридатним у мирний час, обмежено придатним у військовий час. Відповідно до п.2.3 Наказу Міністра оборони України від 22.01.2002 №35 «Про затвердження Настанови з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин солдатів і матросів запасу Збройних сил України та інших військових формувань» та на підставі постанови BЛK ОСОБА_1 був знятий з загального військового обліку, про що міститься відповідна відмітка у його військовому квитку та обліковій картці. Фактично ОСОБА_1 не перестав бути військовозобов`язаним запасу. 27.02.2015 ОСОБА_1 без виклику з`явився до військового комісаріату з метою бути призваним до лав Збройних сил України. Оскільки він був знятий з загального військового обліку на підставі ст.54в графи II Наказу Міністра оборони України №402 від 14.08.2008, відповідно до якої придатність до військової служби або непридатність визначається індивідуально, ОСОБА_1 направлено на медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 . За результатами медичного огляду видано протокол №36 від 27.02.2015 відповідно до якого ОСОБА_1 був поновлений на військовому обліку, визнаний придатним до військової служби та, оскільки він не має підстав для відстрочки від призову на військову службу по мобілізації, передбачених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації. Відповідно до картки обстеження та медичного огляду №135 від 27.02.2015 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби. Жодних скарг при проходженні медичної комісії позивач не заявляв, інформація щодо стану свого здоров`я надана ним в повному обсязі, він попереджений про надання неповної та недостовірної інформації, з результатами медичного обстеження ознайомлений, про що у пункті 7 зазначеної картки стоїть його підпис. На підставі вищевикладеного представник Відповідачів-1,4 вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 по незаконному призиву по мобілізації по мобілізаційному розпорядженню №1491 від 27.02.2015, по незаконному поновленню його на військовому обліку і незаконному визнанню його придатним для проходження військової служби є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У судовому засіданні представник Відповідачів-1,4 проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.
Відповідачем-2 подано до суду письмові заперечення (а.с.89-90), в яких зазначено, що позивач жодним чином не обґрунтував вимоги, висунуті командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 . Позивач, крім посилання на ст.49 Конституції України, яка має загальний характер і по суті не регулює спірні правовідносини, не навів жодного іншого нормативного обґрунтування своїх вимог, безпідставно обмежившись посиланням на Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указ Президента України від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію». При цьому, у чому саме полягає порушення командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 вказаних нормативних актів позивач взагалі не зазначив, що свідчить про необґрунтованість позову. Крім того, підставою для зарахування позивача до особового складу частини стало надання Шевченківським районним військовим комісаріатом м.Запоріжжя відповідних документів (зокрема, картки обстеження та медичного огляду №135 від 27.02.2015 та довідки військово-лікарської комісії №135 від 27.02.2015). Саме ці документи свідчать про те, що позивач на час мобілізації був визнаний придатним до військової служби, тобто здоровим. Інших офіційних джерел, які б могли вплинути на видання наказу від 02.03.2015 №43 у розпорядженні військової частини не було. Таким чином, на думку ОСОБА_3 , при виданні оспорюваного наказу він діяв на підставі, у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, отже підстав для задоволення позову не існує. Відповідач-2 просить суд залишити позовні вимоги, висунуті на його адресу, без задоволення.
У судовому засіданні представник Відповідача-2 проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.
Представником Відповідача-3 подано до суду письмові заперечення (а.с.94-99), за змістом яких, з питань визнання незаконним поновлення на військовому обліку Відповідач-3, посилаючись на приписи Законів України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», зазначає, що позивач проходив військову службу з 14.05.1997 у військовій частині НОМЕР_3 та 28.11.1998 звільнений з військової служби у запас, що підтверджується відомостями військового квитка та облікової картки позивача. За результатами медичного огляду позивача, рішенням Військово-лікарської комісії при Шевченківському РВК м.Запоріжжя, оформленого протоколом №36 від 27.02.2015, ОСОБА_1 визнаний придатним до проходження військової служби. Враховуючи, що позивач був звільнений з військової служби в запас, а 27.02.2015 визнаний придатним до проходження військової служби, Відповідач-3 вважає, що позивача було взято на військовий облік на підставі ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а тому позов у частині незаконного поновлення позивача на військовому обліку є необґрунтованим. Рішення про взяття позивача на військовий облік є, як вважає Відповідач-3, законним, законні права та інтереси позивача не порушено. З приводу визнання незаконним рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 про придатність позивача до проходження військової служби Відповідач-3 зазначає, що ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період. Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби визначений «Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженим 14.08.2008 наказом Міністра оброни України №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800. З огляду на норми «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», Відповідач-3 наполягає, що районні (міські) та обласні військові комісаріати та військові комісари, що їх очолюють, не приймають будь-яку участь у процесі прийняття ВЛК рішень та не мають будь-яких законних повноважень на здійснення контролю за вже прийнятими ВЛК рішеннями. Перегляд рішень позаштатних постійно діючих ВЛК при військових комісаріатах належить виключно до компетенції ВЛК відповідних обласних військових комісаріатів, а також ВЛК відповідних регіонів та Центральної ВЛК. Натомість, позивач не залучив ВЛК при Шевченківському РВК як відповідача у зазначеній справі, а також не надав доказів незаконності оскаржуваного рішення ВЛК. Щодо визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_5 про призов позивача при мобілізації представник Відповідача-3 посилаючись на приписи ст.39, ч.9 ст.1, ч.1 ст.27, ч.1-2, ч.4 ст.28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначив, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , рішенням Військово-лікарської комісії при Шевченківському РВК м.Запоріжжя, оформленого протоколом №36 від 27.02.2015, визнаний придатним до проходження військової служби, мав військове звання рядового, сержантського складу, не досяг граничного віку перебування в запасі, а отже призваний 02.03.2015 у віці 36 років у відповідності до діючого законодавства.
У судовому засіданні представник Відповідача-3 проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.
Сторони пояснили суду, що ними надано всі докази, необхідні для вирішення спору по суті.
Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, заперечення представників Відповідачів-1,2,3,4, розглянувши матеріали справи, суд з`ясував наступне.
Дослідженням Військового квитка ОСОБА_1 НОМЕР_4 (а.с.10-12) з`ясовано, що позивач проходив військову службу з 14.05.1997 у військовій частині НОМЕР_3 та 28.11.1998 звільнений з військової служби у запас. 12.08.2014 позивач за результатом медичного огляду Військово-лікарської комісії при Шевченківському РВК м.Запоріжжя визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у військовий час, зазначено: гр.І ст.54В за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 . Однак, нижче вказаної відмітки, на сторінці 17 Військового квитка ОСОБА_1 НОМЕР_4 зазначено про придатність до військової служби: 27.02.2015, Військовий комісар Шевченківського РВК м.Запоріжжя ОСОБА_2 , підпис. На сторінці 2 Військового квитка ОСОБА_1 НОМЕР_4 зазначено про призов до Збройних Сил України 08.03.2015 відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015. На сторінці 4 Військового квитка ОСОБА_1 НОМЕР_4 зазначено про зарахування ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 наказом №43 від 02.03.2015.
До Військового квитка позивача поміщено Мобілізаційне розпорядження з Контрольними талонами №1, №2, в якому, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 повинен з`явитись 02.03.2015 до Шевченківського РВК м.Запоріжжя з речами, підпис Відповідача-1, дата 27.02.2015.
У судовому засіданні представник Відповідачів-1,4 пояснив суду, що ОСОБА_1 у лютому 2015 року прибув до Шевченківського РВК м.Запоріжжя добровільно, пройшов медичну комісію, при цьому скарг на здоров`я не виказував.
На запити суду у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що у лютому 2015 року він прибув до Шевченківського РВК м.Запоріжжя за телефонним дзвінком. При цьому, позивач, його представник, не пояснили, що саме спонукало позивача з`явитись до Шевченківського РВК м.Запоріжжя при наявності у Військовому квитку ОСОБА_1 НОМЕР_4 запису про обмежену придатність до військової служби у військовий час.
Судом досліджена Карта обстеження та медичного огляду №135 військозобов`язаного ОСОБА_1 , в якій у графі «8.Діагноз та постанова ВЛК:» зазначено «Здоровий»; на підставі Розкладу хвороб, гр.ІІ, Таблиці додаткових вимог «Б», гр.дод.3 до НМО України №102-2008р., зі змінами НМО від 01.08.2011 №466 до військової служби по мобілізації, за військовою спеціальністю «придатний до військової служби»; Голова ВЛК ОСОБА_5 (підпис), Секретар ВЛК Мірошниченко О.В. (підпис); дата 27.02.2015 (а.с.54, 92).
Також, судом досліджена Довідка військово-лікарської комісії №135 від 27.02.2015 за підписами Голови ВЛК ОСОБА_5 , Секретара ВЛК Мірошниченко О.В. де також зазначено, що за результатами проведеного медичного огляду ОСОБА_1 визнаний здоровим (а.с.15, 91).
На запитання у судовому засіданні суду, представників Відповідачів-1,3,4 представник позивача пояснив, що вищевказане рішення Військово-лікарської комісії при Шевченківському РВК м.Запоріжжя позивач не оскаржував і не оскаржує у даній справі, оскільки це пов`язано з обраною ОСОБА_1 правовою позицією по справі. На думку представника позивача права та інтереси ОСОБА_1 були порушені саме Відповідачами НОМЕР_5 , персоніфіковано до яких і висунуті позовні вимоги.
У судовому засіданні позивач пояснив суду, що фактично, 27.02.2015 його ніхто не оглядав, обстежень не проводив, до його зауважень та скарг з приводу стану здоров`я ніхто не прислуховувався і до уваги не брав. Причини не оскарження такий тривалий час рішення Військово-лікарської комісії при Шевченківському РВК м.Запоріжжя, прийнятого 27.02.2015 щодо нього, позивач пояснити суду не зміг.
Досліджуючи доводи позивача, його представника, судом досліджено документи про стан здоров`я ОСОБА_1 .
Так, у Карті обстеження та медичного освідкування військовозобов`язаного Головою ВЛК ОСОБА_5 , Секретарем ВЛК Мірошниченко О.В. 06.08.2014 зазначено, що ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби (а.с.48).
У Карті обстеження та медичного освідкування військовозобов`язаного, у Постанові лікарської комісії при військовому комісаріаті Головою ВЛК ОСОБА_5 , Секретарем ВЛК Мірошниченко О.В. 12.08.2014 зазначено, що ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час, зазначено: графа ІІ ст.54В Розпису хвороб та фізичних недоліків (наказ Міністерства оборони України №407), виставлено діагноз: «Стан після операції з приводу хронічного панкреатиту» (а.с.49-50).
Судом досліджено Виписний епікриз до історії хвороби №21547 щодо лікування ОСОБА_1 з 16.12.2011 по 22.01.2011 у 3 хірургічному відділенні КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя», в якому зазначено, що пацієнт виписується у задовільному стані (а.с.8, 52).
У наданому до суду Виписному епікризі до історії хвороби №9175 зазначено, що ОСОБА_1 у період з 06.06.2014 по 11.06.2014 перебував на лікуванні у 2 хірургічному відділенні КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя» та виписується у задовільному стані, з видужанням, під нагляд гастроентеролога за місцем проживання (а.с.9).
Позивачем надано до суду Довідку №47 та Виписний епікриз до історії хвороби №936 про те, що він з 08.03.2015 по 22.03.2015 перебував на стаціонарному лікуванні у КУ «Міська клінічна лікарня №2» з приводу гострого панкреатиту, виписаний у задовільному стані; рекомендовано дієту, нагляд дільничного терапевта (а.с.18).
Судом досліджена Медична карта амбулаторного хворого ОСОБА_1 , взятого на облік у в/ч НОМЕР_1 з 02.03.2015, в якій зазначено, що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, на підставі ст.56 гр.ІІ наказу МОУ №402-08 потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 15 календарних діб. (а.с.19-21).
У Виписному епікризі з Запорізького гарнізонного госпіталю зазначено, що «… Солдат за призовом, в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , 1979 року народження, знаходився на стаціонарному лікуванні та обстеженні у терапевтичному відділенні в/ч НОМЕР_2 з 14.04. по 28.04.2015р. з діагнозом: Хронічний панкреатит з помірним порушенням функції і частими загостреннями. Хронічний холецистит з незначним порушенням функції. Стан після операції (2011р) лапаратомії з приводу панкреонекрозу …» (а.с.24).
У Свідоцтві про хворобу №464 зазначено: «… 28 квітня 2015 року госпітальна військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_2 за направленням командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2015р. №366 провела огляд 1.Прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 ... 12.Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва): Хронічний панкреатит з помірним порушенням функції і частими загостреннями. Стан після операції (2011р.) лапаратомії з приводу панкреонекрозу. Хронічний холецистит з незначним порушенням функції. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. 13. Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо. На підставі статті 54-б графи ІІ Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби …». На Свідоцтві про хворобу №464 міститься відтиск штампу: «Військово-лікарська комісія Південного регіону Постанова ГВЛК ЗАТВЕРДЖУЄТЬСЯ Голова комісії полковник м/с підпис В.М. Мірошниченко 12.05.2015 №1058» (а.с.23).
У судовому засіданні представник позивача пояснив, що вказане рішення Військово-лікарської комісії Південного регіону позивачем не оскаржене.
Позивачем надано до суду Виписний епікриз з історії хвороби №6711 відділення хірургічної стоматології і щелепно-обличевої хірургії КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя», згідно якого ОСОБА_1 02.05.2015 надійшов в ургентному порядку зі скаргами на біль у нижній щелепі справа. У даному Виписному епікризі з історії хвороби №6711 зазначено: зі слів хворого 01.05.2015 о 18 год. впав дома, ударився о двері, свідомість не втрачав, вживав алкоголь […]; аналіз крові на алкоголь від 02.05.2015 етанол 0,97г/л. (а.с.25).
Судом допитано свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які повідомили про наявність у ОСОБА_1 захворювання хронічного панкреатиту, часте загострення захворювання.
Судом досліджено Витяг з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 №43 від 02.03.2015 (по стройовій частині), у пп.4.4 п.4 якого зазначено: «… 4. Нижчепойменованих осіб рядового, сержантського, старшинського складу відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом вважати призначеними на посади та такими, що «02» березня 2015 року справи та посаду прийняли і приступили до виконання службових обов`язків за посадою. Зарахувати на всі види забезпечення «02» березня 2015 року. Виплачувати надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу (грошового забезпечення) з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років: 4.4. Солдата ОСОБА_9 , призваного Шевченківським районним військовим комісаріатом м.Запоріжжя старшого стрільця 2-ї групи охорони та патрульно-постової 1-ї роти військової служби правопорядку 2 спеціального відділу військової служби правопорядку (місто Запоріжжя) південного територіального управління військової служби правопорядку. Встановити посадовий оклад за посадою 605,00 гривень на місяць, шпк «старший солдат». 24.02.1979 р.н., Підстава: Мобілізаційна директива начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 11.01.2015 №332/2/39т, 11.01.2015 №322/2/47т, 13.02.2015 №322/2/328т. …» (а.с.22).
До суду не надано доказів оскарження в адміністративному та судовому порядку Мобілізаційних директив начальника Генерального штабу Збройних Сил України, які були підставою для видання Відповідачем-2 наказу по військовій частині НОМЕР_1 №43 від 02.03.2015, та позитивних результатів такого оскарження.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з зазначеного вище та враховуючи наступне.
Відповідно до абз.4, 5 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Як зазначено в абз.1, абз.3 ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу (крім тих, що проходять службу у військовому резерві) під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють місцеві органи виконавчої влади через військові комісаріати (…). Резервістів на військову службу під час оголошення мобілізації призивають командири військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві. Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби визначений «Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженим 14.08.2008 наказом Міністра оброни України №402, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (надалі «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України»).
Згідно з п.1.1 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до п.1.2 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» військово-лікарська експертиза - це: - медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); - визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; - установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Як зазначено у п.1.1 розділу ІІ «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) (п.2.1 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України»).
Відповідно до пп.2.6.1 п.2.6 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: ВЛК військових комісаріатів.
До складу ВЛК, що створюється у військовому комісаріаті, лікарі і секретар комісії залучаються з місцевих лікувально-профілактичних закладів рішенням голови районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради) за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону (пп.2.6.3 п.2.6 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України»).
Як передбачено пп.2.10.4. п.2.10 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», на ВЛК районного (міського) військового комісаріату покладається огляд контингентів відповідно до п.1.2 розділу І цього Положення.
Відповідно до пп.2.6.4. п.2.6 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.
Право, зокрема, приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК належить ВЛК регіону (пп.2.4.5 п.2.4 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України»).
Позивач, його представник не надали до суду жодного доказу оскарження рішення Військово-лікарської комісії при Шевченківському РВК м.Запоріжжя, прийнятого 27.02.2015, до ВЛК регіону, до ЦВЛК тощо.
Крім того, рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд (пп.2.4.6 п.2.4 розділу I «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України»).
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (пп.2.4.10 п.2.4 розділу I «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України»).
Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (пп.2.3.5 п.2.3 розділу I «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України»).
Судом з`ясовано, що позивачем не здійснено захист своїх прав та інтересів у порядок та спосіб, визначений «Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», рішення Військово-лікарської комісії при Шевченківському РВК м.Запоріжжя, прийняте 27.02.2015 не оскаржено в установленому порядку.
Як передбачено п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», взяттю на військовий облік призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: звільнені з військової служби в запас.
Відповідно до п.3 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Згідно з пп.«б» п.20.3 розділу ІІ «Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: «Непридатний»: до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (На воєнний час приймається постанова: «Обмежено придатний до військової служби»).
Дослідженням Військового квитку ОСОБА_1 НОМЕР_4 встановлено, що він проходив військову службу з 14.05.1997 до 28.11.1998 та звільнений з військової служби у запас, тому позивач не виключався з військового обліку, а лише Постановою лікарської комісії при військовому комісаріаті 12.08.2014 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час (графа ІІ ст.54В Розпису хвороб та фізичних недоліків). Тобто, було фактично обмежено його придатність до несення служби у воєнний час, а не виключено взагалі з військового обліку, як то вважає позивач і його представник.
Позивачем та представником позивача не доведено у суді, що саме безпосередньо Відповідач-1 визнав позивача придатним для проходження військової служби.
З урахуванням обставин справи, наявністю не скасованого рішення Військово-лікарської комісії при Шевченківському РВК м.Запоріжжя, прийнятого 27.02.2015, про те, що ОСОБА_1 придатний до військової служби, Відповідач-1 не мав жодних підстав прийняти інші рішення та вчинити інші дії, чим рішення і дії щодо призову ОСОБА_1 до Збройних Сил України. За таких обставин, Відповідач-2, також, не мав жодних підстав прийняти інші рішення та вчинити інші дії, чим рішення і дії щодо зарахування позивача до штату військової частини НОМЕР_1 на посаду старшого стрільця 2-ї групи охорони та патрульно-постової 1-ї роти військової служби правопорядку 2 спеціального відділу військової служби правопорядку (місто Запоріжжя) південного територіального управління військової служби правопорядку з військовим званням «старший солдат».
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Позивачем, його представником, на думку суду, не наведено доказів протиправності дій Відповідачів-1,2, рішення Відповідача-2, тому позовні вимоги є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Також, з матеріалів справи суд не вбачає протиправності дій і рішень Відповідачів-3,4.
Згідно з ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись ст.ст.2, 11, 17, 71, 94, 158-163, 256 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.
Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 17.07.2015.

Суддя О.О. Прасов