Справа № 817/1308/15
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"21" липня 2015 р. Справа № 817/1308/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "18" травня 2015 р. у справі за позовом Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Скорпіо Лімітед" про стягнення санкцій та пені ,

ВСТАНОВИВ:

Рівненське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Скорпіо Лімітед" (далі - відповідач) про стягнення санкцій та пені у розмірі 31646,58грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повноту встановлених обставин та належність їхньої оцінки, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Рівненське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Скорпіо Лімітед" (далі - ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед") про стягнення санкцій та пені у розмірі 31646,58грн. Вказані позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" було подано до Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік форми № 10-ПІ, де зазначило, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 73 особи (рядок 01), з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 2 особи (рядок 02), кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - 3 особи (рядок 03), фонд оплати праці штатних працівників складає 2310,2 грн. (рядок 04), середньорічна заробітна плата штатного працівника складає 31646,58 грн. (рядок 05), сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів - відсутня (рядок 06).

Таким чином, із звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік форми № 10-ПІ, на думку позивача, слідує, що ТзОВ фірма "СкорпіоЛімітед" не було виконано встановлені законодавством України нормативи робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2014 рік, в кількості - 1 особа.

Як наслідок, позивач дійшов до висновку, що відповідачем порушено норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів. А тому, з огляду на це, у відповідності до ч.1 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" відповідач, на думку позивача, повинен був включити до рядку 6 звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік форми № 10-ПІ суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та сплатити адміністративно-господарську санкцію у розмірі 31646,58 грн. Крім того, у зв'язку порушенням терміну сплати санкцій позивачем також нараховано пеню у розмірі 633,00 грн.

Однак, із доводами апеляційної скарги, щодо необхідності застосування до відповідача штрафних санкцій за порушення вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", колегія суду не погоджується.

Із матеріалів справи вбачається, що наказом генерального директора ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" від 10.08.2011 року № 10/08-11 було затверджено комісію на підприємстві по створенню та проведені атестації робочих місць для інвалідів (а.с.17).

Відповідно до протоколів № 1 від 25.03. 2014 року, № 2 від 22.04. 2014 року , № 3 від 01.07. 2014 року, № 4 від 22.09. 2014 року, № 5 від 22.10. 2014 року засідання комісії по створенню робочих місць для інвалідів та їх атестації, відповідачем було постановлено вживати ряд заходів по забезпеченню виконання вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

На виконання зазначених заходів по забезпеченню виконання вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" протягом 2014 року подавала до Кузнецовського міського центру зайнятості звітність про попит на робочу силу (вакансії) форми № 3- ПН, в яких зазначало вакантні професії (посади) для працевлаштування інвалідів (а.с.23-41).

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач протягом 2014 року займався самостійним пошуком інвалідів для подальшого працевлаштування їх на вакантні посади, шляхом розміщення оголошень про наявність вакантних посад в газетах "Вітрина міста", "Вільне слово", Міський майдан" (а.с.75-90). Вказана інформація про вакантні посади інвалідів розміщувалася відповідачем, в тому числі, і в мережі Інтернет (http://4bloka.com/, http://34400/net (а.с.60-74).

Крім того, наявними матеріалами справи також підтверджено обставини з приводу того, що відповідач неодноразово звертався із листами до директора місцевого центру зайнятості, в яких просив направити інвалідів для працевлаштування, які перебувають на обліку як безробітні (а.с.42-44). При цьому, у відповідь на вище вказані звернення відповідача Кузнецовський міський центр зайнятості, відповідно до направлень на працевлаштування, направила на працевлаштування до ТзОВ фірми "Скорпіо Лімітед" протягом 2014 року чотирьох інвалідів, які як вірно встановлено судом першої інстанції, відмовилися від запропонованої відповідачем посади, або не підійшли відповідачеві, за освітньо-кваліфікаційним рівнем роботи.

Також, з наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що направлення на працевлаштування інвалідів до ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" протягом 2014 року і здійснювалося виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради. Водночас, підприємство і самостійно здійснювало пошук працівників. Однак, через несумісність фізичних вад та відсутність програм реабілітації інвалідів щодо них, запропоновані особи не змогли працювати за вакантними посадами у відповідача.

Поряд з тим, відповідно до листів ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед", надісланих на адресу Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 18.02.2015 року, 16.03.2015 року, від 25.03.2014 року, підприємством було проінформовано позивача про результати роботи комісії відповідача по створенню робочих місць для інвалідів. Водночас, із перелічених листів вбачається, що відповідач просив посприяти названий фонд у вирішенні питання щодо працевлаштування інвалідів а також повідомляв, про виконання всіх необхідних та залежних від нього вимог чинного законодавства щодо забезпечення певної кількості робочих місць для інвалідів. При цьому, відповідач, у названих листах, наголошував, що його обов'язок створення робочих місць не супроводжується обов'язком щодо самостійного пошуком інвалідів для працевлаштування.

Статтею 1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" закріплено, що інваліди в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу даної норми слідує, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, однак до їхніх обов'язків не входить пошук підходящої роботи для інвалідів. Оскільки, згідно із ч.3 ст. 18-1 цього Закону Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

З досліджених доказів випливає, що ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" вжило всіх необхідних заходів для створення робочих місць для працевлаштування інвалідів. Більше того, матеріалами справи підтверджується той факт, що підприємство займалося самостійно пошуком інвалідів для працевлаштування, а також вживало всіх необхідних заходів для працевлаштування інвалідів, які перебувають на обліку у Кузнецовському міському центру зайнятості, як безробітні.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ч.1 ст. 20 цього Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Відповідно до ч.2 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Попри те, в силу вимог з ч.1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. З наведеного слідує, що нарахування, вданому разі, адміністративно-господарських санкцій за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання, у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 02.04.2013 року, 16.04.2013 року (а.с.91-92, 93-94), які відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За наявних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" вчинило всі передбачені Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" заходи для працевлаштування інвалідів згідно нормативу, що свідчить про відсутність складу правопорушення в діях відповідача.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В супереч обумовленому, позивачем не доведено факту, що з боку ТзОВ фірма "Скорпіо Лімітед" мало місце порушення вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", а тому вимоги Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів щодо стягнення таких санкцій та пені є необґрунтованими та безпідставними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Тому, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, а судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "18" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Рівненське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів вул.Замкова,10а/1,м.Рівне,33028

3- відповідачу/відповідачам: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Скорпіо Лімітед" мікрорайон Вараш,5, корп. А,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400

4-третій особі: - ,