Справа № 10920/09/1570
Суддя: Колесниченко О. В.
Дата ухвалення: 2010-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Колесниченко О.В.,

при секретарі Болотовій К.С.

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, та підтвердив, що станом на час проведення судового засідання сума заборгованості відповідачем не сплачена.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, однак на неодноразові вимоги суду в судове засідання не з'явився, письмових доводів та заперечень проти позову по суті заявлених вимог не надав, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними матеріалами в порядку, передбаченому ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Як було встановлено при розгляді справи, закрите акціонерне товариство «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія» перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” N 1058-IV від 09.07.2003р. загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно із положеннями ст. 15 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” N 1058-IV від 09.07.2003р. платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники (роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування), зазначені в статті 14 цього Закону, а саме: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Пунктами 4 та 6 частини 2 ст. 17 Закону передбачено, що страхувальники зобов’язані, зокрема, подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом, та нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Порядок звітування платників страхових внесків визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України 19 грудня 2003 року N 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за N 64/8663 (зі змінами) (далі - Інструкція).

Пунктом 11.11 Інструкції встановлено, що Розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в якому платник зазначає самостійно обчислені суми страхових внесків, подається до органу Пенсійного фонду для реєстрації за базовий звітний період, що дорівнює календарному місяцю, - не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно з п.п. 5.1.1 та 5.1.4 Інструкції обчислення страхових внесків зазначеною категорією платників здійснюється щомісячно за ставками, визначеними пунктами 4.1, 4.2 цієї Інструкції, на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), виходячи з розміру страхового внеску, що діє на день нарахування виплат (доходу). Нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками (крім гірничих підприємств) шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Як було встановлено в процесі розгляду справи, відповідачем в порушення п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” N 1058-IV від 09.07.2003р. за період з 20.12.2007 року по 20.07.2009 року страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування перераховуються не в повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. N 1058-IV суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно п.2 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003р. №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно ч. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003р. №1058-ІV територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Приймаючи до уваги несплату закритим акціонерним товариством «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія»сум страхових внесків Управління пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області було складено та направлено на адресу платника внесків вимоги про сплату боргу, які згідно повідомлень про вручення поштового відправлення було одержано відповідачем.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, закритим акціонерним товариством «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія» суму, зазначену у вимогах, сплачено не було, та відповідач не скористався наданим чинним законодавством України правом на оскарження вимог про сплату боргу в судовому порядку.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, за закритим акціонерним товариством «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія»склалася заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у сумі 97 574, 60 грн.

Відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.01р. №121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу “Підстави для звільнення від доказування”.

На думку суду, наявність та розмір заборгованості закритого акціонерного товариства «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія» перед Управлінням пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування підтверджується обґрунтованими розрахунком заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем під час розгляду справи до суду представлено не було.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку щодо правомірності, обґрунтованості заявленого Управлінням пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області позову та наявності підстав для його задоволення відповідно до приведених вище положень ст.ст. 15, 17, 20, 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. N 1058-IV, Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1.

Керуючись ст.ст. 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 9 липня 2003 року N 1058-IV, Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.11.2003 р. №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004 р. за №64/8663, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159 - 164, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Стягнути з закритого акціонерного товариства «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія»на користь держави в особі Управління пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 97 574,60 грн. / дев’яносто сім тисяч п’ятсот сімдесят чотири грн. шістдесят коп./

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про

апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про

апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано «25»січня 2010 року.

Суддя Колесниченко О. В.