Справа № 813/2938/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року № 813/2938/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Косів М.Б.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за позовом державного підприємства «Дашавський завод композиційних матеріалів» до управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі про визнання протиправним та скасування розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Дашавський завод композиційних матеріалів» звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі, в якому просить визнати протиправними та скасувати Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій для відшкодування Пенсійному Фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій від 12.12.2014 №12950/04-40 на суму 55 258,92 грн та від 17.12.2014 №13109/04-40 на суму 466,53 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в Розрахунках ПФУ неправильно встановлено 100% відшкодування підприємством пільгових пенсій за осіб, які працювали в шкідливих умовах праці, і не враховано те, що ці особи працювали в шкідливих умовах після 1 січня 1992 року період, який був меншим повного стажу для призначення пільгових пенсій (10 років чоловіки, 7.5 років жінки). Згідно з чинним законодавством, фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій повинні розраховуватись, виходячи з частки стажу роботи працівника в шкідливих умовах, отриманого після 1 січня 1992 року, в повному стажі для призначення пільгової пенсії.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, вказаних в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з мотивів, вказаних в запереченні. Заперечення обґрунтовує тим, що право на пенсію за ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має та особа, яка працювала на роботах із шкідливими і важкими умовами праці тільки до 01.01.1992 та за наявності віку і стажу за раніше діючим законодавством, а оскільки працівникам ДП «Дашавський завод композиційних матеріалів» пенсії призначені за нормою п «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», такі пенсії підлягають відшкодуванню на загальних підставах. Просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

12.12.2014 та 17.12.2014 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області супровідними листами №12980/04-40 та 13109/04-40 відповідно направлено позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відшкодування сум плати по пільгових пенсіях з грудня 2014.

Однак, позивач вважає, що в Розрахунках ПФУ неправильно встановлено 100% відшкодування підприємством пільгових пенсій за осіб, які працювали в шкідливих умовах праці, тому оскаржив їх в судовому порядку.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Абзацом 4, п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими i особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими i важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць (далі - список № 2).

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з Прикінцевими положеннями Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону, тобто Закону №1058-ІУ (із змінами та доповненнями).

Пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 призначаються за нормою п.а ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ від 05.11.1991 року, згідно якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці,-за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатом атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених вище роботах та жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Тобто, аналізуючи вищезазначені нормативні акти, відшкодуванню підлягають витрати на виплату та доставку пенсій, призначених за ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено Інструкцією Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі Інструкція).

Пунктом 6.2. Інструкції передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абз. З п.п.1 п.2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному обсязі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Водночас, відповідно до ст.100 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788- XII від 05.11.1991 року - особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону (станом на 01.01.1992 року) повний стаж роботи на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Отже, право на пенсію за ст.100 Закону №1788-ХІІ має та особа, яка працювала на роботах із шкідливими і важкими умовами праці тільки до 01.01.1992 року та за наявності віку і стажу за раніше діючим законодавством.

Оскільки, працівникам ДП Дашавський завод композиційних матеріалів пенсії призначені за нормою п. а ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, такі пенсії підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

Крім того, суд зазначає, що ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на яку посилається позивач, застосовується тільки в тому випадку, коли особа набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 і після цієї дати не працювала на цих роботах, однак позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували стаж роботи на підприємстві позивача до 01.01.1992.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінюючи Розрахунки відповідача на відповідність ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що вони були прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено. За таких обставин суд вважає, що вимоги є необґрунтованими, а у позові слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові не передбачено.

Відповідно до п.3 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 р. № 3674-VІ під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 292,32 грн. З огляду на встановлені вищевказаним Законом ставки судового збору та розмір мінімальної заробітної плати, недоплачена сума судового збору складає 1534,68 грн. і підлягає стягненню з державного підприємства «Дашавський завод композиційних матеріалів» до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з державного підприємства «Дашавський завод композиційних матеріалів» на користь Державного бюджету України 1 534,68 грн судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський

Повний текст постанови виготовлено 21.07.2015