Справа № 805/1389/15-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року справа №805/1389/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 9 червня 2015 року у справі №805/1389/15-а за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Сніжне Донецької області до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування рішень про застосування штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 9 червня 2015 року позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Сніжне Донецької області до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі Костянтинівська ОДПІ) про скасування рішень про застосування штрафних санкцій задоволено, а саме: скасовано рішення Костянтинівської ОДПІ від 1 квітня 2015 року №149/17-02--2211, №150/17-02--2210, №151/17-02-007, №152/17-02--2208, №153/17-02--2207, №154/17-02--2212 про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску (а. с. 105-107).

Відповідач не погодився з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, посилався на порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а. с. 110-112).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку письмового провадження за матеріалами, наявними у справі.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, вивчила доводи апеляційної скарги, перевірила їх за матеріалами справи і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Сніжному Донецької області є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 25968369, знаходилося на податковому обліку в Торезькій об'єднаній державній податковій інспекції, з 24 листопада 2014 року перереєстроване за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, проспект Ломоносова,132б, та з цього часу знаходиться на обліку в Костянтинівській ОДПІ, з урахуванням наказу від 20 листопада 2014 року № 375 "Про роботу відділення ВД Фонду у м. Сніжне Донецької області в умовах АТО" (а. с. 27, 28, 39).

11 червня 2014 року Кабінетом Міністрів України на засіданні прийняте рішення, відповідно до пункту 4 якого Мінфіну, Мінсоцполітики забезпечити вжиття заходів щодо тимчасового припинення роботи територіальних органів Казначейства, управлінь Пенсійного фонду України, відділень фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що розташовані, зокрема, у м. Сніжному Донецької області (а. с. 26).

20 червня 2014 року за №01-02/37-630 позивачем надіслано лист до Торезької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області щодо неможливості проведення платежів через Управління державної казначейської служби у місті Сніжному з 11 червня 2014 року у зв'язку з проведенням антитерористичної операції (надалі - АТО) на території міста, внаслідок чого склалася ситуація щодо неможливості своєчасної сплати єдиного внеску (а. с. 29).

Листом від 20 жовтня 2014 року № 01-03/18-1153 Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області на адресу відділень області надані заходи щодо погашення заборгованості по заробітній платі, яка склалася по відділенням, розташованих на території АТО (а. с. 52).

1 квітня 2015 року податковим органом прийнято шість рішень про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску:

№149/17-02--2211, яким застосований штраф у розмірі 2466 грн. 17 коп., нарахована пеня у розмірі 1430 грн. 38 коп. за період з 21.10.2014 року до 17.12.2014 року;

№ 150/17-02--2210, яким застосований штраф у розмірі 3775 грн. 45 коп., нарахована пеня у розмірі 3095 грн. 43 коп. за період з 23.09.2014 року до 17.12.2014 року;

№ 151/17-02-009, яким застосований штраф у розмірі 5195 грн. 74 коп., нарахована пеня у розмірі 5923 грн. 14 коп. за період з 21.08.2014 року до 12.12.2014року;

№ 152/17-02--2208, яким застосований штраф у розмірі 4790 грн. 58 коп., нарахована пеня у розмірі 5022 грн. 45 коп. за період з 22.07.2014 року до 12.12.2014 року;

№ 153/17-02--2207, яким застосований штраф у розмірі 1735 грн. 97 коп., нарахована пеня у розмірі 2291 грн. 48 коп. за період з 21.06.2014 року до 30.10.2014 року;

№ 154/17-02--2212, яким застосований штраф у розмірі 3421 грн. 45 коп., нарахована пеня у розмірі 923 грн. 79 коп. за період з 21.11.2014 року до 17.12.2014 року (а. с. 10-15).

03.06.2015 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про звільнення від виконання своїх обов'язків платника єдиного внеску, в якій просив звільнити його, як платника єдиного внеску від виконання своїх зобов'язань, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування " на період з травня 2014 р. до закінчення проведення антитерористичної операції ( а. с. 97 - 99).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи та не є спірними.

Спірним у справі є правомірність прийняття відповідачем рішень від 01.04.2015 року про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі Закон №2464) (зі змінами та доповненнями на час спірних правовідносин) платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок ( Закон №2464 ст.6 ч.2 п.1).

Частиною 8 статті 9 Закону №2464 передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з п. 12 ст. 9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум ( п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464).

Згідно ч. 10 ст. 25 Закону №2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною 14 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Відповідно до пп. 7.2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року № 455, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

Позивачем порушено строк сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до самостійно визначених грошових зобов'язань за період з травня до жовтня 2014 р. включно, що підтверджується матеріалами справи ( а. с. 74 - 75).

При цьому колегія суддів зазначає, що Закон України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» ( далі Закон №1669) визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 11 Закону № 1669 внесено зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону доповнено пунктом 9-3 такого змісту: платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Статтею 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено терміни, а саме: період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" Кабінетом Міністрів України затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення розпорядженням № 1053-р від 30.10.2014 р.

Дію розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 р. "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" призупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р.

Колегія суддів зазначає, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/18330/14 від 09.02.2015 року за позовом Адвокатського об'єднання "Головань і партнери" до Кабінету Міністрів України, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецмаш" про визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р." задоволено частково. Визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р.". В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Проте, 15.04.2015р. у справі №826/18330/14 Київським апеляційним адміністративним судом залишено без змін постанову окружного адміністративного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року, якою визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 5 листопада 2014 р. «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053» та на виконання положень ч.1 ст. 171 КАС України, зобов'язано Кабінет Міністрів України невідкладно опублікувати резолютивну частину даної постанови суду у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Отже, постанова суду набрала законної сили з дня прийняття ухвали Київського апеляційного адміністративного суду. На даний час розпорядження Кабінету Міністрів України внесено до єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Посилання апелянта на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2015 року, якою зупинено виконання постанови окружного адміністративного суду м. Києва та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду, судова колегія не приймає, оскільки постанова суду набрала законної сили з дня прийняття ухвали Київського апеляційного адміністративного суду.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на даний час не зупинено дію нормативно-правового акту - розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079-р. з урахуванням вимог ст. 171 КАС України та ст. 117 КАС України.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Сніжне Донецької області зареєстровано за адресою: 85102, Донецька область, м. Костянтинівка, проспект Ломоносова, будинок 132 Б, відповідно до п.15 ст. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р. від 30.10.2014р. м. Костянтинівка входить до зазначеного переліку.

Отже, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що позивач звільняється від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану, а також відповідальність, штрафи та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків до нього не застосовуються.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За встановлених обставин та наведених норм матеріального закону, якими регулюються спірні відносини, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо скасування рішень Костянтинівської ОДПІ від 1 квітня 2015 року №149/17-02--2211, №150/17-02--2210, №151/17-02-007, №152/17-02--2208, №153/17-02--2207, №154/17-02--2212 про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску, оскільки спірні рішення є протиправними та прийнятими в порушення закону.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що спір за суттю вирішений вірно, доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.197 ч.1 п.2, ст.198 ч.1 п.1, ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 9 червня 2015 року у справі №805/1389/15-а за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Сніжне Донецької області до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування рішень про застосування штрафних санкцій залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів Л.А. Василенко

А.В.Гайдар

Р.Ф. Ханова