Справа № 227/1886/13
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Київ К/800/20766/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засідання справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2014 року,-

у с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області (далі - УПФ), у якому просив зобов'язати зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період його роботи прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах у Товаристві з обмеженою відповідальності «Управління гірничих робіт» з 21 листопада 2005 року по 19 червня 2006 року.

В обґрунтування позову позивач посилався на положення Конституції України, статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та просив про задоволення позову.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2014 року позовні вимоги задоволено.

У касаційній скарзі УПФ, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалені судові рішення скасувати та постановити нове рішення, яким в позові відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи колегія суддів, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у спірний період позивач працював прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах у Товаристві з обмеженою відповідальності «Управління гірничих робіт». Такі дані підтверджуються копією трудової книжки, уточнюючими довідками, іншими архівними довідками тощо.

Задовольняючи позовні вимоги суди, на підставі наявних у справі даних встановили і правильно виходили з того, що матеріали справи містять достатньо належних і допустимих доказів у підтвердження наявного пільгового стажу позивача для призначення спірної пенсії.

Так, стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Проте, посилання на даний порядок є безпідставним, оскільки записів у трудовій книжці позивача достатньо для підтвердження періоду роботи з важкими та шкідливими умовами праці в спірний період, що передбачена відповідним Списком № 1.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383, застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Оскільки спір сторін стосується періоду зарахування пільгового стажу з 21 листопада 2005 року по 19 червня 2006 року, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосуванню підлягає Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені Постановою Кабінетом Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Згідно пункту 2 підпункту 1.2а зазначеної Постанови Уряду професія прохідника на підземних роботах на будівництві, реконструкції, технічному переозброєнні і капітальному ремонті гірничих виробок, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд віднесена до Списку № 1.

В матеріалах справи містяться дані про проведення атестації робочих місць на підприємстві, де працював позивач, а також роботу позивача з повним робочим днем, що передбачає, згідно пункту 2 Постанови його зайнятість не менше 80 відсотків робочого часу.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

З огляду на вищезазначене, слід дійти висновку, що усі наведені положення чинного законодавства дають підстави вважати, що позивач має право на зарахування спірного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

При цьому, суди дійшли правильного висновку, що посилання відповідача на відсутність підтвердження фактичних спусків в шахту у спірний період, є безпідставними, оскільки відсутність таких довідок не може впливати на встановлені Законом пільги позивача щодо пенсійного забезпечення.

Крім того, згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначені вимоги чинного Закону, суди дійшли обґрунтованого висновку, що надані позивачем документи, зокрема записи трудової книжки, уточнюючі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії із визначенням проведеної атестації робочих місць, покази свідків тощо є належними і достатніми доказами у підтвердження пільгового стажу ОСОБА_4 що дає право на пільгову пенсію за Списком № 1.

Таким чином, підстав для відмови у призначенні такої пенсії позивачу у відповідача не було, а тому суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, їхні рішення відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування судових рішень колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області відхилити, а постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало