Справа № 810/6665/14
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Скрипка І.М. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Справа: № 810/6665/14

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Жигіля Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Державної служби охорони при Головному управління Міністерства внутрішніх справ України у Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ( далі - заявник ) звернувся до суду із заявою в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України, в якій просив:

- визнати протиправними дії та бездіяльність управління Державної служби охорони при ГУ МВС України Київської області, вчинені на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року по справі № 810/6665/14 в частині проведення перерахунку заробітної плати ОСОБА_2 за період роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 26.04.1986 р. по 27.04.1986 р. та видачі відповідної довідки для пред'явлення до органів УПФУ для нарахування пенсії без зазначення подвійного розміру посадового окладу, заробітної плати за квітень 1986 року з урахуванням кратності, подвійного розміру оплати за роботу у вихідний день, добових за відрядження, а також одноразової грошової допомоги;

- скасування та визнання нечинним листа-повідомлення управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області від 14.04.2015 р. № 13/1-1-573 до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в м. Києві про виконання рішення суду в повному обсязі, на підставі якого 20.04.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 47102414 за виконавчим листом № 810/6665/14, виданим 27.03.2015 р. Київським окружним адміністративним судом;

- зобов'язання управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області в повному обсязі виконати постанову Київського окружного адміністративного суду у справі № 810/6665/14.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року в задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду та прийняти нове рішення про задоволення його заяви, так як, на думку апелянта, судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо задоволення заявлених ним вимог в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року, яка набрала законної сили 24.02.2015 р., було визнано протиправним рішення-відповідь управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області від 12.11.2014 р. № Б-245 щодо відмови у перерахунку заробітної плати та видачі ОСОБА_2 довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження з 26.04.1986 р. по 27.04.1986 р. та зобов'язано управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_2 за період роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 26.04.1986 р. по 27.04.1986 р. та видати відповідну довідку для пред'явлення до органів УПФУ для нарахування пенсії із зазначенням подвійного розміру посадового окладу, заробітної плати за квітень 1986 року з врахуванням кратності, подвійного розміру оплати за роботу у вихідний день, добових за відрядження, а також одноразової грошової допомоги.

На підставі та на виконання зазначеного судового рішення відповідачем ОСОБА_2 було видано довідку про його заробітну плату в період роботи в зоні відчуження від 16.03.2015 р. № 19.

27.03.2015 р. позивач отримав виконавчий лист на виконання вказаної вище постанови Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року і 01.04.2015 р. звернувся до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві із заявою про примусове виконання зазначеного судового рішення.

06.04.2015 р. на підставі цього виконавчого листа та заяви ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження ВП № 47102414 та надано божнику строк 7 днів для добровільного виконання своїх обов'язків.

На виконання зазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області на ОСОБА_2 було повторно направлено довідку про його заробітну плату в період роботи в зоні відчуження від 16.03.2015 р. № 19.

Листом від 14.04.2015 р. № 13/1-1-573 управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області повідомило відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в м. Києві про виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі №810/6665/14 у повному обсязі, у зв'язку з чим 20.04.2015 р. державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 47102414.

ОСОБА_2 - позивач, вважаючи, що управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області - відповідачем було допущено протиправні дії та бездіяльність при виконанні постанови Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі №810/6665/14, звернувся до суду із заявою в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України.

Вимоги заявника вмотивовані тим, що: 1) у довідці, яка була видана відповідачем на виконання вказаного судового рішення, не повністю відображено його резолютивну частину, зокрема посадовий оклад вказано не в подвійному розмірі, неправильно зазначено коефіцієнт кратності, всі розрахунки проведені за одинарним посадовим окладом і одинарною денною тарифною ставкою; 2) державним виконавцем не правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі №810/6665/14.

Судова колегія встановила, що відмовляючи у задоволенні зазначеної заяви суд першої інстанції виходив з того, що подана ОСОБА_2 заява фактично містить вимоги щодо перевірки правильності виданої відповідачем бухгалтерської довідки та наведених у ній розрахунків, а не виконання рішення суду в розумінні ч. 9 ст. 267 КАС України, а також з того, що коли виконавче провадження закінчено, саме судове рішення конкретних цифр не містить, а заява фактично зводиться до постановлення нового рішення по суті, то це не відповідає меті судового контролю за виконанням судового рішення та вимогам ч.9 ст. 267 КАС України.

Спірні правовідносини врегульовано Кодексом адміністративного судочинства України ( далі - КАС України ).

Так, відповідно до ч. 9 ст. 267 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення відповідачам і третім особам не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду.

Заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дня її підписання. У разі якщо заява подається представником, у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі. Одночасно із заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано можливість встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили, та право позивача, якщо таке рішення ухвалено на його користь, звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання судового рішення, або із заявою про порушення його прав, які підтверджені таким судовим рішенням.

Разом з тим, здійсненням судового контролю в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України є встановлення судом факту виконання відповідачем - суб'єктом владних повноважень резолютивної частини рішення суду.

Водночас, слід враховувати, що при вчиненні такої процесуальної дії суд не може підміняти суб'єкт влади, на який судовим рішенням покладено обов'язок щодо вчинення певних дій, проводити певні бухгалтерські розрахунки або перевіряти правомірність його дій/бездіяльності поза межами, чітко визначеними резолютивною частиною відповідного судового рішення, і тим більше здійснюючи судовий контроль у порядку ч. 9 ст. 267 КАС України суд не може розглядати нові самостійні позовні вимоги.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що як було правильно встановлено судом першої інстанції, фактично відповідачем - управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області було виконано постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі № 810/6665/14 та видано на її виконання відповідну довідку. При цьому, у вказаній постанові не зазначено конкретних сум складових заробітної плати позивача за період роботи в зоні відчуження з 26.04.1986 р. по 27.04.1986 р., а вимоги позивача, поставлені в заяві про встановлення судового контролю в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України фактично зводяться до здійснення перевірки правильності бухгалтерських розрахунків, що не входить до компетенції суду, регламентованої ч. 9 ст. 267 КАС України.

Крім того, задоволення вимог заявника фактично призвело б до постановлення нового рішення по суті, що не відповідає меті судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2, поданої в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України.

Доводи апелянта про те, що у довідці про його заробітну плату в період роботи в зоні відчуження від 16.03.2015 р. № 19 відповідач неправильно застосував коефіцієнт кратності, неправильно визначив розмір посадового окладу та помилився в інших розрахунках, колегія суддів вважає такими, що спростовуються наведеною аргументацією та висновками суду першої інстанції.

Крім того, апеляційний суд відзначає, що у постанові суду, на виконання якої видана така довідка, не вказано конкретний розмір кратності, у довідці від 16.03.2015 р. № 19 на виконання зазначеної постанови прописано, що заробіток ОСОБА_2 нарахований з урахуванням подвійного розміру посадового окладу, добові, одноразова винагорода, доплата за роботу у вихідний день врахована і за звичайним місцем роботи і в зоні відчуження зі збільшенням кратності оплати праці / Т. 2 а.с. 48 - зворотній бік аркуша /. Більш того, загальна сума, вказана в цій довідці ( 574,50 крб. ), є значно більшою, ніж сума у попередній довідці ( 45,00 крб. ) / Т. 2 а.с. 49 /, яка була видана позивачу відповідачем до ухвалення постанови Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі №810/6665/14.

Посилання апелянта на те, що 10.06.2015 р. Київським окружним адміністративним судом було ухвалено постанову, якою визнано протиправною і скасовано постанову відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження від 20.04.2015 р. ВП №47102414, колегія суддів вважає такими, що не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки зазначена постанова була ухвалена після постановлення оскаржуваної ухвали суду.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими і безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми процесуального права, які підлягають застосуванню, із дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 22.07.2015 р.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.