Справа № 2-а-780/10
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2010-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-780/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу ДАІ Березанського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_3 із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що дії відділу ДАІ Березанського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області в особі інспектора ДПС Броварського взводу ДПС ДАІ ОСОБА_4 щодо складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача є неправомірними, оскільки ним не було порушено жодних вимог Правил дорожнього руху України. Викладені обставини у постанові субєкта владних повноважень про те, що позивач всупереч вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України, рухався зі швидкістю 84 км./год., перевищивши дозволену швидкість на 29 км/год не відповідають дійсності. Вважає постанова про адмінправопорушення серії АІ №212496 від 20 березня 2010 року є неправомірною, тому просить її скасувати.

У судовому засіданні позивач доводи позовної заяви підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направивши заперечення, в яких пояснив, що інспектор ДПС діяв у межах та на підставі чинного законодавства, обєктивно зясувавши всі обставини справи. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог та справу розглянути за його відсутності. До заперечення додані: рапорт інспектора ДПС ОСОБА_5, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №22-2/1945249 чинне до 15 січня 2011 року, видане на дистанційний вимірювач швидкості «Беркут» №0801091, та постова відомість розстановки нарядів дорожньо-патрульної служби станом на 20.03.2010 року.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із протоколу серії АІ №230742 про адміністративне правопорушення від 20 березня 2010 року, складеного інспектором ДПС ОСОБА_4 видно, що ОСОБА_3 20 березня 2010 року о 10 год. 00 хв. на 102 км. автодороги Київ-Харків керуючи автомобілем «Ssang Yong» у населеному пункті Панфіли перевищив швидкість на 29 км., рухався із швидкістю 89 км./год., чим порушив пункт 12.4. ПДР України.

Постановою серії АІ №212496 по справі про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_3 20.03.2010 року допустив порушення пункту 12.4. ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф на правопорушника у розмірі 340 грн.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_3 з ним не згоден, копію цього протоколу отримав, про що й поставив особистий підпис.

Згідно із п.12.4 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями ) у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км./год.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 122 КУпАП).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу серії АІ №230742 від 20.03.2010 року підтверджено факт порушення позивачем п. 12.4 Правил дорожнього руху, що зафіксовано за допомогою приладу вимірювання швидкості «Беркут» №0801091, який відповідно до Свідоцтва № 22-2/1945249, чинного на момент фіксування порушень Правил дорожнього руху, є дистанційним вимірювачем швидкості, що пройшов державну повірку і визнаний придатним і допущений до застосування, як робочий засіб вимірювальної техніки.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз норм чинного законодавства та матеріалів справи вказує на те, що позивач дійсно не виконав вимогу дорожнього знаку, а тому оскаржувана постанова прийнята з додержанням норм чинного законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Вищевказана постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо і порушень цих принципів відповідачем не встановлено, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 159 163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин