Справа № 2а-1870/6705/11
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2011 р. Справа № 2a-1870/6705/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шаповала М.М.,

за участю секретаря судового засідання - А.Г. Вольської,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми про визнання нечинним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати нечинним та скасувати рішення відповідача про нарахування страхових внесків за ІІІ-ІV квартал 2010 року в розмірі 1756,80 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", відповідно до абзацу 3 пункту 1 частини 1 статті 4 якого платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю чи за цивільно-правовим договором. Статтю 4 вказаного Закону було доповнено частиною 4, відповідно до якої особи, зазначені в п. 4 ч. 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Відповідач проти позовних вимог заперечував посилаючись на те, що Законом України від 08.07.2010 року №2461-VI "Про внесення змін до законів України "Про державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", який вступив в силу 17 липня 2010 року, було доповнено п.п. 4 п. 8 розділу XV Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", що фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування єдиний, фіксований податок зобовязані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини єдиного (фіксованого) податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески. Згідно зазначених змін, позивач повинен був доплатити до мінімального страхового внеску за липень-грудень 2010 року (з урахуванням сплати фіксованого податку в розмірі 36 грн.) заборгованість в розмірі 1756,80 грн.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не може бути задоволений виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) визначено, що страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно п. 3 ст. 11 Закону № 1058-IV, загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Пунктом 5 ст. 14 Закону № 1058-IV встановлено, що страхувальниками, відповідно до цього Закону, є застраховані особи, зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, та взятий на облік в УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми як особа, що обрала особливий спосіб оподаткування - фіксований податок. Тому він згідно з Законом України № 1058-IV є страхувальником та платником страхових внесків.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Абзацом 9 ч. 2 ст. 19 зазначеного Закону № 1058-IV встановлено, що страхові внески до солідарної системи нараховуються для осіб, зазначених у п. 5 ст. 14 цього Закону, - на суми доходу (прибутку), отриманого від відповідної діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб.

Пунктом 6 ст. 20 Закону № 1058-IV передбачено, що страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для сплати страхових внесків фізичними особами-підприємцями, які сплачують єдиний податок, є квартал.

Згідно ч. 12 ст. 20 вищезазначеного Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до пп. 4 п 8 р. XV Закону в редакції Закону України "Про внесення змін до Законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 08.07.2010 р. №2461-VІ фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що мінімальний страховий внесок - сума коштів, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір страхового внеску, встановлених законом на день отримання заробітної плати (доходу).

Частина 3 ст. 106 Закону № 1058-IV (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

На виконання вказаних вимог Закону, 19.08.2011 року УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми винесено вимогу №Ф-1890 про сплату боргу ОСОБА_1 в розмірі 1756,80 грн. за ІІІ квартал 2010 року (а.с.6).

Відповідно до розрахунку сум страхових внесків, які підлягають сплаті за ІІІ та VІ квартал 2010 року сума до сплати за кожен місяць складає: липень вересень 294,82 грн., жовтень листопад 301,12 грн., грудень 306,10 грн., а з урахуванням часткової сплати в складі фіксованого податку складає за ІІІ квартал 866,46 грн. та за VІ квартал 890,34 грн. (а.с.6-зворотній бік)

Згідно ч.ч. 4, 6 ст.18 Закону № 1058-IV страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Статтею 15 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Відповідно до п. 7 розділу VІІІ Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" від 07.07.2011 року № 3609-VІ доповнено ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" відповідно до якої особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, сума боргу, що стягується відповідно до вимоги Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми від 19.08.2011 року №Ф-1890, є заборгованістю, що виникла в звязку з несплатою страхових внесків за 2010 рік, тому дія положень ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" на дані правовідносини не поширюється.

Суд визнає, що Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми при винесенні вимоги про сплату боргу зі сплати страхових внесків від 19.08.2011 року, діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та Законом України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування", а тому вимоги позивача не можуть бути задоволені.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми про визнання нечинним та скасування рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) < Суддя >

З оригіналом згідно

Суддя М.М. Шаповал

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2011 року.