Справа № 816/2265/15
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2265/15
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Колодяжного Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом
позивача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Полтавському районі Полтавської області
до відповідача Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області
про зобов'язання вчинити дії та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2015 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Полтавському районі Полтавської області (надалі Відділення, позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області (надалі ВДВС Новосанжарського РУЮ, відповідач) про зобов'язання вчинити дії та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04.06.2015 № 47724212.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем помилково застосовано приписи пункту 61 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" при відмові у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 816/4087/14 від 25.12.2014, виданого Полтавським окружним адміністративним судом.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти адміністративного позову. У запереченнях на позов відповідач просить відмовити у задоволенні позову з огляду на правомірність дій ВДВС Новосанжарського РУЮ.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 у справі № 816/4087/14 задоволено адміністративний позов Відділення до Приватної агрофірми "Сухомаячківська" про стягнення коштів, а саме: стягнуто з Приватної агрофірми "Сухомаячківська" () на користь Відділення заборгованість зі сплати страхових внесків та суму капіталізованих платежів у розмірі 67 997,59 грн (а.с.10-11). Дане судове рішення набрало законної сили 23.12.2014.

25.12.2014 на виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 у справі № 816/4087/14 видано виконавчий лист (а.с.12).

21.01.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про примусове виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 у справі № 816/4087/14. 28.01.2015 постановою ВДВС Новосанжарського РУЮ виконавче провадження № 46247694 відкрито. Зазначену постанову позивач отримав 05.03.2015. 30.04.2015 на адресу позивача надійшла постанова ВДВС Новосанжарського РУЮ про перевірку виконавчого провадження та постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу № 816/4087/14 (а.с. 30-31).

Із заявою від 20.05.2015 позивач повторно звернувся до відповідача про примусове виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 у справі № 816/4087/14, на виконання якої виданий виконавчий лист, та надав письмові пояснення щодо обґрунтованості своєї заяви (а.с.30-31-зворот.бік).

02.06.2015 зазначена заява отримана ВДВС Новосанжарського РУЮ (а.с.30).

Постановою головного державного виконавця ВДВС Новосанжарського РУЮ від 04.06.2015 відмовлено у відкритті виконавчого провадження № 47724212 на підставі пункту 61 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Дана постанова вмотивована тим, що 07.03.2008 у номері № 95 офіційного видання "Бюлетень державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" офіційно оприлюднене повідомлення про відкриття ліквідаційної процедури з ліквідації ПАФ "Сухомаячківська" () на виконання ухвали господарського суду Полтавської області від 10.07.2007 у справі № 7/94.

Постанова ВДВС Новосанжарського РУЮ від 04.06.2015 надіслана на адресу відповідача супровідним листом від 08.06.2015 № 2647 та отримана Відділенням 10.06.2015, що не спростовується відповідачем (а.с. 37).

З урахуванням викладеного, оскільки позов поданий до суду 19.06.2015, суд вважає, що позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів у строк, передбачений статтями 99, 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно позовної вимоги про скасування постанови головного державного виконавця ВДВС Новосанжарського РУЮ ПО від 04.06.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження № 47724212 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Преамбулою Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини 1 статті 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У статті 26 цього Закону визначені підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, зокрема згідно з пунктом 61 частини 1 цієї статті державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Виходячи із положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Згідно зі статтею 38 цього Закону з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Повідомлення про визнання боржника банкрутом і про відкриття ліквідаційної процедури мають містити: найменування та інші реквізити боржника, визнаного банкрутом; найменування господарського суду, в провадженні якого знаходиться справа про банкрутство; дату прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; відомості про ліквідатора (ліквідаційну комісію).

У матеріалах справи відсутні докази винесення господарським судом постанови про визнання боржника ПАФ "Сухомаячківська" () банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством, щодо порушення (припинення) провадження у справі про банкрутство, щодо санації, щодо визнання її банкрутом, щодо скасування державної реєстрації припинення.

Статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців містить наступні дані перебування юридичної особи Приватної агрофірми "Сухомаячківська" () в процесі припинення: 22.02.2008, у стані припинення, за судовим рішенням; судове рішення про неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, 7/94 від 10.07.2007, господарський суд Полтавської області, дата набрання чинності 20.07.2007 (а.с. 38-39, 40-41).

Так, відповідно до статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (у редакції, чинній на момент винесення рішення господарським судом Полтавської області про припинення юридичної особи Приватної агрофірми "Сухомаячківська") суд, який постановив рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, у день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення. Дата надходження відповідного судового рішення вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Державний реєстратор повинен не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, внести до Єдиного державного реєстру запис щодо цього судового рішення та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та юридичну особу, щодо якої було прийнято судове рішення, про внесення до Єдиного державного реєстру такого запису.

Таким чином, державним реєстратором внесено запис щодо припинення юридичної особи (ПАФ "Сухомаячківська") на підставі судового рішення, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи. При цьому, відповідно до вищезазначених приписів законодавства відсутня постанова про визнання боржника (ПАФ "Сухомаячківська" () банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, а також відсутні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців стосовно визнання ПАФ "Сухомаячківська" банкрутом.

З урахуванням викладеного, відповідачем неправомірно застосоване положення пункту 61 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" щодо відмови у відкриті виконавчого провадження з примусового виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 у справі № 816/4087/14.

Отже, постанова головного державного виконавця ВДВС Новосанжарського РУЮ від 04.06.2015 ВП № 47724212 про відмову у відкритті виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Проте суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобовязання ВДВС Новосанжарського РУЮ прийняти до виконавчого провадження виконавчий лист, виданий 25.12.2014 на примусове виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 01.12.2014 у справі № 816/4087/14, з огляду на таке.

За правилами статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною 7 статті 83 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом.

Виходячи зі змісту законодавства, що регулює порядок оскарження рішень, дій (бездіяльності) державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, у разі визнання неправомірними (протиправними, незаконними, недійсними) рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки за розсудом державного виконавця або відповідної посадової особи державної виконавчої служби.

Зазначене кореспондується з положеннями пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження".

Таким чином, суд позбавлений права зобов'язати державного виконавця вчинити дії у межах виконавчого провадження, оскільки це вважається втручанням у виконавче провадження, що прямо заборонено законом.

Указане відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20.03.2014 у справі № К/9991/46112/11 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 38158416).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірність винесення постанови від 04.06.2015 ВП № 47724212 про відмову у відкритті виконавчого провадження, що є підставою для часткового задоволення адміністративного позову.

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Полтавському районі Полтавської області до Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області про зобов'язання вчинити дії та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області від 04.06.2015 ВП № 47724212 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 20 липня 2015 року.

Суддя Т.С. Канигіна