Справа № 804/4660/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 р. Справа № 804/4660/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі Летучій Г.І.
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що СДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ Міндоходів було проведено документальну планову виїзну перевірку ДП «Придніпровська залізниця» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 р. по 31.12.2012 р. За результатами вказаної перевірки відповідачем було складено акт від 16.02.2015 року № 68/28-01-48-03-01073828, на який було ДП «Придніпровська залізниця» направлено заперечення від 20.02.2015 р. № НФО-06/08, на які відповідачем надано відповідь від 27.02.2015 року № 5003/28-01-48-03-15 «Про результати розгляду заперечень», з якої вбачається, що дані заперечення податковим органом не прийняті, а висновки ревізорів СДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську про порушення підприємством діючого податкового законодавства є обґрунтованими та не підлягають врахуванню.
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.
В судовому засіданні представник відповідача предявлені позовні вимоги не визнала у повному обсязі та зазначив, що висновки, викладені в акті перевірки № 68/28-01-48-03-01073828 від 16.02.2015 року правомірні та такі, що відповідають нормам чинного законодавства, а отже СДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ Міндоходів обґрунтовано прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.03.2015 р. № НОМЕР_1. За таких обставин, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що Державне підприємство «Придніпровська залізниця» перебуває на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів.
Порушення виявлені під час перевірки знайшли своє відображення в акті перевірки від 16.02.2015 року № 68/28-01-48-03-01073828. /а.с.94 том 14 - а.с.125 том 16/.
Позивач в позові, а його представники під час судового розгляду не погоджувалися з наступними висновками перевіряючих: щодо віднесення до складу витрат сум лізингових платежів у розмірі 252 785 282,46 грн.; щодо заниження валових доходів на суму 5 754 грн. та завищення валових витрат на суму 486 594 грн. по ВСП «Пансіонат для батьків із дітьми ім.Гагаріна»; щодо завищення валових витрат по ВСП «Нікопольська дистанція колії» на 8 346 грн. в частині завищення амортизаційних відрахувань з вартості будівельних робіт; щодо заниження доходу на 1 064 905,59 грн., пені за несвоєчасну сплату інфляційних збитків, трьох процентів річних ТОВ «Універсальна лізингова компанія «Альфа»; щодо порушення податковим органом принципу оцінки відносин безпосередньо між учасниками операцій, на підставі яких сформовані дані податкового обліку та незаконності ґрунтування висновків про заниження податку на прибуток по операціях з контрагентами залізниці при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення виключно на підставі актів перевірок іншими податковими органами цих контрагентів; щодо порушення ДП «Придніпровська залізниця» пп.14.1.36. п.14.1. ст.14, пп.135.5.4. п.135.5. ст.135, пп.138.1.1. п.138.1., п.138.2., п.138.4. ст.138 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток; щодо безпідставного посилання на дефектність документів, тощо.
На підставі акту перевірки СДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ Міндоходів було прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.03.2015 р. № НОМЕР_1 про донарахування податку на прибуток підприємств і організацій у розмірі 32 647 092,77 грн., в т.ч. 21 764 728,51 грн. - за основним платежем та 10 882 364,26 грн. за штрафними санкціями. /а.с.18 том 1/.
Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення від 04.03.2015 р. № НОМЕР_1 є предметом спору, який передано на вирішення суду.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Пунктом 198.1. ст.198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у звязку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких, є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
За змістом п.198.2. ст.198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
За приписами п.198.3. статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість, є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.
Пунктом 198.6. ст.198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11. статті 201 цього Кодексу. У разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Згідно з п.44.1. ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Як встановлено абз.5 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону № 996-ХІV, бухгалтерський облік, є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
За змістом ч.1 ст.9 вищезазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 ст.9 Закону № 996-ХІV передбачені обовязкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.
Відповідно до п.2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 (далі - Положення), первинні документи підлягають обовязковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обовязкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна увязка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.
Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Щодо підтвердження реальності господарських операцій по ВСП «Господарська служба» ДП «Придніпровська залізниця».
По господарських операціях які були включені до декларації з податку на прибуток в 2012 році в сумі амортизаційних відрахувань I кв. - 96,93 грн.; II кв. - 96,93 грн.; III кв. - 96,93 грн.; ІV кв. - 96,93 грн. з контрагентом ТОВ «Фотомаг Ком Юей» та в сумі інших витрат за технічне обслуговування обладнання III кв. 2 750 грн. з контрагентом ТОВ «Дніпропетровський завод спеціального обладнання» встановлено наступне:
По контрагенту ТОВ «Фотомаг Ком Юей» позивач зазначив, що придбаний для прес-центру адміністративної служби Придніпровської залізниці фотоапарат Canon з аксесуарами використовується для виконання завдань, покладених на прес-центр залізниці, зокрема: для фотозйомки подій і заходів, які проводяться на підприємстві чи проходять поза його межами; для формування фотоархіву залізниці з метою його подальшого використання у тематичних буклетах, виданнях тощо; для надання фотоматеріалів на відомчий сайт, на сайт Укрзалізниці та Міністерства інфраструктури України, в Інтернет-видання та друковані ЗМІ, насамперед, відомчі; для поповнення музейних архівів залізниці.
По контрагенту ТОВ «Дніпровський завод спецобладнання» позивач зазначив, що до переліку робіт виконаних ТОВ «Дніпровським заводом спеціального обладнання» на 3-му поверсі туалету та тамбуру лівого крила будівлі управління залізниці, які увійшли до складу робіт згідно акту 85/у від 30 серпня 2012 р. відноситься: переупаковка в картках підвісної стелі анімостатів в кількості шість одиниць; прочистка вентиляційних решіток та анімостатів в кількості десять одиниць; прочистка вентиляційних каналів з закріпленням їх до стелі одинадцять метрів; перегляд мотору вентилятору з налаштуванням його запуску; заміна проводу живлення вентилятору; тестування працездатності вентиляційної системи.
Реальність здійснення вказаної господарської операції підтверджується первинними бухгалтерськими документами, копії яких були предметом перевірки відповідача та містяться в матеріалах справи.
Щодо підтвердження реальності господарських операцій по ВСП «Дніпропетровська перша управлінська дистанція звязку» (Служба сигналізації та звязку) з ТОВ «Фотомаг Ком Юей».
ВСП «Дніпропетровська перша управлінська дистанція звязку» у ТОВ «Фотомаг Ком Юей» був придбаний жорсткий диск Transcend 2.5 500GB 8MB 5400rpm USB Black. Для підтвердження факту отримання диску під час перевірки були надані всі необхідні документи.
Щодо завищення валових витрат по ВСП «Нікопольська дистанція колії» на 8 346 грн. в частині завищення амортизаційних відрахувань з вартості будівельних робіт.
Перевіряючими зроблено висновок, що на підставі акту Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 05.03.2014 р. №06-19/2 в результаті порушень п.п.138.1.1. ст.138, п.144.1. ст.144, п.п.145.1.4. ст.145, п.146.1., п.146.2., п.146.3. ст.146 ПК України, ВСП «Нікопольська дистанція колії» ДП «Придніпровська залізниця» завищено первісну вартість обєкту основного засобу «Автомобільний шляхопровід на 116 км Нікополь-Марганець та підходи до нього» на суму 231 804,76 грн., у звязку з чим було завищено суму амортизаційних відрахувань з вартості будівельних робіт, виконаних ТОВ «Спецдорбуд-Максима», які віднесено до рядку 05.1 Декларації «Собівартість придбаних та реалізованих товарів» на загальну суму 8 346 грн., тому числі: III квартал 2011 року на суму 1 391 грн.; IV квартал 2011 року на суму 391 грн.; І квартал 2012 року на суму 1 391 грн.; II квартал 2012 року на суму 1 391 грн.; III квартал 2012 року на суму 1 391 грн.; IV квартал 2012 року на суму 1 391 грн.
Щодо підтвердження реальності господарських операцій по ВСП «Дистанція сигналізації та звязку Нижньодніпровськ - Вузол» (Служба сигналізації та звязку) з ТОВ «Дніпропетровський завод спецобладнання».
Згідно акту ревізії ТОВ «Дніпропетровський завод спецобладнання» визнаний нікчемним та неприйняті витрати та ПДВ згідно актів виконаних робіт № 54 від 25.05.2012 року за послуги з ремонту повітроводів системи охолодження компресора НВЄ 22 на суму 4998 грн. ( в тому числі ПДВ 833 грн.), № 53 від 31.05.2012 року за послуги з ремонту фасонних частин системи охолодження компресора НВЄ 22 на суму 4 986 грн. (в тому числі ПДВ 831 грн.), № 55/1 від 13.09.2012 року за послуги з ремонту комплектуючих та зєднуючих елементів системи охолодження компресора НВЄ 22 на суму 4 344 грн. ( в тому числі ПДВ 724 грн.). Перевіряючими зроблено висновок, що діяльність ТОВ «Дніпровський завод спецобладнання» була повязана з сумнівним платником по ланцюгу товарно-грошових потоків та має ознаки нереальності здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання.
Дані документи містять обовязкову інформацію, яка передбачена ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-ХІV та Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, а саме: у наданих видаткових накладних зазначено назва, дата та місце складання документу, назва підприємств від імені яких складена накладна, ідентифікаційний код, номер та підстава для виконання операції, одиниці виміру, ціни, посади та особисті підписи осіб підтверджуючих факт виконаних робіт, завірені печатками. Даний факт підтверджується в акті перевірки.
Позивач зазначив, що станція компресорна пересувна НВЕ-22/0,7 УЗ ст.Нижньодніпровськ-Вузол призначена для вироблення технічного стиснутого повітря. Встановлена в компресорній непарної гірки станції Нижньодніпровськ-Вузол. Для забезпечення нормальної роботи системи охолодження компресорної установки необхідно було виконати відведення повітря з приміщення машинного залу компресорної станції. З цією метою використовується технологічна система охолодження компресора. Послуги з ремонту частин технологічної системи охолодження станції компресорної НВЕ-22/0,7 УЗ виконувались ТОВ «Дніпропетровський завод спецобладнання». Безпосередньо роботи виконувались в приміщенні машинного залу компресорної станції на непарній гірці станції Нижньодніпровськ-Вузол». Робота полягала в виконанні ремонту фрагментів витяжної системи охолодження компресорної установки. Дане обладнання випробуванню не підлягає.
В акті перевірки ревізором вказується, що на підтвердження взаємовідносин з вищезазначеним постачальником контрагентом дистанцією сигналізації та звязку Нижньодніпровськ-Вузол були надані видаткові накладні, рахунки на оплату, копії яких наявні в матеріалах справи.
Щодо взаємовідносин ДП «Придніпровська залізниця» з ДП «Укрзалізничпостач». Відокремлений структурний підрозділ «Вокзал Запоріжжя-1».
Документальне підтвердження господарських відносин з ДП «Укрзалізничпостач», а саме: придбання матеріалів проводилось через ВСП «Дніпропетровський регіональний відділ МТП (НХР-1) Згідно рахунку-фактури: № 10-538 від 26.10.2011 р. (лампа люмінесцентна F36/33(54) G13 250 шт. х 9,43 грн.), згідно видаткової накладної № 32-0547 від 19.10.2011 р., оплата, згідно авізо № 10-538 від 26.10.2011 р.
Позивач зазначив, що придбані товарно-матеріальні цінності були оприбутковані матеріально-відповідальною особою комірником ОСОБА_6, згідно накладних-вимог № 94 від 19.10.2011 р. лампа люмінесцентна 36 250 шт. х 9,43 грн. на суму 2 357,50 грн. ОСОБА_7 були використані для господарських потреб вокзалу в 4 кварталі 2011 року: для відновлення освітлення перону, навісу на 1 колії, в 1 кварталі 2012 року: для відновлення освітлення підземного та навісу на 1 колії, списання матеріалів проводилось згідно накладних-вимог форми М-11 в 4 кварталі 2011 року на суму 1 886 грн.; в 1 кварталі 2012 року на суму 471,50 грн.
Відокремлений структурний підрозділ «Криворізька пасажирська вагонна дільниця».
Документальне підтвердження господарських відносин з ДП «Укрзалізничпостач», а саме: придбання матеріалів проводилось через Криворізький регіональний відділ МТП (НХР-2), що підтверджується рахунками, накладними, які були надані представниками позивача до справи.
Позивач також зазначив, що придбані товарно-матеріальні цінності були оприбутковані по центральній коморі матеріально-відповідальною особою комірником ОСОБА_7 таб. №2957. Використовувалися матеріали при проведені поточного ремонту, згідно накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів.
Відокремлений структурний підрозділ «Синельниківське пасажирське вагонне депо».
Документальне підтвердження господарських відносин з ДП « Укрзалізничпостач», а саме: придбання матеріалів проводилось через ВСП «Дніпропетровський регіональний відділ матеріально-технічного постачання (НХР-1) та ВСП «Головний матеріально-технічний склад»(НХГ). Копії рахунків-фактур, видаткових накладних, сповіщення авізо (щодо оплати), накладні вимоги додані.
По ВСП «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1».
- згідно рахунку та авізо (повідомлення) № 1-10 від 18.01.2012 р. - лампи люмінесцентні DELUX T8 36W/54 G13 згідно картки складського обліку від 17.01.2012 р. №32-0875 на загальну суму 3 772 грн. та згідно картки складського обліку від 17.01.2012 р. № 32-0005 також на суму 3 772 грн.;
- згідно рахунку та авізо (повідомлення) № 3-667 від 18.03.2012 р. - лампи середньо габаритні залізничні Ж 54-25-1 В22 згідно картки складського обліку від 16.03.2012 р. №03-347 у сумі 1 624 грн.;
- згідно рахунку та авізо (повідомлення) № 8-864 від 30.08.2012 р. - комплекти постільної білизни з бязі відбіленої набивної, згідно картки складського обліку від 28.08.2012 р. № 1681042 у сумі 238 800 грн.;
- згідно рахунку та авізо (повідомлення) № 11-407 від 20.11.2012 р. - пружину тарельчату, 27-20-117 КВЗ згідно картки складського обліку від 05.11.2012 р. № 730285 у сумі 10 245,18 грн.;
Позивач в позові зазначив, що отримані ТМЦ були використані для господарських потреб підприємства (ремонт та технічне обслуговування пасажирських вагонів, будинків, споруд, обладнання), що засвідчується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів типової форми № М-11 та актами форми ФМУ № 73, складеними з урахуванням вимог законодавства, що було відмічено у акті перевірки: в 1 кварталі 2012 року на суму 5 764 грн.; в 2 кварталі 2012 року на суму 4 310 грн.; в 3 кварталі 2012 року на суму 25 113 грн.; в 4 кварталі 2012 року на суму 270 301 грн.
По ВСП «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» (БМЕУ-3).
В 2012 році Відокремленим структурним підрозділом «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» далі (БМЕУ-3) отримані від Відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровський регіональний відділ матеріально-технічного постачання» матеріальні цінності, а саме світильники різних типів:
- в лютому 2012 року за довіреністю за № 52 від 17.02.2012 року інженером постачання ОСОБА_9 по рахунку фактурі № 2-680 від 29.02.2012 року та видатковій накладній №32-0071 від 17.02.2012 року отримані світильники в кількості 120 штук на суму 4932,10 грн.; розрахунки проведено по повідомленню за № 2-680 від 29.02.2012 року на суму 4932,10 грн.;
- в квітні 2012 року за довіреністю за № 156 від 18.04.2012 року інженером постачання ОСОБА_9 по рахунку фактурі № 4-455 від 25.04.2012 року на суму 13 604,52 грн., та видатковій накладній № 32-0189 від 20.04.2012 року отримані світильники в кількості 25 штук на суму 4 833,10 грн.; розрахунки проведено по повідомленню за № 4-455 від 25.04.2012 року на суму 13 604,52 грн.;
- в травні 2012 року за довіреністю за № 217 від 04.05.2012 року інженером постачання ОСОБА_10Г по рахунку фактурі № 5-54 від 15.05.2012 року на суму 15 996,90 грн., та видатковій накладній № 32-0245 від 07.05.2012 року отримані матеріальні цінності на суму 1 377 грн., в тому числі, світильники в кількості 20 штук на суму 845 грн.
Позивач в позові також зазначив, що оприбутковано в центральну комору світильників було на загальну суму 4 197,40 грн. а саме по типах: НСП-11-100 - 20 шт. по 42,25 грн. на суму 845 грн.; НСП-11-100 - 10 шт. по 42,25 грн. на суму 422,50 грн.; НПО-60 - 50 шт. по 46,17 грн. на суму 2 308,50 грн., НПО-60 - 20 шт. по 31,07 грн. на суму 621,40 грн. Для використання в роботі світильників (на утримання або ремонт обєктів) з центральної комори видаються підзвіт матеріально-відповідальним особам оформлюючи накладну-вимогу на внутрішнє переміщення матеріалів від операції 38. Списання на утримання, ремонт обєктів оформлюється накладна вимога вид операції 40.
Витрати за 2012 рік по вказаним світильникам склали на загальну суму 4 197,40 грн. з них витрати у розмірі 699,52 грн. передано БМЕУ №3 ДП «Придніпровська залізниця» на інші структурні підрозділи ДП «Придніпровська залізниця» на підставі наступних документів:
- авізо №1597 від 25.12.2012 р. на ВСП «Запорізька дистанція електропостачання» (код ЄДРПОУ 1074644), згідно якого передано світильників НСП-11-100-414 кількістю 10 шт. (ціна за 1 шт. 42,25 грн.) на загальну суму 422,50 грн.;
Позивач зазначив, що витрати віднесені на утримання та ремонт які знаходяться на балансі БМЕУ-3 за 2012 рік всього на суму 3 497,88 грн. На утримання обєктів, які знаходяться на балансі БМЕУ-3 списано світильників на суму 2 294,85 грн., та ремонт 1203,03 грн. Списання майстрами проводилося по актам виконаних робіт Ф-КБ 2в та шляхом складання матеріального звіту типової форми № М-19 протягом року.
По Відокремленому структурному підрозділу «Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління».
Позивач надав копії документів на підтвердження господарських відносин з ДП «Укрзалізничпостач», а саме: придбання матеріалів проводилось через Криворізький регіональний відділ МТП (НХР-2) - світильники НПО, НСП, лампи ДЗК рефлекторні, лампи розжарю вальні світлонапрямні ДЗН 230-60.4. Придбані товарно-матеріальні цінності були оприбутковані матеріально-відповідальною особою комірником ОСОБА_11, табельний номер 4064. Крім того, надав копії карток складського обліку матеріалів.
Позивач зазначив, що використовувались матеріали при проведенні ремонтів обєктів, що знаходяться на балансі ВСП «Криворізького будівельно-монтажного експлуатаційного управління», зокрема в 1 кварталі 2012 року : база БМЕУ-2 ст.Нікополь; ст.Інгулець кубова; - база ст.Пятихатки; обєкт № 582; споруда ГО; пост ЕЦ ст.Радушна; ДОЦ база БМЕУ-2; санітарно-побутове приміщення БМЕУ-2. В 2 кварталі 2012 року: пост ЕЦ 355 км; кубова ст.Нікополь; пост ЕЦ ст.Тік; пост ЕЦ ст.Грековата; АБК Криворізького будівельно-монтажного експлуатаційного управління; бокс № 20 Криворізького будівельно-монтажного експлуатаційного управління; пост ЕЦ ст.Жовтокамянка; санітарно-побутове приміщення БМЕУ-2; пост ЕЦ ст.Незабудіно; пост ЕЦ ст.Павлопілля; будівля ДН-2 ст.Кривий Ріг Головний; - база БМЕУ-2 ст.Нікополь; - кладова БМЕУ-2. В 3 кварталі 2012 року: АБК Криворізького будівельно-монтажного експлуатаційного управління; санітарно-побутове приміщення БМЕУ-2; база БМЕУ-2 вул.Ленінського Комсомолу, 40; ЛВМ ст.Апостолове; пост ЕЦ ст.Інгулець; будівля ДН-2 ст.Кривий Ріг Головний. В 4 кварталі 2012 року: котельня вул.Вахрушева,16; вокзал ст.Кудашівка. Крім цього, надав картки обліку основних засобів та документи щодо списання отриманих матеріальних засобів.
По ВСП «Будівельно-монтажне експлуатаційне управління Нижньодніпровськ-Вузол».
Позивач також зазначив, що вказаним структурним підрозділом залізниці були отримані світильники НСП-11-100-414/714 в кількості 20 шт. за ціною 42,25 грн. від ВСП «Головний матеріально-технічний склад» ДП «Придніпровська залізниця» на підставі рахунку-фактури від 29.12.2011 р. № 12-1156, видаткової накладної від 27.12.2011 р. № 32-0858, авізо № 12-1156 від 30.12.2011 р. за грудень 2011 р. на суму 845 грн. ТМЦ отримані ОСОБА_12 (договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 22 січня 2010 року) та передані на склад.
Світильники НСП-11-100-414/714 в кількості 20 шт. за ціною 42,25 грн. оприбутковані на склад згідно прибуткового ордеру № 1099 за грудень 2011 р. та передані зі складу майстру електрогрупи ОСОБА_13 (договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 22 січня 2010 року), про що зроблено запис у картці складського обліку матеріалів № 653 за грудень 2011 р.
В березні 2012 року світильники НСП-11-100-414/714 в кількості 17 шт. за ціною 42,25 грн. на суму 718,25 грн. використані ОСОБА_13 на потреби управління та списанні на загальновиробничі витрати згідно вимоги про списання за березень 2012 р. на підставі форми М-29 «Звіт про витрати основних матеріалів в будівництві у співставленні з виробничими нормами» за березень 2012 р.
В квітні 2012 року світильники НСП-11-100-414/714 в кількості 3 шт. за ціною 42,25 грн. на суму 126,75 грн. використані ОСОБА_13 на потреби управління та списанні на загальновиробничі витрати згідно вимоги про списання за квітень 2012 р. на підставі форми М-29 «Звіт про витрати основних матеріалів в будівництві у співставленні з виробничими нормами» за квітень 2012 р.
2. Світильники НПО 60 в кількості 2 шт. за ціною 46,17 грн. отримані з ВСП «Головний матеріально-технічний склад» ДП «Придніпровська залізниця» на підставі рахунку-фактури від 25.07.2012 р. № 7-489, видаткової накладної від 17.07.2012 р. № 32-0506, авізо від 25.07.2012 р. № 7-489 за липень 2012 року на суму 92,34 грн. ТМЦ отримані ОСОБА_14 (договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 23 травня 2012 року) та передані на склад.
Світильники НПО 60 в кількості 2 шт. за ціною 46,17 грн. оприбутковані на склад згідно прибуткового ордеру № 447 за липень 2012 р. та передані зі складу майстру електрогрупи ОСОБА_13 (договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 22 січня 2010 року), про що зроблено запис у картці складського обліку матеріалів № 146 за липень 2012 р.
В жовтні 2012 р. світильники НПО 60 в кількості 2 шт. за ціною 46,17 грн. на суму 92,34 грн. використані ОСОБА_13 на потреби управління та списанні на загальновиробничі витрати згідно вимоги про списання за жовтень 2012 р. на підставі форми М-29 «Звіт про витрати основних матеріалів в будівництві у співставленні з виробничими нормами» за жовтень 2012 р.
По «Служба колії» ДП «Придніпровська залізниця» завищення валових витрат за перевіряємий період складає 455 527 грн., в частині завищення відокремленими структурними підрозділами ДП «Придніпровська залізниця» витрат у вигляді вартості використаної у господарській діяльності продукції (світильників, чоботів, матеріалів верхньої будови колії), а саме по: ВСП «Дистанція колії Запоріжжя-1» - 266 грн.; ВСП «Синельниківська дистанція колії» - 8 913 грн.; ВСП «Павлоградська дистанція колії» - 251574 грн.; ВСП «Дистанція колії Нижньодніпровськ-Вузол» - 62 404 грн.; ВСП «Дніпропетровська дистанція колії» - 90 169 грн.; ВСП «Верхівцевська дистанція колії» - 39 749 грн.; ВСП «Пологівська дистанція колії» - 472 грн.; ВСП « Колійний ремонтно-механічний завод» - 1 880 грн.
Так, за змістом акту, висновок про завищення витрат на суму 455 527, 22 грн. у 2012 році обґрунтовується службовими особами Дніпропетровської ОДПІ на даних акта отриманих Дніпропетровською ОДПІ від МГУ Міндоходів про результати позапланової виїзної документальної перевірки Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення «Укрзалізничпостач», а саме, відсутністю в перевіряємих періодах реальних господарських операцій між ДП МТЗ «Укрзалізничпостач» та ДП «Придніпровська залізниця».
Дані документи містять обовязкову інформацію, яка передбачена ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-ХІV та Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, а саме: у наданих актах зазначено назва, дата та місце складання документу, назва підприємств від імені яких складений акт, ідентифікаційний код, номер та підстава для виконання операції, одиниці виміру, ціни, посади та особисті підписи осіб підтверджуючих факт виконаних робіт, завірені печатками. Даний факт підтверджується також в акті перевірки.
Суд зазначає, що безпосередньо в акті перевірки ревізором вказується, що на підтвердження взаємовідносин з вищезазначеними постачальниками контрагентами залізницею були надані рахунки-фактури, акти виконаних робіт, акти приймання-передачі, сповіщення «авізо», видаткові накладні.
Відтак, в структурних підрозділах маються належні докази на підтвердження реальності господарських операцій по отриманню ТМЦ від контрагентів та всі підтверджуючі документи для обліку витрат по господарських операціях, які перевірялись, що відповідає вимогам ст.44.1, ст.138, ст.139 ПК України. Враховуючи вищенаведене, висновок щодо порушень ст.44 ПК України є безпідставним.
По Службі приміських пасажирських перевезень по взаємовідносинам з ДП «Укрзалізничпостач».
Позивач зазначив, що на протязі тривалого терміну експлуатації в умовах агресивного середовища в окремих приміщеннях депо виникла необхідність заміни світильників НСП 11-100-414-УЗ з герметичними колбами для електричних ламп, а саме в боксах гаражу депо (було встановлено світильники в кількості 20 од. вплив вихлопних газів, парів дизпалива і масел тощо), в відділенні для ремонту полозів струмоприймачів (було встановлено світильники в кількості 5 од. вплив вугільного пилу, парів смол тощо), в зварювальному відділенні цеху ЕРС (було встановлено світильники в кількості 5 од. вплив газів при виконані зварювальних робіт) замість несправних. Станом на 06.04.2015 року світильники знаходяться за місцем встановлення в технічно-справному стані. Лампи розжарювання для світильників місцевого освітлення МО 36-60-1 Е27 були встановлені в світильники освітлення оглядових канав № 1, № 2 цеху ТО-3, ПР-1 ЕРС для безумовного забезпечення вимог санітарних правилі норм до освітлення оглядових канав. Лампи ртутні високого тиску Delux GGY 125В Е27 були встановлені промислові світильники освітлення цеху ТО-3, ПР-1 ЕРС, ПР-2 ЕРС для безумовного забезпечення вимог санітарних правилі норм до освітлення виробничих цехів. Лампи розжарювання залізничні З 54*60 були встановлені в плафони освітлення салонів електропоїздів для забезпечення санітарних норм і правил та належної якості обслуговування пасажирів. Електричні щітки ЕГ-2а 16*32*50 мм були встановлені на тягові двигуни електропоїздів для забезпечення надійної роботи електричних машин електропоїздів та безумовного забезпечення безпеки руху поїздів. 06.10.11 року в депо були поставлені після проведення капітального ремонту вілітові розрядники типу РВКУ-3,3А01 в кількості 24 од. та РМВУ-3,3А в кількості 7 од. Дане технологічне обладнання згідно конструкторської документації встановлено на електропоїздах серії ЕР1, ЕР2, ЕР2т і має функціональне призначення щодо захисту від природних грозових розрядів. У відповідності до вимог п.1.2.3 Правил ремонту рухомого складу ЦТ-0046 забороняється випускати в експлуатацію рухомий склад з ремонту без наявних справних вілітових розрядників.
По ВСП «Пятхатське локомотивне депо» ДП «Придніпровська залізниця» з ДП «Укрзалізничпостач».
Так, 29.11.2011 р. від Дніпропетровського регіонального відділу матеріально-технічного постачання (НХР) було отримано лампи PH в кількості 300 одиниць на суму 1377 грн. Цьому є підтвердження та надані копії: рахунків, сповіщення авізо, видаткові накладні, картки складського обліку, акти використання отриманих матеріалів. По ВСП «Дніпропетровське локомотивне депо» з ДП «Укрзалізничпостач». На підтвердження взаємовідносин депо з ДП «Укрзалізничпостач» щодо віднесення на валові витрати в І кварталі 2012 р. ламп ДЗК рефлекторних R 63 230-60 Е27 в кількості 70 шт. на суму 247,80 грн. та ламп люмінесцентних F36/33(54) G13 31.50.15.120.-290453/001 в кількості 100 шт. на суму 943 грн. позивач вказав наступне.
Від ВСП Головний матеріально-технічний склад ДП «Придніпровська залізниця» у січні 2012 року по видатковій накладній № 32-0013 від 27.01.2012 р. лампи ДЗК рефлекторні R 63 230-60 Е27-442069 в кількості 70 шт. та лампи люмінесцентні F36/33(54) G13 31.50.15.120.-290453/001 в кількості 100 шт.
Від ВСП Головний матеріально-технічний склад ДП «Придніпровська залізниця» у жовтні 2011 року по видатковій накладній № 32-0518 від 13.10.2011 р. отримали лампи люмінесцентні F36/33(54) G13 31.50.15.120.-290453/001 в кількості 200 шт.
Від ВСП Головний матеріально-технічний склад ДП «Придніпровська залізниця» у січні 2012 року по видатковій накладній № 32-0036 від 27.01.2012 р. лампи ДЗК рефлекторні R 63 230-60 Е27-442069 в кількості 100 шт.
Від ВСП Головний матеріально-технічний склад ДП «Придніпровська залізниця» у листопаді 2011 року по видатковій накладній № 32-0684 від 08.11.2011 р. отримали світильники ЛПО 3150.25.300-397980 в кількості 20 шт. та світильники ЛПО 30 13С-60-001 в кількості 9 шт.
Від ВСП Головний матеріально-технічний склад ДП «Придніпровська залізниця у серпні 2012 року по видатковій накладній № 1681059 від 31.08.2012 р. отримали рушники вафельні 90*40 см 10 шт.
Від ВСП Головний матеріально-технічний склад ДП «Придніпровська залізниця у січні 2012 року по видатковій накладній № 32-0792 від 16.01.2012 р. отримали лампи С 110-60 В27 в кількості 50 шт. та лампи С 110-60 В22 в кількості 150 шт.
Щодо віднесення до складу витрат обсягів придбання молока згущеного по ВСП «Вагонне депо Батуринське».
Відповідно до вимог статті 185 ПК України визначено, що обєктом оподаткування є зокрема операції з поставки товарів та послуг місце надання яких знаходиться на митній території України.
Згідно з пунктом 14.1.191. ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару.
Постачанням товарів також вважаються:
а) фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу;
б) передача права власності на матеріальні активи за рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи відповідно до законодавства;
в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не повязаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню);
г) передача (внесення) товарів (у тому числі необоротних активів) як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також їх повернення;
д) ліквідація платником податку за власним бажанням необоротних активів, які перебувають у такого платника;
е) передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю.
Не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у звязку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням;
Діяльність з забезпечення працівників зайнятих на важких та шкідливих умовах праці безоплатно за встановленими нормами молока або інших рівноцінних харчових продуктів не є обєктом оподаткування згідно ПК України оскільки не підпадає під вищезазначені поняття постачання товару.
Статтею 166 Кодексу законів про працю України встановлено, що на роботах із шкідливими умовами праці працівникам видаються безоплатно за встановленими нормами молоко або інші рівноцінні харчові продукти.
Статтею 7 Закону України «Про охорону праці» передбачено право працівників на пільги і компенсації за важкі та шкідливі умови праці. Зокрема, працівники, зайняті на роботах з важкими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктам.
Відповідно до п.6.1.7 колективного договору Придніпровської залізниці на 2011-2014 роки (зі змінами та доповненнями) адміністрація зобовязується забезпечити видачу працівникам, які зайняті на роботах з важкими і шкідливими умовами праці, безоплатно молока або інших рівноцінних продуктів відповідно до чинних нормативно-правових актів.
Забезпечення працівників залізниці молоком у межах трудових відносин та відповідно до існуючого законодавства є компенсацією за важкі та шкідливі умови праці.
Витрати залізниці на забезпечення працівників спецодягом, взуттям, необхідним для виконання професійних обовязків, а також продуктами спеціального харчування відповідно до Переліку, затвердженого КМУ від 27.06.2003 р. №994, відносяться до валових витрат підприємства.
Таким чином, пільги і компенсації працівникам за важкі та шкідливі умови праці, які надаються роботодавцями в рамках трудового законодавства, не є поставкою товару без оплати або операцією з безоплатної поставки товару у розумінні Податкового кодексу України, оскільки здійснюються не в рамках цивільного або господарського обороту, а у звязку з врегульованими спеціальним законодавством трудовими відносинами між роботодавцем і працівником.
Зважаючи на вищевикладене, витрати, що повязані з охороною праці, на безоплатне забезпечення працівників молоком чи рівноцінними харчовими продуктами у межах норм складають собівартість виробництва робіт (послуг), є валовими витратами і не можуть ототожнюватися з продажем (поставкою, безоплатною передачею) товарів, а отже не є обєктом оподаткування ПДВ згідно норм Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 р. №168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) та Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 р. (із змінами та доповненнями).
Так, ВСП «Вагонне депо Батуринська» до перевірки стосовно придбання продуктів харчування для безоплатного забезпечення працівників, зайнятих на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, згідно ст.7 Закону України «Про охорону праці» були надані наступні документи: копії договорів з ТОВ «Натуральний продукт», ТОВ «Науково-виробниче обєднання «Промсервіс»; оригінали податкових та видаткових накладних, де зазначено назву отриманих продуктів харчування, а саме «згущене молоко біле 8.5% 0.2 кг».
Перевіряючим інспектором було зазначено в акті, що надані до перевірки первинні документи (видаткові накладні) не містять визначення щодо того, яке молоко було придбане у постачальника з цукром або без цукру.
Зазначені у акті копії сертифікатів та посвідчень якості не відносяться до бухгалтерських первинних документів, а також містять назву номенклатури поставки «молоко незбиране згущене з цукром 8.5% жиру», що не відповідає назві зазначеній у видаткових накладних від постачальників. Документи, а саме копії посвідчень якості: №2583 від 15.11.2011 р., №30 від 07.12.2011 р., №1353 від 18.07.2011 р., №1078 від 30.05.2011 р., №1717 від 02.08.2011 р., №200 від 08.03.2011 р., №270 від 31.03.2011 р., №366 від 02.05.2011 р., №127 від 07.02.2011 р., №279 від 24.02.2012 р., №506 від 28.09.2012 р., №486 від 17.09.2012 р., №245 від 03.05.2012 р., не мають відношення до придбаного продукту харчування ВСП «Вагонне депо Батуринська» від постачальників ТОВ «Натуральний продукт» та ТОВ «НВО «Промсервіс».
В договорах, а саме в специфікаціях на постачання молока та молочних продуктів (спецмолока), з ТОВ «Натуральний продукт» № ПР/Л-1230ню від 22.02.2012 р., та ТОВ «НВО «Промсервіс» №ПР/Л-1117/ню від 05.04.2011 р. по ВСП «Вагонне депо Батуринська» зазначено «Згущене молоко, жирність до 9 % фасовка стаканчик 200г», що відповідає назві у видаткових накладних від постачальників і не відповідає назві у перелічених сертифікатах якості. Походження цих сертифікатів не відомо, а також вони не зазначені в узагальненому переліку документів, використаних при проведені перевірки.
Суд критично відноситься до висновків співробітників податкового органу в акті, оскільки на підтвердження дійсності укладення та реального виконання угод між позивачем та вказаними вище контрагентами, до перевірки було надано оригінали договорів, реєстри отриманих податкових накладних, податкові накладні, видаткові накладні, копії рахунків на оплату, копії актів надання послуг, реєстри платіжних доручень та інші первинні документи, які також містяться в матеріалах справи.
Так, на теперішній час жодних правочинів, укладених позивачем з вказаними контрагентами не визнано недійсними, відповідачем не надано даних про судові рішення, які б визнавали вказані правочини недійсними.
Під час розгляду справи було встановлено, що складені за результатами господарських операцій між позивачем та його контрагентами, документи (договори, податкові накладні, рахунки, акти виконаних робіт та інші первинні документи), які було надано перевіряючим, відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Наявність або відсутність окремих документів, або помилки у їх оформленні це можуть слугувати підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.
Із матеріалів справи вбачається, що у позивача наявні всі необхідні первинні документи, на підставі яких, позивачем задекларовано грошові зобовязання з податку на додану вартість. Складені контрагентом податкові накладні відповідають вимогам законодавства України стосовно форми і порядку їх оформлення, а придбані позивачем товари та послуги використані у власній господарській діяльності, що не спростовується матеріалами перевірки.
Суд також звертає увагу, що діючим податковим законодавством України не передбачено право органів державної податкової служби при складанні акту перевірки одного платника податків приймати за основу акт перевірки іншого платника податків як підставу для висновку про наявність порушень податкового законодавства з боку першого.
Відповідно до ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.
Так, на момент здійснення спірних правовідносин контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість. Тобто, на момент здійснення господарських правовідносин контрагенти мали повну господарську дієздатність.
Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб, а також наявності та змісту правових взаємовідносин цих осіб між собою. На сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обовязку з перевірки дотримання усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог цивільного, господарського, податкового та іншого законодавства.
За таких обставин, позивач не зобовязаний нести юридичну відповідальність за дії своїх контрагентів, з урахуванням того, що вона має індивідуальний характер.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на вищевикладене суд вважає за можливе визнати частково протиправним та частково скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.03.2015 року за основним платежем в сумі 2 616 735,45 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1 308 367,72 грн., прийняте СДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ Міністерства доходів і зборів України з викладених вище підстав.
У задоволенні решти позову суд вважає за необхідне відмовити, оскільки в іншій частині податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.03.2015 року є вірним та законним, виходячи з наступного.
Щодо віднесення до складу витрат сум лізингових платежів у розмірі 252 785 282,46 грн.
У акті перевірки зазначено, що суть порушення полягає у фактах віднесення до складу валових витрат (витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування) у податковому обліку складової лізингового платежу, яка відображалась у бухгалтерському та податковому обліку як «курсова різниця», фактично не є такою. Виникнення цього виду витрат повязано із виплатою лізингових платежів за договорами фінансового лізингу, укладеними ДП «Придніпровська залізниця» із компаніями-лізингодавцями.
До складу виплат, здійснених на адресу лізингодавців була включена вказана «курсова різниця», яка: по-перше, не є притаманною лізинговим платежам взагалі; по-друге не повинна відображатись у складі витрат у податковому обліку ні як частка лізингового платежу (у звязку із тим, що податковим законодавством визначений вичерпний перелік витрат, що відображаються у складі податкового обліку), ні як курсова різниця (тому що вказана величина не відповідає її визначенню та економічному змісту).
Згідно із ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 року № 723/97-ВР сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо повязані з виконанням договору лізингу.
Згідно вимог Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 14 «Оренда», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 липня 2000 року № 181, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 серпня 2000 р. за № 487/4708 орендар відображає в бухгалтерському обліку одержаний у фінансову оренду обєкт одночасно як актив і зобовязання за найменшою на початок строку оренди оцінкою: справедливою вартістю активу або теперішньою вартістю суми мінімальних орендних платежів.
Таким чином, законодавством, що встановлює правила бухгалтерського обліку операцій фінансового лізингу, прямо не встановлена можливість перерахунку орендних платежів на коефіцієнт зміни курсу валют. Крім того, серед встановлених законодавством складових лізингового платежу відсутня як окрема складова такого платежу - будь-яке його (або його частки) коригування (збільшення) у звязку із зміною курсу іноземної валюти, доплата, виплата додаткових винагород повязаних із курсовою різницею. Однак, як зазначалось вище, у платіжних дорученнях, які були оформлені ДП «Придніпровська залізниця» на сплату лізингових платежів (відшкодування вартості обєкту лізингу, сплата відсотків (винагороди) у призначенні платежу визначена як загальна сума платежу, так і (окремо) сума збільшених за допомогою коефіцієнту частки платежів, що сплачується. У бухгалтерському обліку підприємства суми збільшені за допомогою коефіцієнту, також відображаються окремими проводками, та відносяться до складу інших витрат відокремлених структурних підрозділів ДП «Придніпровська залізниця» як відємне значення курсових різниць.
Тобто, законодавством передбачені складові доходу, які буде отримуватись лізингодавцем, та серед них відсутня така частка, як дохід отриманий як курсова різниця (збільшення лізингового платежу за рахунок перерахунку лізингового платежу).
Стосовно відображення витрат на сплату курсової різниці у податковому обліку ДП «Придніпровська залізниця» у складі інших валових витрат (інших витрат, що використовуються при визначенні обєкту оподаткування).
Відповідно до вимог пп.1.18.2. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що був чинним на той час, (далі Закон №334) - господарська операція фізичної або юридичної особи, яка передбачає відповідно до договору фінансового лізингу (оренди) передання орендарю майна, що підпадає під визначення основного фонду згідно із статтею 8 цього Закону, придбаного або виготовленого орендодавцем, а також усіх ризиків та винагород, повязаних з правом користування та володіння обєктом лізингу.
Податкове законодавство визначає дві складові лізингових платежів:
- частина вартості об'єкта лізингу (це та сума, що підлягає амортизації в лізингоотримувача).
Згідно із нормами пп.8.5.2 п.8.5 ст.8 Закону №334 лізингоотримувач збільшує балансову вартість відповідної групи основних фондів на вартість обєкта фінансового лізингу за наслідками податкового періоду, в якому відбувається таке передання. Вартість основних фондів, отриманих на умовах фінансового лізингу, відокремленими структурними підрозділами ДП «Придніпровська залізниця» було сформовано на етапі підписання акту прийому-передачі основних засобів.
- відсотки або комісії (винагорода лізингодавцю за надання майна у фінансовий лізинг), передбачені пп.7.9.6 п.7.9 ст.7 Закону №334.
За умовами п.п.7.9.6 п.7.9 ст.7 Закону №334 при нарахуванні лізингового платежу орендодавець збільшує валові доходи, а орендар збільшує валові витрати на таку частину лізингового платежу, яка дорівнює сумі процентів або комісій, нарахованих на вартість обєкта фінансового лізингу (без урахування частини лізингового платежу, що надається у рахунок компенсації частини вартості обєкта фінансового лізингу), за наслідками податкового періоду, в якому здійснюється таке нарахування. Будь-які інші витрати відносити до валових витрат даним пунктом не передбачено.
Інших норм, які б надали право відокремленим структурним підрозділам ДП «Придніпровська залізниця» віднести суму збільшення вартості майна до складу валових витрату податковому обліку, або збільшити балансову вартість основних фондів Закон №334 - не містить.
Відповідно до вимог п.п.14.1.191. п.14.1. ст.14 ПК України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
Постачанням товарів також вважаються: фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу.
Згідно п.п.146.17.1. п.146.17. ст.146 ПК України до продажу або іншого відчуження основних засобів та нематеріальних активів прирівнюється передача основних засобів у фінансовий лізинг (оренду).
В силу норм пп.138.10.5. п.138.10. ст.138 ПК України до складу фінансових витрат у податковому обліку з податку на прибуток можуть включаться витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, повязані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку).
Таким чином, як Законом №334 так і ПК України чітко визначені витрати, повязані із фінансовим лізингом, які можуть бути віднесені до складу інших витрат у податковому обліку, та діючим законодавством з питань оподаткування не передбачено віднесення до складу вказаних витрат у податковому обліку будь-яких інших платежів, крім передбачених вказаними законодавчими актами.
Тобто, суть порушення полягає у тому, що по-перше саме у складі податкового обліку ДП «Придніпровська залізниця» було здійснено віднесення до складу витрат таке збільшення, як частку лізингового платежу.
Правовідносини у сфері сплати податків між ДП «Придніпровська залізниця» та державою врегульовані Податковим Кодексом України (а також, у періоді, що перевірявся Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств»). Цими Законами чітко зазначені випадки, коли лізингові платежі відносяться до складу валових витрат.
Частка збільшення лізингового платежу могла обліковуватись у бухгалтерському обліку ДП «Придніпровська залізниця», але не повинна відноситись до складу витрат у податковому обліку.
Крім того, слід зазначити наступне, що у бухгалтерському обліку відокремлених структурних підрозділів ДП «Придніпровська залізниця» операції по сплаті коригованих платежів відображені бухгалтерськими проводками: Дт.684 «Розрахунки за нарахованими відсотками» - Кт.ЗП «Розрахунковий рахунок», Дт9451 «Втрати з операційної курсової різниці із зобовязань» - Кт684 «Розрахунки за нарахованими відсотками», Дт 9520 «Інші фінансові втрати» - Кт 684 «Розрахунки за нарахованими відсотками».
Згідно із пп.138.10.4. п.138.10. ст.138 ПК України операційні витрати, що включають, зокрема: а) витрати за операціями в іноземній валюті, втрати від курсової різниці, визначені згідно зі статтею 153 цього Кодексу. У свою чергу, статтею пп.153.1.3. п.153.1. ст. 153 ПК України передбачено, що визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку. При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (відємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.
В силу вимог п.4 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 10 серпня 2000 року № 193 (далі - Наказ 193) курсова різниця - різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах.
Проведеною перевіркою встановлено, що планом рахунків зазначених відокремлених структурних підрозділів, ДП «Придніпровська залізниця» взагалі відсутні рахунки щодо бухгалтерського обліку як грошових коштів в іноземній валюті (312 «Поточні рахунки в іноземній валюті» або 314 «Інші рахунки в банку в іноземній валюті»), так і обліку розрахунків з іноземними постачальниками та підрядниками за одержані товарно-матеріальні цінності, виконані роботи, надані послуги (632 «Розрахунки з іноземними постачальниками»). Тобто, нарахування курсових різниць на заборгованість відокремленими структурними підрозділами ДП «Придніпровська залізниця» перед лізингодавцями, визначеній у національній валюті України у гривнях, до умовно перерахованої суми цієї заборгованості у еквіваленті до швейцарських франків, доларів США чинним законодавством не передбачено.
Однак, саме як курсова різниця у бухгалтерському та податковому обліку були відображені вказані суми витрат.
За таких обставин, до складу витрат у податковому обліку платника податків ДП «Придніпровська залізниця» були віднесені витрати, класифіковані як курсова різниця які не відповідають цьому визначенню. Вказані витрати виникли внаслідок перерахунку, про який згадувалось вище. За рахунок віднесення цих витрат до складу витрат у податковому обліку і виникло заниження податку.
Стосовно зазначених у позивачем відомостей щодо наявності експертних висновків Київського науково-дослідницького інституту від 17.03.2009 р. № 1606, висновках науково-правової експертизи від 12.09.2007 р. № 126/168-е та 14.12.2011 р. № 126/181-е, листів ТОВ «Транс-аудит» від 12.12.2006 р. № 243/1 та у листі ЗАТ «АФ «Украудит - профі- XXI» від 23.03.2010 р. № 25 слід відзначити наступне.
Питання правомірності відображення курсових різниць та складових лізингового платежу у складі валових витрат, (витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування) регулюється нормами податкового законодавства, які по перш за все врегульовані нормами Податкового Кодексу України. Згідно із п.41.1. статті 41 цього Кодексу контролюючими органами визнані органі доходів і зборів. Згідно до пп.19.1.28., 19.1.31. ст.19-1 ПК України «Функції контролюючих органів» серед функцій контролюючих органів є функції надання консультацій відповідно цього Кодексу, узагальнення практики застосування податкового законодавства. Також, відповідно до п.52.6. ст.52 ПК України - Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику, проводить узагальнення податкових консультацій.
Тобто, саме до компетенції органів доходів і зборів віднесено визначати офіційне тлумачення податкового законодавства, яке використовується під час процедури узгодження податкових зобовязань та застосовувати єдиний підхід з питань оподаткування.
В судовому засіданні представник відповідача зазначив, стосовно питання щодо податкового розяснення СДПІ по роботі з ВПП у м.Дніпропетровську від 03.08.2011 р. щодо віднесення лізингових платежів до складу витрат, що вказане розяснення не стосується питання відображення у складі витрат податкового обліку величини, що відображається у бухгалтерському та податковому обліку як курсова різниця, оскільки за своїм економічним змістом не є такою.
Таким чином, перевіряючими відповідача були вірно встановлені порушення стосовно лізингових операцій, що знайшли свої відображення в розрахунку податкового зобовязання та штрафних фінансових санкцій по акту планової виїзної перевірки ДП «Придніпровська залізниця» № 68/28-01-48-03-01073828 від 16.02.2015 року по податку на прибуток за податковим повідомленням-рішенням від 04.03.2015 року № НОМЕР_1, а саме:
- за 1 квартал 2012 року на суму 8 277 481,49 грн.;
- за 2 квартал 2012 року на суму 5 836 300,03 грн.;
- за 3 квартал 2012 року на суму 7 472 096, 12 грн.;
- за 4 квартал 2012 року на суму 7 136 112,03 грн. /а.с.99-102 том 20/.
За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача на користь Державного бюджету України решту ставки судового збору в розмірі 4 384,80 грн. Оскільки позивачем за подання до суду адміністративного позову було сплачено 487,20 грн., що становить 10 відсотків ставки судового збору, а загальна ставка судового збору по даній справі становить 4 872 грн., які встановлюються згідно Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ (з подальшими змінами та доповненнями).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати частково протиправним та частково скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.03.2015 року за основним платежем в сумі 2 616 735,45 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1 308 367,72 грн., прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську Головного управління Міндоходів.
У задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на користь Державного бюджету України решту ставки судового збору в розмірі 4 384,80 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений 15 червня 2015 року.

Суддя ОСОБА_15