Справа № 2а/2370/1434/11
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/9991/13165/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Маринчак Н.Є.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Черкаситорф» Державного підприємства «Київторф»

на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року

у справі № 2а/2370/1434/2011

за позовом Дочірнього підприємства «Черкаситорф» Державного підприємства «Київторф»

до Державної податкової інспекції у Черкаському районі Черкаської області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Черкаситорф» Державного підприємства «Київторф» (далі - ДП «Черкаситорф» ДП «Київторф»; позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Черкаському районі Черкаської області (далі - ДПІ у Черкаському районі Черкаської області; відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 01 вересня 2010 року.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями у справі, позивач оскаржив їх в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, ДП «Черкаситорф» ДП «Київторф», посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено виїзну позапланову перевірку ДП «Черкаситорф» ДП «Київторф» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2008 року по 31 березня 2010 року, за результатами якої складено акт № 227/23-010/31471283 від 17 серпня 2010 року.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 01 вересня 2010 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 811 854,00 грн. (495 558,00 грн. - основний платіж; 316 296,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

За наслідками адміністративного оскарження, названий акт індивідуальної дії залишено без змін.

Перевіркою встановлено порушення підприємством підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5, підпункту 11.2.1 пункту 11.2, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11 Закону України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 334/94-ВР) фактично з огляду на ненадання документів, які б підтверджували витрати, відображені в рядку 04.13 декларацій з податку на прибуток за 2008 - 2009 роки.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову повністю, суди попередніх інстанцій виходили з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР валовими витратами виробництва та обігу є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону № 334/94-ВР передбачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно із статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

При цьому варто враховувати, що обов'язок довести правомірність та обґрунтованість сформованих даних, у тому числі шляхом подання документів, які відповідають критеріям, наведеним у статті 9 Закону № 996-XIV, належить саме позивачу у справі.

Проте, як встановлено судами, відповідних первинних, розрахункових та платіжних документів на підтвердження понесених у спірній ситуації витрат ні під час проведення перевірки, ні під час розгляду справи в попередніх судових інстанціях ДП «Черкаситорф» ДП «Київторф» не подано, що обумовлює обґрунтованість висновку судів першої та апеляційної інстанцій про законність оспорюваного акту індивідуальної дії.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, покладених в основу прийнятих рішень, позаяк спрямовані на переоцінку установлених судами обставин справи, що перебуває поза межами перегляду справи в касаційній інстанції.

За наведених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року такими, що прийняті з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Черкаситорф» Державного підприємства «Київторф» відхилити, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Маринчак Н.Є.