Справа № 2а/0470/12470/11
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2015 р. м. Київ К/800/28565/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративної справи за касаційною скаргою ТОВ "ДОПАС-Кривий Ріг" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року у справі за позовом ТОВ "ДОПАС-Кривий Ріг" до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2011 року ТОВ "ДОПАС-Кривий Ріг" звернулось до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання рішення від 16.05.2011 року №4714/02-14 незаконним та зобов'язання повернути переплату по страхових внесках в сумі 33 016, 37 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року, в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, що суми відрахувань єдиного податку не є за своєю правовою природою страховими внесками. Отже, законодавчо визначені підстави для їх повернення позивачу відсутні, адже вони не є помилково чи надмірно сплаченими страховими внесками.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, ТОВ "ДОПАС-Кривий Ріг" зареєстрований платником єдиного податку.

Спірна сума в розмірі 33 016,37 грн. є 42 відсотками від сплачених ТОВ "ДОПАС-Кривий Ріг" сум єдиного податку, які перераховані до Управління відділенням Державного казначейства України на виконання вимог Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.98 №727/98.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові Верховного Суду України №21-402а14 від 20 січня 2015 року, де, зокрема, зазначено, що Закон України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування » (далі - Закон № 1058-IV) з моменту набрання ним чинності, регулював відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (стаття 5).

Дія інших нормативно-правових актів могла поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених зазначеним Законом, або в частині, що йому не суперечить. Виключно цим нормативно-правовим актом визначалися: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, на яких поширювалася його дія; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення, сплати цих внесків і стягнення заборгованості за ними.

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Указ України від 3 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (далі - Указ № 727/98), яким запроваджувався спеціальний режим оподаткування, обліку та звітності, був спрямований на підтримку суб'єктів малого підприємництва і до набрання чинності Законом № 1058-IV врегульовував питання сплати внесків, зокрема на державне пенсійне страхування.

Так, відповідно до статті 3 Указу № 727/98 суб'єкти підприємницької діяльності-юридичні особи мали сплачувати єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України (далі - Держказначейство). Відділення Держказначейства наступного дня після надходження коштів повинні були перераховувати суми єдиного податку у таких розмірах: до Державного бюджету України - 20 відсотків; до місцевого бюджету - 23 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов'язкове соціальне страхування - 15 відсотків.

Пунктом 5 Порядку зарахування, розмежування і обліку єдиного податку суб'єктів малого підприємництва, затвердженого наказом Головного управління Держказначейства від 29 грудня 1998 року № 107, передбачалося, що розподіл суми єдиного податку суб'єктів малого підприємництва між державним бюджетом, місцевими бюджетами, Пенсійним фондом України, Фондом соціального страхування у співвідношенні, встановленому Указом № 727/98, здійснюють відділи розмежування та оперативно-аналітичного обліку державних доходів територіальних відділень Держказначейства.

У своїх листах від 19 березня 2004 року № 2645/04 та 15 жовтня 2007 року № 16442/03-30 Пенсійний фонд України надав роз'яснення платникам страхових внесків, які перебували на спрощеній системі оподаткування, про те, що частина сум єдиного податку, що перераховується органами Держказначейства на рахунки органів Пенсійного фонду України, зараховується в рахунок сплати страхових внесків, нарахованих страхувальником у встановлених законодавством розмірах на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників. Зарахування мало здійснюватися на підставі платіжного документа, який підтверджував сплату єдиного податку, поданого платником одночасно з поданням до органів Пенсійного фонду України щомісячного розрахунку суми страхових внесків, та даних органів Держказначейства про перерахування до бюджету Пенсійного фонду України частини сум єдиного податку.

Таким чином, сплачена суб'єктами підприємницької діяльності-юридичними особами, які перебували на спрощеній системі оподаткування, частина сум єдиного податку, що перераховувалася органами Держказначейства на рахунки органів Пенсійного фонду України, зараховувалася в рахунок сплати страхових внесків.

Відповідно до частини 13 статті 20 Закону № 1058-IV суми надміру сплачених чи помилково сплачених страхових внесків до солідарної системи повертаються страхувальникам або за їх згодою зараховуються в рахунок майбутніх платежів страхових внесків у порядку і у строки, визначені правлінням ПФУ.

Облік надходжень і витрат коштів ПФУ відповідно до частини першої статті 76 Закону № 1058-IV здійснюють виконавчі органи ПФУ.

Порядок повернення надміру сплачених страхових внесків, що діяв під час сплати позивачем єдиного податку, було врегульовано і підзаконними нормативно-правовими актами, а саме: пунктом 11.17 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663; у редакції, чинній на час виникнення переплати; далі - Інструкція), який в подальшому був виключений на підставі постанови правління ПФУ від 22 жовтня 2010 року № 25-1, та Порядком ведення обліку, який з 1 січня 2011 року втратив чинність.

Разом з тим із 1 січня 2011 року набрав чинності Порядок зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення помилково сплачених коштів, затверджений постановою правління ПФУ від 27 вересня 2010 року № 21-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010 року за № 955/18250).

Саме цей Порядок був чинним на час виникнення спірних відносин і визначав, зокрема, процедуру повернення коштів помилково або надмірно сплачених сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій або інших коштів на відповідний рахунок органу ПФУ, відкритий в органах Держказначейства для їх зарахування, відповідно до встановленого розміру єдиного внеску (пункт 4 указаного Порядку). Механізм повернення надміру сплачених страхових внесків був аналогічним тому, який діяв до 1 січня 2011 року.

Слід зазначити, що страхові платежі та внески за своїм правовим статусом є одним і тим же і розпорядником цих коштів є ПФУ.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що сплачена суб'єктами підприємницької діяльності-юридичними особами, які перебували на спрощеній системі оподаткування, частина сум єдиного податку, що перераховувалася органами Держказначейства на рахунки органів ПФУ, зараховувалася в рахунок сплати страхових платежів, у зв'язку з чим на них поширюється законодавство щодо порядку повернення надміру або помилково сплачених страхових внесків.

Суд першої інстанцій зазначив, що з наданих позивачем документів про сплату єдиного податку, встановлено та підтверджено представником позивача, що останній не припускався надмірної чи помилкової сплати єдиного податку.

Водночас, згідно матеріалів справи, з 28.04.2011 року по 29.04.201І року відповідачем проведено перевірку, що підтверджується направленням на перевірку №052 від 28.04.2011року та видано довідку №050 від 29.04.2011року (далі - Довідка) Відповідно до додатку до вказаної Довідки в графі «Переплата» по підприємству ТОВ «ДОПАС-Кривий Ріг» значиться сума 33016,37 грн. (а.с.12).

Крім того, звертаючись з відповідним позовом, ТОВ "ДОПАС-Кривий Ріг" звернув увагу на те, що 16.05.2011р. товариство звернулося до управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська з заявою №2 від 10.05.2011р. про повернення переплати по страховим внескам до Пенсійного фонду.

Судами першої та апеляційної інстанцій на вказані протиріччя, що містяться у залучених до справи в якості доказів документів увагу не звернуто, не з'ясовано, чи дійсно в даному випадку мала місце переплата по страховим внескам до Пенсійного Фонду України.

Таким чином, попередні судові інстанції у розгляді даної справи допустилися порушення норм процесуального права, а саме вимог частини третьої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо прийняття судового рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених дослідженими у судовому засіданні доказами.

Не встановлення в судовому процесі вище зазначених обставин як таких, що мають суттєве значення у справі з огляду на неможливість правильно вирішити спір без їх з'ясування, відповідно до частини другої ст. 227 КАС України, є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень, у зв'язку з їх не відповідністю вимогам частин 4 та 5 ст.11, частині 1 ст.138 та ст.159 цього Кодексу, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого суду слід, скориставшись наданими частиною п'ятою статті 11 КАС України повноваженнями, отримати належні докази щодо з'ясування питання про наявність або відсутність надміру сплачених чи помилково сплачених страхових внесків до солідарної системи.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ТОВ "ДОПАС-Кривий Ріг" задовольнити частково.

Постанову постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)