Справа № 149/3557/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 149/3557/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Тарнавський М.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

09 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника позивача Кучерявої І.П.

представника відповідача Буликової Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Хмільницької міської ради на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Струмок " до Виконавчого комітету Хмільницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю " Струмок " звернулося до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Виконавчого комітету Хмільницької міської ради про визнання протиправним та скасування Рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області № 11 від 04.02.1999 року в частині припинення права користування ТОВ "Струмок" на земельну ділянку.

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області постановою від 08.04.2015 року вказаний позов задовольнив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги Виконавчий комітет Хмільницької міської ради наголошував на порушенні судом першої інстанції вимог ст.99 КАС України, а саме неврахуванні останнім шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Скаржник зауважує, що судом першої інстанції не враховано, що рішення Виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 11 від 04.02.1999 року в частині, щодо припинення права користування на земельну ділянку ТОВ «Струмок» та надання в постійне користування ТОВ «Тріумф» земельної ділянки, приймалося на основі документів, а саме договору дарування від 17.11.1998 року, поданих ТОВ «Тріумф» та ТОВ «Струмок» та заяви ТОВ "Струмок" від 23.11.1998 року, поданої Хмільницькому міському голові, про відмову від земельної ділянки площею 0.3935 га, наданої йому для будівництва швейного цеху.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, в свою чергу представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею позивачу на праві постійного користування належить земельна ділянка 0,3935 га, згідно із відповідним планом та описом меж, з призначенням для будівництва швейного цеху.

На вказаній земельній ділянці знаходився та знаходиться об'єкт незавершеного будівництва (залишки очисних споруд), придбаний позивачем, копія акту прийому- передачі майна у власність від 28.04.1994 року в матеріалах справи. У 2006 році за замовленням позивача було розроблено Технічний звіт на вказані споруди. У 2007 році на ім'я позивача було заведено Інвентаризаційну справу на зазначені споруди.

У травні 2014 року позивач звернувся до Управління Держземагенства у Хмільницькому районі Вінницької області з проханням надати інформацію про земельні ділянки ТОВ "Струмок". У відповіді від 15.05.2014 року за №1644 названим Управлінням було повідомлено, що за наявними даними в Управлінні Держземагенства у Хмільницькому районі, станом на 01.05.2014 року, ТОВ "Струмок" використовує земельну ділянку площею 3935 кв.м. по вул. Дзержинського у місті Хмільнику згідно Державного акту ВН №0077 від 13.06.1995 року на праві постійного користування землею .

Згодом, позивач знову звернувся до Управління Держземагенства у Хмільницькому районі Вінницької області для одержання витягу з державного земельного кадастру. У відповіді від 06.06.2014 року за №1965 повідомлялось про те, що земельна ділянка відсутня в державному земельному кадастрі, тому необхідно замовити та погодити технічну документацію, а також повідомлено про те, що попередню відповідь від 15.05.2014 року №1644 надано помилково в частині належності земельної ділянки, так як рішенням виконкому Хмільницької міської ради №11 від 04.02.1999 року припинено право користування земельною ділянкою площею 3935 кв.м. по вул. Дзержинського в м. Хмільник ТОВ "Струмок" та надано в постійне користування дану земельну ділянку ТОВ "Тріумф" (копія додається).

Позивач вважає, що рішення відповідача №11 від 04.02.1999р. в частині припинення права користування землею ТОВ "Струмок" та надання такого права іншій особі є незаконним та порушує його права та законні інтереси, а тому підлягає скасуванню та зазначаючи, що про його існування лише з названої відповіді від 06.06.2014 року №1965 звернувся до суду з адміністративним позовом про його скасування.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали та задоволенні позову виходив з протиправності рішення Виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 11 від 04.02.1999 року у зв'язку з укладенням 26.11.1998 року між ТОВ «Струмок» та ТОВ «Тріумф» угоди про розірвання договору дарування від 17.11.1998 року, а відтак наявності правових підстав для визнання його протиправним та скасування.

Із зазначеними висновками суду першої інстанції, колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Статтею 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як досліджено з матеріалів справи, позивач дізнався про порушення своїх прав з відповіді Управління Держземагенства у Хмільницькому районі Вінницької області від 06.06.2014 року, а звернувся з позовом до суду першої інстанції, відповідно до поштового штампу (а.с. 36), 03.12.2014 року. Отже, строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Державний акт на право постійного користування землею позивачеві було видано за часу дії Земельного кодексу України 1990 р.

Оскільки оскаржуване рішення прийнято відповідачем у 1999 році, то на спірні правовідносини в частині прийняття оскаржуваного рішення поширюються норми Земельного кодексу України 1990 р., а в частині звернення позивача до суду - норми діючого законодавства.

Згідно статті 22 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 р. право власності на землю або право користування земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до статті 23 Земельного кодексу України 1990 р право власнсті або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до статті 30 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Частиною 2 статі 43 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року встановлено, що припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою чи її частиною може мати місце лише у випадках, передбачених ст. 27 і 28 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до статті 27 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року, однією з підстав припинення права користування землею є добровільна відмова від земельної ділянки.

Згідно із частиною 1 статті 29 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року припинення права власності на землю або права користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови власника землі або землекористувача провадиться за його заявою на підставі рішення відповідної Ради народних депутатів.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ "Струмок" та ТОВ "Тріумф" 17.11.1998 року було укладено договір дарування об'єкту незавершеного будівництва та направлено лист Хмільницькому міському голові про відмову ТОВ "Струмок" від земельної ділянки площею 3935 кв.м. по вул. Дзержинського у місті Хмільнику. Однак 26.11.1998 року ТОВ "Струмок" у зв'язку з невідповідністю вищезазначеного договору дарування закону, відкликав даний лист, що підтверджено копією квитанції про поштове відправлення від 26.11.1998 року (а.с. 66, 117).

Таким чином, оскільки ТОВ "Струмок" направляв на адресу Виконавчого комітету Хмільницької міської ради заяву про відкликання листа № 124 від 23.11.1998 року, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати Рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області № 11 від 04.02.1999 року.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Виконавчого комітету Хмільницької міської ради залишити без задоволення, а постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г.

Сушко О.О.