Справа № 815/3780/15
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року м.Одеса Справа № 815/3780/15

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванова Е.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 - К» до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про скасування рішення в частині та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 - К (далі ТОВ «ОСОБА_1 - К», позивач) звернулося до суду з позовом до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (далі Ізмаїльська ОДПІ, відповідач) в якому позивач просить скасувати рішення №2 Ізмаїльської ОДПІ від 27.04.2015 року в частині неузгодження податкового компромісу щодо уточнюючого розрахунку по податку на прибуток № від 14.04.2015 року; зобовязати Ізмаїльську ОДПІ повторно розглянути подану позивачем заяву про застосування податкового компромісу від 14.04.2015 року щодо уточнюючого розрахунку по податку на прибуток №8 від 14.04.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.04.2015року позивач звернувся з заявою до відповідача про застосування податкового компромісу відповідно до підрозділу 9-2 розділу ХХ ПК України. Разом з заявою позивачем подавались уточнюючі розрахунки з податку на прибуток підприємства та з податку на додану вартість за звітні податкові періоди до 01.04.2014 року. Рішенням №2 від 27.04.2015 року щодо відсутності необхідності проведення документальної позапланової перевірки Ізмаїльська ОДПІ повідомила позивача, що податковий компроміс не узгоджено щодо уточнюючого розрахунку по податку на прибуток № від 14.04.2015 року. Проте в рішенні не зазначено, з якої причини не було узгоджено податковий компроміс. Також позивач зазначає, що податковий компроміс по податку на додану вартість за тим же уточнюючим розрахунком був узгоджений. ТОВ «ОСОБА_1 - К» не погоджується з рішенням №2 від 27.04.2015 року Ізмаїльської ОДПІ в частині неузгодження податкового компромісу щодо уточнюючого розрахунку по податку на прибуток № від 14.04.2015 року та вважає, що зазначене рішення було винесено незаконно.

В судове засідання зявились представники позивача.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про день, час та місце проведення судового засідання проте надав до суду заперечення у письмовому вигляді, які мотивовані тим, що оскільки процедура податковою компромісу застосовується за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року, а для податку на прибуток цим періодом є рік, тому податкові зобов'язання з податку на прибуток по уточнюючому розрахунку № від 14.04.2015 року за 2014 рік протоколом засідання комісії Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області з питань застосування процедури податкового компромісу №3 від 27.04.2015 року визнано як такі, що не відповідають умовам компромісу.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що 14.04.2015 року позивач звернувся з заявою до відповідача про застосування податкового компромісу відповідно до підрозділу 9-2 розділу ХХ ПК України до якої ним були додані уточнюючі розрахунки по податку на додану вартість та по податку на прибуток, а саме:

- уточнюючий розрахунок з податку на прибуток підприємства від 10.04.2015 року, звітний податковий період 2013 року;

- уточнюючий розрахунок з податку на прибуток підприємства від 10.04.2015 року, звітний податковий період 2014 року;

- уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість від 10.04.2015 року, звітний податковий вересень 2013 року;

- уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість від 10.04.2015 року, звітний податковий жовтень 2013 року;

- уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість від 10.04.2015 року, звітний податковий листопад 2013 року;

- уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість від 10.04.2015 року, звітний податковий грудень 2013 року;

- уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість від 10.04.2015 року, звітний податковий лютий 2014 року;

- уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість від 10.04.2015 року, звітний податковий березень 2014 року;

- опис господарських операцій від 14.04.2015 року, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації з податку на прибуток підприємства та показників податкової декларації з податку на додану вартість.

27.04.2015 року Ізмаїльською ОДПІ було прийнято рішення №2 щодо відсутності необхідності проведення документальної позапланової перевірки та частково було задоволено заву про податковий компроміс стосовно податку на прибуток за 2013 рік та податку на додану вартість за вересень грудень 2013 року та лютий - березень 2014 року, щодо уточнюючого розрахунку по податку на прибуток № від 14.04.2015 року податковий компроміс узгоджено не було (а.с. 89).

Згідно з п. 2 "Прикінцевих положень" Закону України від 25 грудня 2014 року N 63-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу" до затвердження форми уточнюючого розрахунку для застосування податкового компромісу платник податків має право подати уточнюючий розрахунок за діючою на час подання формою як окремий документ з переліком (описом) операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації.

Уточнення податкового зобов'язання з податку на прибуток у межах податкового компромісу необхідно здійснювати виключно шляхом подачі окремої уточнюючої декларації (розрахунку, звіту), а не у складі звітної (звітної нової) декларації.

Для цього платникам податку на прибуток, які бажають скористатись податковим компромісом, у заголовній частині форм уточнюючих податкових декларацій (розрахунків, звітів) з цього податку слід під словом "Уточнююча" ("Уточнюючий") доповнити словами "Податковий компроміс" та зліва від них проставити відмітку, наприклад. "X". Така відмітка означатиме, що уточнююча декларація (розрахунок, звіт) подана з метою застосування податкового компромісу.

У разі, якщо заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток пов'язане із зміною показників витрат, які відображаються у додатках до декларацій (розрахунків, звіту), окрема уточнююча декларація (розрахунок, звіт) подається платниками податку разом з такими додатками.

Крім того, необхідно надавати у складі уточнюючої податкової декларації (розрахунку, звіту) в електронній формі перелік (опис) господарських операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації використовуючи рядки електронної форми для значення доповнень до податкової декларації, заповнення яких передбачено п.46.4, ст. 46 ПК України.

При застосуванні податкового компромісу п'ять відсотків від суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток має відображатися платниками податку в уточнюючій податковій декларації (розрахунку, звіті) у таких рядках таблиці "Самостійне виправлення помилок":

24 - податкової декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженої наказом Міндоходів від 30.12.2013 N 872 зареєстрованим у Мін'юсті 20.01.2014 за N 103/24880.

Підрозділом 9-2, XX розділу ПКУ встановлено, що податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку па прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Позивач на підтвердження своїх вимог посилається на п 4.3. наказу Державної фіскальної служби України від 17 січня 2015 року N 13 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу», в якому зазначено, що оскільки процедура податкового компромісу застосовується за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу (пункт 1 підрозділу 9-2 розділу XX Кодексу), подання уточнюючих розрахунків з ПДВ обмежується звітними періодами (місяць, квартал), які припадають на період з квітня 2011 року по березень 2014 року включно. Однак ним не береться до уваги той факт, що цей пункт стосується порядку заповнення уточнюючого розрахунку з ПДВ.

Аналогічне обмеження, щодо звітного періоду є і по податку на прибуток. Так розділом XX "Перехідні положення" Податковою кодексу України передбачено, що норма п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України у частині граничного терміну подання податкової декларації з податку на прибуток підприємств застосовується починаючи із подання декларації з цього податку за звітний рік, в якому набирає чинності редакція розділу III Податкового кодексу України, викладена в Законі України від 28.12.2014 року №71-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи".

Враховуючи викладене, подання податкових декларацій з податку на прибуток за 2014 рік здійснюється за діючими формами за базовий звітний період, яким є календарний рік.

Стаття 33 ПКУ дає визначення цим поняттям. Так податковим періодом визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів. Податковий період може складатися з кількох звітних періодів. Базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов'язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податку.

Так позивачем 14.04.2015 року подана Декларація з податку на прибуток з проставленими відмітками X - уточнююча, X - податковий компроміс, за звітний період 2014 року - рік.

Враховуючи те, що процедура податковою компромісу застосовується за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року, а для податку на прибуток цим періодом є рік, тому податкові зобов'язання з податку на прибуток по уточнюючому розрахунку № від 14.04.2015 року за 2014 рік протоколом засідання комісії Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області з питань застосування процедури податкового компромісу №3 від 27.04.2015 року визнано як такі, що не відповідають умовам компромісу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що процедура податковою компромісу застосовується за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року, а для податку на прибуток цим періодом є рік, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог діючого законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.2 ст..11, ст..ст. 158 - 163 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 - К» до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про скасування рішення в частині та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст..254КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Е.А.Іванов