Справа № 820/3130/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

30 червня 2015 р. №820/3130/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко Трейд" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Франко Трейд", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 04.11.2014 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка, за результатами якої складено акт від 16.10.2014 року №3257/20-37-22-01-05/0819, в якому встановлено, що позивач порушив строки розрахунків за імпортними операціями, що встановлені ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». На підставі вказаного акта перевірки, відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 04.11.2014 року №, яким нарахував грошове зобов'язання у вигляді пені на суму 3165,23 грн. Позивач не погоджується з зазначеним податковим повідомленням - рішенням, вважає його протиправним, оскільки відповідно до умов договору від 18.03.2013 року №04/13 з китайською компанією SUNMAXX TECHNOLOGY СО, LIMITED ввіз на митну територію України товар - «Інфрачервоні кабінки сауни», загальною вартістю 15478 доларів CША. Відповідно до умов договору оплата продукції здійснюється на умовах 100% передоплати. Виконуючи свої зобов'язання позивач здійснив відповідні платежі на користь свого контрагента. 20.07.2013 року вказаний товар в контейнері №ООLU1192395 надійшов на митну територію України, що підтверджується відбитком штампів Південної митниці «під митним контролем» на коносаменті №SFХ062ЕООСL. В коносаменті №SFХ062ЕООСL вказаний номер контейнера №ООLU1192395 у якому і був доставлений товар ТОВ «Франко Трейд». В подальшому товар був доставлений до міста Харкова та 14.08.2013 року розміщений на митному складі ТОВ «Євро-Диліжанс», що підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною СМR від 11.08.2013р. №2395 та електронною митною декларацією ЕМД від 14.08.2013 року №807100000/2013/039849. При цьому позивач зазначив, що у товарно-транспортній накладній та у митній декларації зазначений однаковий номер контейнера. Отже, відповідачем зроблено помилковий висновок про те, що датою завершення імпортної операції ТОВ «Франко Трейд» є дата завершення митного оформлення електронної митної декларації ЕМД від 14.08.2013 року №807100000/2013/039849. Такий висновок митниці прямо суперечить положенням Митного кодексу України та Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшли письмові заперечення, в яких представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що нерезидент у перевірений період відвантажив товар на користь ТОВ «ФРАНКО ТРЕЙД» на загальну суму 15478 дол. США (або 123715,65 грн.) у повному обсязі згідно імпортної ВМД №039849 від 14.08.2013 року на загальну суму 15478 дол. США (або 123715,65 грн.) з порушенням строків розрахунків, передбачених ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Перевіркою встановлено, що ТОВ «ФРАНКО ТРЕЙД» здійснив передплату на користь нерезидента згідно платіжного доручення №51 від 24.04.2013 року (граничний строк поставки товару 23.07.2013 року) на суму 6000 дол. США імпортний товар на митну територію України надійшов 14.08.2013 року (кількість днів прострочки 22). До Харківської митниці направлено запит від 15.10.2014 року №7184/10/20-34-22-01-16 для з'ясування питань щодо виконання договору №04/13 від 18.03.2013 року, укладеного з SUNMAXX TECHNOLOGY СО, LIMITED (Китай). На підставі ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» на прострочену суму заборгованості нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 3165,23 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Франко Трейд" (далі ТОВ "Франко Трейд") зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області як платник податків, що не заперечується представниками сторін по справі.

На підставі направлення від 03.10.2014 року №1913, наказу на проведення документальної виїзної позапланової перевірки від 03.10.2014 року №1481, ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Франко Трейд" з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному договору від 18.03.2013 року, укладеного з SUNMAXX TECHNOLOGY СО, LIMITED (Китай) за період з 18.03.2013 року по 03.10.2014 року.

За результатами перевірки складений акт від 16.10.2014 року №3257/20-37-22-01-05/0819 (а.с.9-15), яким встановлено порушення позивачем ст.2. Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". На підставі ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" на прострочену суму заборгованості 6000дол.США (або 47958 грн.) нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 3165,23 грн., за договором від 18.03.2013 року № 04/13 укладеного з SUNMAXX TECHNOLOGY СО, LIMITED (Китай).

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, винесено податкове повідомлення - рішення від 04.11.2014 року №, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем "пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства" в розмірі 3165,23 грн. (а.с.8).

З акту перевірки від 30.07.2014 року №2064/20-36-22-07-35072236 вбачається, що підставою для висновку про порушення позивачем ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по контракту від 18.03.2013 року №04/13, стало порушення граничного терміну надходження товару, а саме із затримкою на 22 календарні дні.

Перевіряючи обґрунтованість висновків ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, викладених в акті перевірки від 30.07.2014 року №2064/20-36-22-07-35072236, суд встановив наступне.

Між ТОВ "Франко Трейд" (покупець) та "SUNMAXX TECHNOLOGY СО, LIMITED" (Китай) (продавець), який є нерезидентом, укладено договір від 18.03.2013 року №04/13 (а.с.37-39). Згідно п.1.1 договору визначено, що предметом договору є постачання продавцем покупцю продукції відповідно специфікації до даного договору, відповідно до п.п 2.2 зазначеного договору сума контракту складає 300000 доларів США, згідно п.3.2 договору - датою постачання є дата митного штампу на інвойсі, а також відповідно до п. 6.3 зазначеного договору , правом , яке застосовується до порядку укладення, виконання та тлумачення договору, є право України.

Як встановлено з матеріалів справи, на виконання умов договору від 18.03.2013 року №04/13 ТОВ "Франко Трейд" здійснило передплату з валютного рахунку на користь нерезидента "SUNMAXX TECHNOLOGY СО, LIMITED" (Китай) на загальну суму 15478 доларів США, що не заперечується сторонами по справі (а.с.69).

Судом встановлено, що 20.07.2013 року придбаний позивачем товар знаходився в контейнері №ООLU1192395, який надійшов на митну територію України, що підтверджується відбитком штампу Південної митниці «під митним контролем» на коносаменті №SFХ062ЕООСL (а.с.40).

Також судом встановлено, що коносамент №SРХ062ЕООСЕ - це загальний коносамент на весь товар, що перевозився морським судном, в якому зазначено інформацію про контейнер №ООLU1192395, у якому доставлений товар для ТОВ «Франко Трейд».

14.08.2013 року зазначений контейнер №ООLU1192395 розміщений на митному складі ТОВ «Євро-Диліжанс», що підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною СМR від 11.08.2013р. №2395 (а.с.41) та електронною митною декларацією ЕМД від 14.08.2013 року №807100000/2013/039849 (а.с.42).

Суд зазначає, що у товарно-транспортній накладній та у митній декларації зазначений однаковий номер контейнера.

Згідно Порядку реалізації положень Митної конвенції про міжнародні перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП, затвердженого наказом Державної митної служби України від 21.11.2001 року №755 визначено, що товаротранспортні документи - документи, за якими здійснюється переміщення товарів та транспортних засобів і які містять відомості про ці товари та транспортні засоби. До основних товаротранспортних документів належать товаротранспортна накладна, коносамент тощо.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 року №185/94 імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення інструментів впливу на грошово - кредитний ринок" від 06.11.2012 року №5480 -VI, статтю 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", із змінами та доповненнями доповнити новою частиною такого змісту: "Найіональний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті; державні податкові інспекції вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею".

Згідно п.3 Постанови Національного банку України про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземні валюті від 14.11.2013 року №453, яка набрала чинності 20.11.2013 року, встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені ст.ст. 1,2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватись у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до п.3 Постанови Національного банку України про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземні валюті від 12.05.2014 року №270 , яка набрала чинності 20.05.2014 року, встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені ст.ст. 1,2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватись у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

З огляду на умови договору від 18.03.2013 року №04/13, а саме у п.п.6.3, в якому фактично визначено, що момент переходу права власності на товар, який поставлявся позивачу врегульований положеннями Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.334 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.334 Цивільного кодексу України, переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки.

Таким чином, за умов поставки FОВ (Ningbo, Китай) позивач набув право власності на товар за договором від 18.03.2013 року №04/13 в момент передачі цього товару морському перевізнику в Китаї.

Відповідно до ч.4 ст.318 Митного кодексу України встановлено, що митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.16 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю водних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №451, для здійснення митного контролю капітан судна або інша особа, що входить до командного складу судна і належним чином уповноважена на це капітаном, подає документи, передбачені Митним кодексом України, та зобовязання капітана судна про реімпорт (реекспорт) судна закордонного плавання за формою, встановленою Мінфіном, і зобовязання капітана судна, яке плаває під Державним Прапором України, про те, що закуплені за кордоном суднові припаси, зокрема запаси споживання, не будуть винесені із судна.

Судом встановлено, що документ, який відповідно до вимог законодавства подавався для здійснення митного контролю при переміщенні товарів ТОВ «Франко Трейд» через митний кордон України - це коносамент №SFХ062ЕООСL .

Таким чином, саме дата штампу Південної митниці «Під митним контролем» на коносаменті №SFХ062ЕООСL визначає дату ввезення товару ТОВ «Франко Трейд» на митну територію України, що є датою завершення імпортної операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» вказано, що моментом здійснення імпорту є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що імпортується, від продавця до покупця.

Таким чином, згідно положень ЦК України право власності на цей товар перейшло до ТОВ «Франко Трейд» з моменту передачі товару морському перевізнику в Китаї, зазначений товар фактично перетнув митний кордон України 20.07.2015 року, тобто у строк, що не перевищує 90 днів.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Згідно ст.1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" встановлено, що імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб'єктами ЗЕД в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

При цьому, момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Отже, Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність» момент здійснення імпорту пов'язує з наявністю будь-якої із двох зазначених вище умов: або з моментом перетину товаром митного кордону України або з переходом права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Таким чином, зняття імпортної операції з контролю достатньо будь-якого документу, який підтверджує момент перетину митного кордону або момент переходу права власності на товар.

Відповідно до ч.2 ст.321 Митного кодексу України, у разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Отже, датою перетину товарами митного кордону є дата зазначена на відбитку штампа митного органу «Під митним контролем» на супровідних документах.

За наявності супровідних документів, на яких є штамп митного органу «Під митним контролем», імпортні операції резидентів однозначно повинні зніматися з контролю. Більш того, імпортні операції мають зніматися с контролю за будь-яким документом, що підтверджує факт перетину митного кордону або факт переходу права власності на товар.

Аналогічної позиції викладена в постановах Верховного Суду України від 16.01.2012р. по справі № 21-412а11 та від 04.07.2011р. по справі № 21-136а11.

Згідно ч. 2 ст. 161 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Також на підтвердження імпортування ТОВ «Франко Трейд» товару, що надійшов в Одеський морський торговельний порт саме 20.07.2013 року, позивачем надано до матеріалів справи копію договору транспортного експедитування та рахунків експедитора за зберігання товару в порту (а.с.44-51).

Згідно ч.1 ст.195 Митного кодексу України передбачено, що переміщення товарів через митний кордон України здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 198 Митного кодексу України, якщо за умовами перевезення митне оформлення товарів у повному обсязі здійснюється не в місці перетину митного кордону, а перевезення здійснюється із зміною транспортного засобу у пункті пропуску через державний кордон України, органу доходів і зборів у пункті пропуску через державний кордон України подаються транспортні, комерційні та інші супровідні документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про можливість їх пропуску через митний кордон України.

Згідно п.3 та п.4 ст. 247 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється в будь-якому органі доходів і зборів з предявленням їх цьому органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом; митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через територію України в митному режимі транзиту, здійснюється органом доходів і зборів, у зоні діяльності якого починається транзитне переміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 248 Митного кодексу України, визначено, що початок митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно ч. 1 ст.322 Митного кодексу України товари, що переміщуються через митний кордон України, разом з їх упаковкою та маркуванням, транспортні засоби комерційного призначення, якими вони переміщуються через митний кордон України, предявляються у незмінному стані для митного контролю, а документи на ці товари, транспортні засоби подаються органам доходів і зборів у пунктах пропуску через державний кордон України та в інших місцях на митній території України, встановлених органами доходів і зборів для здійснення митного контролю та митного оформлення, не пізніше ніж через три години після прибуття зазначених товарів у пункт пропуску через державний кордон України або інше визначене органами доходів і зборів місце.

Вiдповiдно до Положення про вантажну митну декларацiю, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 09.06.1997 № 574, ВМД є письмова заява встановленої форми, що подається митному органу на паперовому носії або як електронний документ (електронна ВМД) і містить відомості про товари та транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний режим, у який вони заявляються, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування та сплати податків, зборів та інших платежів.

Згідно п. 3 Положення про вантажну митну декларацiю визначено, що ВМД застосовується під час декларування транспортних засобів і товарів, що переміщуються через митний кордон України юридичними або фізичними особами, яким вони належать, або уповноваженими ними особами.

Отже ВМД документ, на базі якого здійснюється декларування вантажів, оформлення якого є обовязковою умовою допуску вантажу до процесу розмитування.

З аналiзу наведених законодавчих приписiв вбачається, що оформлена ВМД не є єдиним документом, яким засвiдчується факт та дата фактичного перемiщення товарiв через митний кордон, а є заявою, що мiстить вiдомостi про товари та мету їх перемiщення через митний кордон України i засвiдчує право субєкта зовнiшньоекономiчної дiяльностi на розмiщення товарiв у визначений митний режим та пiдтверджує (а не встановлює) права i обовязки зазначених у ВМД осiб щодо здiйснення ними вiдповiдних правових, фiнансових, господарських операцiй.

Таким чином, перебування пiд митним контролем товарiв неможливе без їх фактичного ввезення в Україну, при цьому, первинним є фактичне перемiщення товарiв через митний кордон України, пiдставою для якого в режимi iмпорту є наявнiсть на вантаж товаро - супровiдного документа (CMR), поставлення на якому вiдбитка штампа пiд митним контролем з вiдповiдною датою засвiдчує факт i дату перетину митного кордону України.

Оскільки позивачем було надано до податкового органу, а також до матеріалів справи коносамент №SРХ062ЕООСЕ, на якому проставлено штамп Південна митниці 20.07.2013 року "Під митним контролем" (а.с.21-22), суд зазначає, що товар перетнув митний кордон України у строк, що не перевищує 90 календарних днів з часу передоплати за товар.

Зазначені висновки суду відповідають правовим позиціям, викладеним в постанові Вищого адміністративного суду України від 17.03.2014 року у справі №К/9991/5519/11 за позовом ТОВ «Нечипорук Транспорт Сервіс» до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій; ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.03.2014 року у справі №К/9991/28993/11 за позовом ТОВ «Спільне російсько українське підприємство «Севостопольський судноремонтний завод «Лазарєвське Адміралтейство» до ДПІ у Нахімовському районі м. Севастополя про визнання недійсними податковими повідомлень рішень.

Таким чином, відповідач при здійсненні перевірки позивача зробив необґрунтований висновок про те, що датою завершення імпортної операції ТОВ «Франко Трейд» є дата завершення митного оформлення електронної митної декларації ЕМД від 14.08.2013 року №807100000/2013/039849, що суперечить положенням Митного кодексу України та Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 04.11.2014 року №, прийняте ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, є необґрунтованим та неправомірним, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко Трейд" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 04.11.2014 року №.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 07 липня 2015 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.