Справа № 2а-1870/1729/11
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2011-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2011 р. Справа № 2a-1870/1729/11

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Гелети С.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Конотопської транспортної прокуратури до відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції про визнання неправомірною відмови у відкритті виконавчого провадження ,-

В С Т А Н О В И В:

Конотопська транспортна прокуратура звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції про визнання неправомірною відмови у відкритті виконавчого провадження та скасування як незаконної постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції ВП №20863702 від 16.08.2010 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Свої вимоги мотивує тим, що державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції неправомірно винесено постанову ВП №20863702 від 16.08.2010 про відмову у відкритті виконавчого провадження та відмову в прийнятті до провадження постанови начальника ЛВ на станції Конотоп УМВС України на Південно-Західній залізниці підполковника міліції ОСОБА_1 №114 за справою про адміністративне правопорушення від 11.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 адміністративного штрафу у сумі 51 грн. на користь Держави, як такої, що не відповідає вимогам до виконавчого документа, визначеним Законом України "Про виконавче провадження", а саме у виконавчому документі не зазначено ідентифікаційний код боржника.

Постанову ВП №20863702 від 16.08.2010 про відмову у відкритті виконавчого провадження вважає незаконною та просить скасувати, як таку, що порушує право стягувача на предявлення виконавчого документа до виконання та законні інтереси стягувача в частині забезпечення примусового виконання судового рішення про стягнення коштів на користь держави.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовому відзиві, поданому до суду, проти позовних вимог заперечує, постанову державного виконавця вважає такою, що відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 16 серпня 2010 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №20863702 з примусового виконання постанови начальника ЛВ на станції Конотоп УМВС України на Південно-Західній залізниці №114 виданої 11.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в розмірі 51,00 грн., в звязку з невідповідністю останньої вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а саме: у виконавчому документі не вказаний ідентифікаційний код боржника.

25 лютого 2011 року на зазначену постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.08.2010 року, Конотопським міжрайонним прокурором було внесено протест №117-495 вих.-11, яким зобовязано скасувати незаконну постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції від 16.08.2010 року про відмову у відкритті виконавчого провадження та про відмову у прийнятті до провадження постанови начальника ЛВ на станції Конотоп УМВС України на Південно-Західній залізниці підполковника міліції ОСОБА_1 №114 за справою про адміністративне правопорушення від 11.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 адміністративного штрафу у сумі 51 грн. на користь Держави (а.с.6-7).

Листом №2536/04-29 від 10.03.2011 року відділом Державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції було відмовлено в задоволенні протесту з посиланням на ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 19, ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів"(а.с.8).

Суд погоджується із твердженнями відповідача про обовязкове зазначення у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника, виходячи із наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як, зокрема, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у виконавчому документі повинно бути зазначено: найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо.

Виходячи із наведеної норми, індивідуальний ідентифікаційний номер боржника є обовязковим реквізитом виконавчого документа, в даному випадку постанови начальника ЛВ на станції Конотоп УМВС України на Південно-Західній залізниці №114 від 11.07.2010 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України "Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів" на підставі відомостей, поданих підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, включаючи Національний банк України та його установи, комерційні банки, інші фінансово-кредитні установи, та фізичними особами-суб'єктами підприємницької діяльності, виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів, іншими органами, Головна державна податкова інспекція України надає фізичній особі-платнику податків та інших обов'язкових платежів ідентифікаційний номер і надсилає до державної податкової інспекції за місцем проживання фізичної особи або за місцем отримання доходів чи за місцезнаходженням об'єкта оподаткування картку з ідентифікаційним номером.

Відсутність індивідуального ідентифікаційного номеру у виконавчому документі допускається лише за відсутності цього номеру у фізичної особи-платника податку у випадках, передбачених Законом України "Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів", відповідно до якого до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Як вбачається із копії постанови начальника ЛВ на станції Конотоп УМВС України №114 від 11.07.2010 року за справою про адміністративне правопорушення (а.с.5), ідентифікаційний код або відомості про його відсутність у боржника, в постанові не зазначені.

Таким чином, державним виконавцем було правомірно відмовлено у відкритті виконавчого провадження, відповідно до вимог ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Стосовно посилання позивача на те, що Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №185 від 22.02.2001, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.03.2001 за №272/5463, не передбачено такої вимоги до постанови за справою про адміністративне правопорушення як зазначення у розділі про відомості стосовно особи, ідентифікаційного номеру правопорушника, слід зазначити, що внесення до постанови у справі про адміністративне правопорушення інших відомостей, обовязкове зазначення яких передбачене Законом України "Про виконавче провадження", в тому числі ідентифікаційного номеру порушника, чинним законодавством не заборонено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, тому позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Конотопської транспортної прокуратури до відділу державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції про визнання неправомірною відмови у відкритті виконавчого провадження відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду в десятиденний строк з дня отримання постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.М. Гелета

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Гелета