Справа № 2а-1870/1142/12
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2012 р. Справа № 2a-1870/1142/12

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Високос Я.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2a-1870/1142/12

за позовом ОСОБА_1

до Державної фінансової інспекції у Сумській області

про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач, ОСОБА_1І.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції у Сумській області (надалі по тексту відповідач, ДФІ в Сумській області), в якому просить суд:

- визнати дії відповідача незаконними та стягнути грошові кошти в розмірі 10-ти місячних посадових окладів, що станом на день звільнення становить 12020,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 10.12.1993 р. по 10.08.2011 р. перебував у трудових відносинах з контрольно-ревізійним управлінням в Сумській області (контрольно-ревізійне управління в Сумській області відповід но до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 р. № 765 перетворено (реорганізовано) в Державну фінансову інспекцію у Сумській області). За цей період працював контролером-ревізором та головним контролером-ревізором конт рольно-ревізійного відділу в м. Лебедин і Лебединському районі, та мав статус державного службовця.

Наказом контрольно-ревізійного управління в Сумській області від 10.08.2011 р. № 147-о, який отримав поштою 13.08.2011 р., позивача звільнено з поса ди головного контролера-ревізора контрольно-ревізійного відділу в м. Лебедин і Лебединському районі контрольно-ревізійного управління в Сумській області у відповідності п. 2 ст. 40 Кодексу Законів про працю України, у зв'язку з невід повідністю займаній посаді за станом здоров'я та відмовою від переведення на іншу посаду.

Згідно ст. 21 Закону України «Про основні за сади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» позивач отримав прав на достроковий вихід на пенсію.

Контрольно-ревізійним управлінням 10.08.2011 р. надано пакет документів для дострокового оформлення пенсії державного службовця, оскільки на день звільнення мав необхідний загальний трудовий стаж понад 39 років, а також стаж, який дає право на пенсію державного службовця (служба в органах ДКРС) - 17 років 8 місяців. Але в момент звільнення, в порушення положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» наказом від 10.08.2011 р. № 147-о не передбачено виплату грошової допомоги в розмірі 10-ти місячних посадових окладів, що становить станом на день звільнення 12020,00 грн.

22.08.2011 р. позивачем рекомендованим листом направлена контрольно-ревізійному управлінню в Сумській області заява з проханням виплатити грошову допомогу в розмірі 10-ти місячних посадових окладів, що становить ста ном на день звільнення 12020,00 грн., як це визначено ст. 37 Закону України «Про державну службу».

10.09.2011 р. листом від 26.08.2011 р. № 18-25-16-16/Г-56/5537 контрольно-ревізійне управління в Сумській області відмовило у виплаті грошової допомоги, передбаченої ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Позивач таку позицію відповідача вважає хиб ною, оскільки звільнений за ініціативою контрольно-ревізійного управління у відповідності до п. 2 ст. 40 Кодексу Законів про працю України. А посилання на лист Головного управління державної служби України від 03.08.2010 р. № 6441/12-10 в частині виплати грошової допомоги в розмірі 10-ти місячних посадо вих окладів державним службовцям немає ніякого юридичного підтвердження, так як Положенням про Головне управління державної служби України, за твердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 26.09.2007 р. № 1180, не надано право Голо вному управлінню державної служби надавати роз'яснення щодо оплати праці та виплат допомоги державним службовцям, а лише надавати роз'яснення щодо проходження державної служби.

Позивачем повторно направлені рекомендованим листом до КРУ в Сумській області заперечення від 27.09.2011 р.

У відповідності до наданих контрольно-ревізійним управлінням в Сумській області пакету документів до управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин, позивачу призначена пенсія згідно Закону України «Про державну службу».

Листом №18-25-16-16/Г-56/7104 від 28.10.2011 р. відповідач вдруге відмо вив в виплаті грошової допомоги в розмірі 10 ти місячних посадових окла дів, що становить станом на день звільнення 12020,00 грн., як це визначено ст. 37 Закону України «Про державну службу».

16.12.2011 р. позивачем направлена скарга до Головного контрольно-ревізійного управління України (Державної фінансової інспекції України) на незаконні дії контрольно-ревізійного управління в Сумській області (Державної фінансової інспекції в Сумській області) щодо невиплати належної допомоги.

Листом від 18.01.2012 р. №09-16 Державна фінансова інспекція України зобов'язала Державну фінансову інспекцію в Сумській області виплатити допомогу в розмірі 10-ти місячних посадових окладів у відповідності до вимог чинного законодавства, але станом на 06.02.2012 р. вищевказаної допомоги не отримав.

Отже, приходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимог частини 13 статті 37 Закону України Про державну службу внаслідок чого порушені гарантовані державою право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 посадових окладів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивача звільнено із займаної посади наказом контрольно-ревізійного управління в Сумській області від 10.08.2011 р. № 147-0 у відповідності до п.2 ст.40 Кодексу Законів про працю України.

Відповідно до роз'яснення Головного управління державної служби України визначено питання щодо виплати 10 місячних посадових окладів у випадку - припинення державної служби згідно з п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Також, обов'язковою умовою для виплати вказаної допомоги є звільнення працівника з посади державного службовця у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця. Стаття 40 КЗпП України визначає підстави розірвання трудового договору виключно з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Тому, розірвання трудового договору за п. 2 ст. 40 КЗпП України у разі невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, здійснюється власником в односторонньому порядку та не потребує згоди працівника.

Підставою для звільнення у цьому випадку є надання працівником довідки медико-соціальної експертної комісії, якщо працівника визнано інвалідом і йому рекомендована робота інша, ніж виконувана (або взагалі рекомендація МСЕК щодо роботи не надана).

Враховуючи обов'язковість додержання вимог Закону України «Про державну службу», а також той факт, що підставою звільнення не є вихід на пенсію, державному службовцю не виплачується передбачена ст. 37 Закону України «Про державну службу» грошова допомога у розмірі 10 місячних посадових окладів. На підставі ст. 44 КЗпП України державному службовцю виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середньомісячного заробітку.

Отже, ст. 37 Закону України «Про державну службу» не встановлено право на отримання 10 посадових окладів державним службовцем, трудові відносини з яким припинені відповідно до п. 1 ст.40 або п. 2 ст. 40 КЗпП України, і у якого лише у наступному за цих підстав, а не інших, виникає право на звернення до відповідного пенсійного органу щодо дострокового призначення пенсії у порядку визначеному законодавством України, а право на виплату 10 посадових окладів виникає лише на підставі припинення службово-трудових відносин у зв'язку з виходом на пенсію.

Тому, інспекція дотримуючись вимог законодавства, не мала законних підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, в порядку ст.37 Закону України «Про державну службу».

Заслухавши доводи позивача та представника відповідача по справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом контрольно-ревізійного управління в Сумській області №147-о від 10.08.2011 р. ОСОБА_1 звільнено з поса ди головного контролера-ревізора контрольно-ревізійного відділу в м. Лебедин і Лебединському районі контрольно-ревізійного управління в Сумській області у відповідності п. 2 ст. 40 Кодексу Законів про працю України, у зв'язку з невід повідністю займаній посаді за станом здоров'я та відмовою від переведення на іншу посаду (а.с. 8).

22.08.2011 р. позивачем контрольно-ревізійному управлінню в Сумській області надіслано клопотання про виплату вихідної допомоги (а.с.10).

26.08.2011 р. відповідачем надіслано відповідь на зазначене звернення, яким було відмовлено у задоволенні клопотання про виплату вихідної допомоги (а.с.12).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень п.2 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку, зокрема, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

Положеннями ст.40 Кодексу законів про працю України визначено підстави розірвання трудового договору виключно з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Тому, розірвання трудового договору за п. 2 ст. 40 КЗпП України у разі невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, здійснюється власником в односторонньому порядку та не потребує згоди працівника.

Виходячи зі змісту ст.21 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією, перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, а також виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж для чоловіків - 25 років, для жінок - 20 років, а для осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, - стаж роботи, який дає право на цей вид пенсії.

При цьому, виплата пенсій особам, звільненим у зв'язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, зазначеним у частині першій цієї статті, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення ними пенсійного віку.

Розмір і порядок виплати пенсій у разі їх дострокового призначення регулюються Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, положеннями ч.1 ст.23 Закону України "Про державну службу" визначено, що граничний вік перебування на державній службі становить 60 років для чоловіків і 55 років для жінок.

Саме з такою обставиною як досягнення працівником граничного віку перебування на державній службі законодавець згідно з п.3 ч.1 ст.30 Закону України "Про державну службу" пов'язує настання правового наслідку у вигляді припинення державної служби.

Відповідно до ч.13 ст.37 Закону України Про державну службу державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм права, обов'язковою умовою для виплати вказаної допомоги, яка за своєю суттю є додатковим платежем, що виплачується роботодавцем державному службовцю за виконання трудової функції до моменту досягнення граничного віку перебування на державній службі, є звільнення працівника з посади державного службовця саме у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця при досягнення граничного пенсійного віку.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач був звільнений з державної служби до досягнення ним граничного пенсійного віку, у відповідача як органу державної влади, в якому проходив державну службу позивач, не виникло обов'язку нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів, оскільки положеннями статті 37 Закону України не встановлено права на отримання грошової допомоги у вказаному розмірі при звільненні працівника у зв'язку з його невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'я.

Та обставина, що позивач може скористатись своїм правом на призначення пенсії до досягнення пенсійного віку в майбутньому, не є підставою для нарахування йому грошової допомоги у розмірі, встановленому частиною 13 статті 37 Закону України Про державну службу, оскільки таке право буде реалізовано ним вже після припинення перебування на державній службі.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскільки не встановлено факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у правовідносинах з проходження державної служби, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції у Сумській області про визнання дій незаконними відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук

Повний текст постанови складено 03.03.2012 року.