Справа № 161/19789/14-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 липня 2015 року м. Київ К/800/32346/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2015 року і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати рішення управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області № 9157/02-31 від 16.10.2014 щодо відмови в призначенні їй пенсії неправомірним та скасувати його, зобов'язати відповідача призначити та виплачувати їй пенсію з моменту звернення - 17.07.2014 року.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2015 року, позов задоволено. Визнано неправомірним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області № 9157/02-31 від 16.10.2014 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 17.07.2014.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до положень пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що 17.17.2014, ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п.7.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку отримала відмову.

Відмовляючи у призначенні пенсії, управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області вказувало на те, що позивачем не надано документів, які б підтверджували ліквідацію СП ТзОВ «Гюльбін», а підтвердити стаж на підставі показань свідків неможливо, окрім того не надано уточнюючих довідок про період роботи з 22.07.1996 по 02.02.2000, а у трудовій книжці внесено виправлення.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Це ж положення також міститься у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пунктом 18 Порядку визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пункт 20 зазначеного Порядку встановлює, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судами встановлено, що відповідно до копії витягу ГУ статистики у Волинській області від 01.08.2014 № 04-14/535, Луцька філія СП ТзОВ «Гюльбін» не ліквідована та знаходиться в м. Луцьку по вул. Ківерцівська, 3, однак згідно із копії конверта та листа Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 08.01.2015 № 588/Г-05 останнє відсутнє за вказаною адресою. Крім того, СП ТзОВ «Гюльбін» не передавало на зберігання в КУ Луцький міський трудовий архів документи з особового складу.

З трудової книжки позивача вбачається, що 22.07.1996 вона була прийнята на роботу робітницею міні-пекарні Луцької філії українсько-турецького спільного підприємства «Гульбін» на підставі наказу № 3-К від 22.07.1996, а 02.02.2000 звільнена із підприємства. Вказані записи застережні підписами керуючих підприємства та засвідчені печаткою підприємства.

Факт роботи ОСОБА_1 з 22.07.1996 по 02.02.2000 на СП ТзОВ «Гюльбін» також підтвердили свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, які працювали разом із позивачем у зазначений період.

Враховуючи, що доводи скаржника не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п'ятим частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити управлінню Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2015 року і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2015 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити управлінню Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока