Справа № 826/7127/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 липня 2015 року 13:35 № 826/7127/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві
проскасування податкових повідомлень-рішень № від 22.10.2014 року та № від 02.02.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень № від 22.10.2014 року та № від 02.02.2015 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2015 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 13.05.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що контролюючим органом, у відповідності до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, безпідставно нараховано суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, оскільки за результатами операцій з цінними паперами позивачем не отримано розміру доходу, встановленого перевіряючим, крім того, що позивачем було задекларовано у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік.

У судове засідання 13.05.2015 року з'явилися представники сторін.

При цьому, у вказаному судовому засіданні судом замінено відповідача - ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві - на його правонаступника - Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві).

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними, винесеними у межах та на підставі наявних у контролюючого органу повноважень у зв'язку з виявленим під час передвіки позивача факту отримання останнім протягом 2013 року доходу від продажу інвестиційних активів нерезиденту, який, за твердженнями останнього, є іноземним доходом, який підлягає оподаткуванню без врахування витрат на придбання інвестиційних активів.

Суд у судовому засіданні 13.05.2015 року на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт від 17.09.2014 року №5038/26-56-17-01-05/НОМЕР_1 (надалі - акт перевірки).

У відповідності до змісту вищезазначеної перевірки, контролюючим органом зроблено висновок про порушення ОСОБА_1 пп. 164.2.9 п. 164 та п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями, внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на загальну суму 168 894,07 грн.

Підставою для вказаного висновку слугував встановлений факт отримання позивачем доходу, а саме: інвестиційного прибутку (доходу) від операцій з інвестиційними активами на суму 1 018 362,73 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, подав до ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду яких листом від 22.10.2014 року №10330/26-56-17-01-24 позивача повідомлено про залишення останніх без змін.

На підставі викладеного вище, ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.10.2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 211 117,58 грн., з яких 168 894,07 грн. нараховано за основним платежем та 42 223,51 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Скориставшись правом на адміністративне (досудове) оскарження податкового повідомлення-рішення від 22.10.2014 року №, позивачем отримано рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 31.12.2014 року №524/К/26-15-10-08 про результати розгляду первинної скарги, у відповідності до якого вищезазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а також збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 3 154,26 грн. (основний платіж - 2 523,40 грн. штрафні санкції - 630,86 грн.) з посиланням на те, що ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві при проведенні розрахунку суми податку допущено методологічну помилку.

З огляду на викладене вище, ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.02.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 3 154,26 грн., з яких 2 523,40 грн. нараховано за основним платежем та 630,86 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

При цьому, рішенням Державної фіскальної служби України від 16.03.2015 року про результати розгляду повторної скарги залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 22.10.2014 року № та рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 31.12.2014 року №524/К/26-15-10-08.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 22.10.2014 року № та від 02.02.2015 року № необґрунтованими, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (надалі - ПК України), який набрав чинності 01.01.2011 року.

Так, порядок оподаткування іноземних доходів регулюється п. 170.11 ст. 170 ПК України, пп. 170.11.1 якого визначено (з урахуванням вимог пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 цього Кодексу), що у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов'язаний подати до 1 травня року, що настає за звітним, річну податкову декларацію, та оподатковується за ставками, визначеними в п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу, тобто 15 та 17 %.

Згідно пп. 14.1.55 ПК України, дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Водночас, згідно пп. «в» пп. 14.1.54 ПК України, доходом резидента є, зокрема дохід від продажу рухомого та нерухомого майна, дохід від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів.

Проте, виходячі зі змісту спірних правовідносин, відсутні підстави стверджувати, що дохід, отриманий позивачем від продажу інвестиційних активів на користь нерезидента (Бартоломе Де Ла Касас Лп), є доходом, отриманим з джерел за межами України, оскільки, виходячи з матеріалів справи, позивач отримав дохід від відчуження акцій Приватного акціонерного товариства «Ганза» на території України, а тому оподаткування операцій з продажу корпоративних прав українських емітентів регулюється виключно п. 170.2 ст. 170 ПК України.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10.06.2014 року у справі №К/800/5358/14.

Відповідно до пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 ПК України, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Згідно п. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПК України, до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 28.04.2014 року (у відповідності до відмітки) подано до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, до якої, зокрема, додано розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з інвестиційними активами (додаток 3), згідно якого у зв'язку з відчуженням акцій ЗАТ «Ганза» у кількості 5385 шт. за 1 018 362,73 грн. та визначенням суми витрат на придбання інвестиційного активу у розмірі 1 009 687,50 грн., фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначено у розмірі 8 675,23 грн.

Так, на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів №265875-БВ від 03.12.2013 року, укладеного між позивачем (Продавець) та Бартоломе Де Ла Касас Лп (Покупець), позивачем відчужено акції іменні прості Приватного акціонерного товариства «Ганза» у кількості 5385 шт. за загальною вартістю 1 009 687,50 грн.

Згідно виписки з банківського рахунку, копія якого наявна у матеріалах справи, на оплату вищезазначених акцій позивачу надійшли грошові кошти у розмірі 91 006,50 євро.

На підтвердження понесення позивачем витрат на придбання вищезазначених акцій позивачем надано суду копії наступних документів: договору №2 купівлі-продажу цінних паперів при розміщенні додаткового випуску від 05.07.2007 року, згідно якого позивачем придбано у ЗАТ «Ганза» прості іменні акції у розмірі 5335 шт. за ціною за одиницю 187,50 грн., що у загальному розмірі складає 1 000 312,50 грн. (на підтвердження оплати яких матеріали справи містять копії виписки з банківського рахунку на підтвердження перерахування на рахунок ЗАТ «Ганза» грошових коштів у розмірі 175 000,00 грн. та 285 000,00 грн., а також копію квитанції до прибуткового касового ордера №277 від 01.08.2007 року на суму 540 312,50 грн.); квитанції до прибуткового касового ордера №35 від 26.02.2001 року, згідно якого від ОСОБА_1 прийнято грошові кошти у розмірі 9 375,00 грн. в якості оплати по договору купівлі-продажу цінних паперів, що у загальному розмірі складає 1 009 687,50 грн.

Крім того, факт надходження грошових коштів у розмірі 1 009 687,50 грн. від ОСОБА_1 за акції ЗАТ «Ганза» підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про сплату акцій від 10.02.2014 року, виданої Приватним акціонерним товариством «Ганза».

Таким чином, суд дійшов висновку, що контролюючим органом необґрунтовано донараховано позивачу податок на доходи фізичних осіб, оскільки, як було зазначено вище, дохід, отриманий позивачем від продажу інвестиційних активів не є доходом, отриманим з джерел за межами України, при цьому, позивачем задекларовано податкові зобов'язання за результатами досліджуваної операції, виходячи з розміру понесених витрат, з огляду на що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а, відтак, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 22.10.2014 року № та податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 02.02.2015 року №.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 428,55 грн. (чотирьохсот двадцяти восьми грн. 55 копійок) з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок