Справа № 2-а-263/10
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-а-263/10

Номер провадження 2-а-263/10

25 листопада 2010 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Гладіч Н.І.,

за участю

секретаря судового засідання Пилипчук P.M.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС по ОДДЗ м. Коростень в Житомирській області ОСОБА_2 та Управління ДАІ УМВС України у Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А НОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Любешівський районний суд з позовною заявою до інспектора ДПС по ОДДЗ м. Коростень Житомирської області ОСОБА_2 та Управління ДАІ УМВС України у Житомирській області, в якій вказує, що відповідно до постанови AM № 131669 від 06 вересня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КпАП України.

З даною постановою позивач ие згідний, оскільки зазначеного правопорушення не вчиняв, просить її скасувати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Вказав, що 06 вересня 2010 року по автодорозі Київ-Ковель 161 км він рухався автомобілем марки ЗАЗ 110307 державний номер АС 18-70 AI зі швидкістю не більше 50 км/год. Його зупинили працівники ДАІ та повідомили, що він порушив правила дорожнього руху, а при обмеженій максимальній швидкості руху 50 км/год рухався зі швидкістю 81 км/год. Вважає, що зафіксована на вимірювачі швидкос . швидкість 81 км/год була не його автомобіля, оскільки на приладі не було зафіксовано час вимірювання, а саме час зупинки не відповідав часу фіксації порушення. Крім того перед зупинкою його автомобіля попереду нього рухався автомобіль, який працівниками ДАІ зупинений не був. Оскільки він не був згідний із зазначеним порушенням, просив залучити до розгляду справи свідків, однак відповідачем йому було відмовлено. Крім того зазначив, що копію постанови йому вручена не була. Фактично копію постанови він отримав у відділі ДВС Любешівського РУЮ, в звязку з чим вважає, що з поважних причин пропустив встановлений законом строк звернення до суду. Просить поновити пропущеним строк звернення до суду.

Відповідачі ОСОБА_2 та представник управління ДАІ УМВС України у Житомирській області в судове засідання не зявилися. про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних доказів.

Дослідивши письмові докази, допитавши свідка, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає у випадку перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більш як на 20 кілометрів на годину.

Судом встановлено, що 06 вересня 2010 року інспектором ДПС по ОДДЗ м. Коростеня Житомирської області ОСОБА_2 відносно позивача оуло складено протокол про адміністративне правопорушення та відповідно до нього винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, ОСОБА_1 06 вересня 2010 року о 16 год. 10 хв. по автодорозі Київ - Ковель при обмеженні максимальної швидкості руху 50 км/год рухався зі швидкістю 81 км/год, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що швидкість руху була виміряна приладом „Беркут № 050263 . Згідно вказаної постанови на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 251 КпАГї України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що вимірювач швидкості „Беркут не має функції фото- і кінозйомки, відеозапису. При цьому, з огляду на положення ст.251 КпАП України, ця норма носить імперативний характер щодо можливості використання тільки тих технічних приладів та засобів, які мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису і можуть бути використані як доказ по справі.

Таким чином, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушені вимоги наведеної норми, а також порушено положення ст.280 КУпАП. Так, відповідачем достеменно не встановлено чи був винен саме позивач у вчиненому правопорушенні, враховуючи, що окрім показань вимірювача швидкості „ Беркут будь-яких інших доказів не наведено. Крім того, в постанові про накладення адміністративного стягнення в порушення вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП відповідачем не зазначено відомостей про особу, щодо якої розглядається справа, не описано обставин, встановлених при розгляді справи, оскільки ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні правопорушення.

Відповідно до п.2.13 Інструкції „З організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, до протоколу, складеного з використанням показань технічних приладів, долучаються фото-, відео- або інші матеріали, на яких зафіксовані показання цих приладів, та довідкові матеріали про власника транспортного засобу або особу, яка має право керувати цим транспортним засобом. В порушення цього положення до протоколу не додано матеріалів, на яких зафіксовано показання приладу, яким вимірювалась швидкість руху.

Також згідно Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України № 1111 від 13.11.2006 року слідує, що до використання спеціальних приладів допускаються співробітники, які вивчили специфіку їх роботи і здали відповідні заліки.

Крім того, в проколі про адміністративне правопорушення та в постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначено назва приладу „Беркут 0502061 але не наведено доказів про допуск даного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, повірку, похибки при вимірюваннях, що робить вимірювання незаконним у відповідності до Закону України «Про метрологію и метрологічну діяльність».

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові зокрема потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З наданих сторонами доказів, які були досліджені в судовому засіданні, суду не було надано жодного підтвердження факту перевищення позивачем 06 вересня 2010 року встановленої швидкості руху та законності оскаржуваної постанови, які повинні оформлятися відповідно до „Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекцїї МВС України, затвердженої наказом МВС України №1111 від 13.11.2006 року, а саме інформацію про вимірювання швидкості руху в друкованому вигляді, картку маршруту патрулювання поста, наказ про застосування наряду на службі, тощо.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що 06 вересня 2010 року їхали в автомобілі разом з позивачем. Після того, як їх зупинив інспектор ДАІ, останній повідомив ОСОБА_1, що той перевищив встановлену швидкість руху. При цьому позивач заперечував проти факту вчинення ним порушення ПДР. оскільки вказував, що зафіксована на вимірювачі швидкості швидкість 81 км/год була не його автомобіля, так як на приладі не було зафіксовано час вимірювання, а саме час зупинки не відповідав часу фіксації порушення. Крім того перед зупинкою автомобіля попереду їх рухався автомобіль, який працівниками ДАІ зупинений не був.

На підставі ст.289 КгіАП України, ст.102 КАС України, а також взявши до уваги пояснення позивача та свідків суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду та вважає за можливе поновити процесуальний строк в даному випадку.

Управління ДАІ УМВС України у Житомирській області належних доказів щодо законності своїх дій в суд не надало.

Отже, постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч.І ст. 122 КпАП України відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 71. 102, 122. 159-163, 167 КАС України, ст.ст.251, 283, 284, 288, 289 КпАП України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС В по ОДДЗ м. Коростеня Житомирської області ОСОБА_2 та Управління ДАІ УМВС України у Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора ДПС по ОДДЗ м. Коростень Житомирської області ОСОБА_2 серії AM № 110307 від 06 вересня 2010 року, щодо визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.І ст.122 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: