Справа № 2-а-400/10
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-400/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора ДПС відділу ДАІ м. Феодосія про постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У січні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що дії інспектора ДПС відділу ДАІ м. Феодосія щодо складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача є неправомірними, оскільки інспектор ДПС не розглянув обєктивно всі обставини справи та не надав їм належну оцінку, так як зупинка, яку здійснив позивач була вимушеною в умовах крайньої необхідності.

У судовому засіданні позивач доводи позовної заяви підтримав, просив визнати дії субєкта владних повноважень неправомірними та надав аналогічні пояснення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із протоколу серії АК №113074 про адміністративне правопорушення від 09.01.2010 року, складеного інспектором ДПС ОСОБА_4 видно, що ОСОБА_5 01 січня 2010 року керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307 по вул.. Галерейній в м. Феодосії здійснив зупинку у місці, де відстань між суцільною смугою дорожньої розмітки та транспортним засобом менше ніж три метри, чим порушив пункт 15.9.д ПДР України.

Постановою серії АК №355035 по справі про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_5 09.01.2010 року допустив порушення пункту 15.9.д ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф на правопорушника у розмірі 255 грн.

У постанові про адміністративне правопорушення позивач зазначив про те, що він із постановою не згоден.

Згідно із п. 15.9.д «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 ( зі змінами та доповненнями ) зупинка заборонена у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

За змістом ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) від 07 грудня 1984 року № 8073-Х (з наступними змінами та доповненнями) порушення водіями транспортних засобів правил зупинки, стоянки тягнуть за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні позивач не заперечував, що здійснив зупинку у забороненому місці, чим порушив правила дорожнього руху, однак на його думку, інспектор повинен був розглянути справу обєктивно та врахувати, що зупинка була вимушена, оскільки він зупинився біля школи, щоб висадити пасажирку, матір хворої дитини.

Разом з тим, переконливих доводів та доказів того, що відступ від вимог правил дорожнього руху є правомірним, позивач не навів.

Згідно із ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, Вищевказана постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо і порушень цих принципів відповідачем не встановлено, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 159 163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин