Справа № 813/3328/15
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року № 813/3328/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кедик М.В.

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (далі ДПІ у Сихівському районі м. Львова) звернулася до Львівського окружного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі ФО-П ОСОБА_2М.), в якому просить стягнути податковий борг у сумі 261947,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у відповідача існує податковий борг внаслідок несплати податкових зобов'язань по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 119746,35 грн, по податку на додану вартість у сумі 141690,81 грн та по адміністративних штрафах та санкціях у сумі 510,00 грн. Оскільки відповідач самостійно не погашає податковий борг, просить стягнути такий у судовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

На адресу суду повернувся поштовий конверт, направлений відповідачу за адресою, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно з ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до ст. 71, 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 27.03.2015 року.

Податковий борг відповідача відповідно до довідки ДПІ у Сихівському районі м. Львова від 24.06.2014 року № 10168/8/13-50-20-0041/676 та облікової картки платника податку станом на 23.06.2015 року становить 261947,16 грн, у тому числі:

1) єдиний податок з доходів фізичних осіб у сумі 119746,35 грн;

2) податок на додану вартість в сумі 141690,81грн;

3) адміністративні штрафи та санкції у сумі 510,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість у ФО-П ОСОБА_2 з єдиного податку з доходів фізичних осіб складають:

- податкові зобовязання, нараховані ДПІ у Сихівському районі м. Львова у звязку з порушенням податкового законодавства згідно податкового повідомлення рішення форми "Р" від 03.10.2013 року № НОМЕР_1, згідно з яким на підставі акту перевірки від 19.09.2013 року № 186/17-20/НОМЕР_2, відповідачу збільшено суму грошового зобовязання на суму 117572,21 грн;

- податкові зобовязання, згідно поданої податкової декларації про майновий стан і доходи від 26.01.2015 року, якою визначено суму податку за 2014 рік, яка підлягає сплаті до бюджету в розмірі 2194,27 грн (залишок несплаченого боргу складає 2157,37 грн);

- пеня 16,77 грн.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість у ФО-П ОСОБА_2 по податку на додану вартість складають податкові зобовязання, нараховані ДПІ у Сихівському районі м. Львова у звязку з порушенням податкового законодавства згідно податкового повідомлення рішення форми "Р" від 03.10.2013 року № НОМЕР_3, згідно з яким на підставі акту перевірки від 19.09.2013 року № 186/17-20/НОМЕР_2, відповідачу збільшено суму грошового зобовязання на суму 141720,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість у ФО-П ОСОБА_2 по адміністративних штрафах та санкціях складають податкові зобовязання, нараховані ДПІ у Сихівському районі м. Львова у звязку з порушенням податкового законодавства згідно податкового повідомлення рішення форми "Р" від 03.10.2013 року № НОМЕР_4, згідно з яким на підставі акту перевірки від 19.09.2013 року № 186/17-20/НОМЕР_2, відповідачу збільшено суму грошового зобовязання на суму 510,00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувалися ФО-П ОСОБА_2

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.12.2013 року у справі № 813/7673/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.10.2013 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2015 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.12.2013 року у справі № 813/7673/13-а залишено без змін.

Як вбачається із матеріалів справи ДПІ у Сихівському районі м. Львова виставило відповідачу податкову вимогу форми Ф від 24.11.2014 року № 5002-25 на загальну суму 1450,24 грн, яку вручено платникові податків.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржена, узгоджена сума податкового зобовязання до бюджету не сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу, а відтак підлягає стягненню з відповідача.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим же Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим же Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Положеннями п. 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 цього ж Кодексу, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 цього ж Кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з ст. 87 цього ж Кодексу, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим же Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача в розмірі 261947,16 грн є узгодженою та у встановлені законом строки не сплаченою, тому відповідно до пп. 14.1.175 п. 14 ст. 14 ПК України визнається сумою податкового боргу. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 коштів в сумі 261947,16 грн є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами і підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору не належить стягувати з відповідача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 35, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (79034, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) до Державного бюджету України кошти в сумі 261947 (двісті шістдесят одна тисяча девятсот сорок сім) гривень 16 копійок.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.

Повний текст постанови складено 21.07.2015 р.