Справа № 816/1701/15
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/1701/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Колодяжного Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві
до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
про стягнення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2015 року Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві (надалі Управління ПФУ) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2011 рік у розмірі 2 031,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, який є платником єдиного внеску, всупереч вимогам Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" не сплатив у передбачений законом строк єдиний соціальний внесок за липень - грудень 2011 року у розмірі 2 031,35 грн, у звязку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 2 031,35 грн, яка підлягає стягненню у примусовому порядку.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у задоволені позові. У письмових запереченнях відповідач зазначає, що у нього відсутній будь - який борг зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування за 2011 рік та вимога Управління ПФУ про сплату боргу не була узгоджена з відповідачем.

Заслухавши пояснення відповідача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (надалі Закон № 2464-VI) з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 6) ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа - підприємець 02.02.2007; відповідача взято на облік як платника страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування 05.02.2007; відповідач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з 01.01.2011 (а.с. 9).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 2464 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За приписами частини восьмої статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

З урахуванням положень абзацу третього частини восьмої статті 9 цього Закону базовим звітним періодом для відповідача є календарний рік.

Отже, відповідачем не сплачені соціальні внески в установлені частиною восьмої статті 9 Закону № 2464-VI строки за липень - грудень 2011 року в загальній сумі 2 031,35 грн.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2464-VI сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом, вважається недоїмкою.

Законом № 2464-VI та розділом VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 27.09.2010 № 21-5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 за № 994/18289 (яка набрала чинності 01.01.2011 та діяла на час виникнення спірних правовідносин), передбачено порядок стягнення заборгованості з платників, зокрема зазначено, що платник протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми недоїмки, штрафів та пені; у разі незгоди з розрахунком суми боргу, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, платник узгоджує її з органами Пенсійного фонду у порядку, встановленому Пенсійним фондом України; у разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги у судовому порядку.

Управлінням ПФУ винесена вимога про сплату боргу (яка відповідачем не оскаржена) від 10.05.2012 № НОМЕР_2 суму 2 031,35 грн (а.с. 7).

Дана вимога направлена на адресу відповідача та повернута до Управління ПФУ з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (зв. бік а.с. 7).

Відповідно до пункту 6.4 розділу VI Інструкції № 21-5 вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого її місця перебування (проживання) з повідомленням про вручення за порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установленим Кабінетом Міністрів України. Якщо платник на день надсилання йому органом Пенсійного фонду вимоги не повідомив в установленому порядку про зміну місцезнаходження (місця проживання), вимога вважається належним чином врученою навіть у разі її повернення як такої, що не знайшла адресата.

Суд зазначає, що згідно з частиною 16 статті 25 Закону № 2464-VI строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Внаслідок того, що відповідачем станом на дату розгляду та вирішення справи обов'язок зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за липень - грудень 2011 року у загальному розмірі 2 031,35 грн не виконано, що також підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с. 42) та витягом із картки особового рахунку відповідача (а.с. 43), вимоги позивача про стягнення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2011 рік у розмірі 2 031,35 грн визнаються судом обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94 КАС України, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві () недоїмку зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 2 031,35 (дві тисячі тридцять одна гривня тридцять п'ять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 21 липня 2015 року.

Суддя Т.С. Канигіна