Справа № 826/11102/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 липня 2015 року 14:30 № 826/11102/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Паньківу В.В., розглянувши адміністративну справу

за заявоюОСОБА_1
до третя особа Управління державного казначейства України у Святошинському районі м. Києва Відділ державної виконавчої служби Святошинського РУЮ в м. Києві
про стягнення коштів.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_1

від відповідача: Мельниченко К.Г.

від третьої особи: Семчук Я.О.

Відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 13.07.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивачка), звернулась з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва, до Управління державного казначейства України у Святошинському районі м. Києва (надалі - Відповідач) в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 66 765 (шістдесят шість тисяч сімсот шістдесят п'ять) гривень 98 копійок завданих їй незаконним рішенням посадової особи ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва.

В обґрунтування позовних вимог Позивачка зазначає, що протиправним рішенням органу державної влади їй завдано матеріальну шкоду у розмірі 66 765,98грн., однак, у добровільному порядку повернути такі кошти відповідач відмовився, тому просить суд стягнути такі кошти в її користь.

В судовому засіданні представник Позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні представник Відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що відповідач не вправі здійснювати списання коштів з рахунків Державного бюджету без відповідного висновку розпорядки коштів, яким у даному випадку являється Відділ державної виконавчої служби Святошинського РУЮ в м. Києві.

Судом до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Відділ державної виконавчої служби Святошинського РУЮ в м. Києві (надалі - третя особа).

Представник третьої особи в судовому засіданні при вирішенні даного спору поклався на розсуд суду. Письмових пояснень з приводу заявленого позову не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як встановлено судом, що Відділом Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 21.11.11р. винесено постанову ВП № 18161228 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 66 104,08грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2012р. у справі № 2а-1072/12/2670 за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 21.11.11р. за № ВП 18161228, в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2012р. скасовано Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.02.2012р. у справі № 2а-1072/12/2670, та прийнято нову, якою позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі та скасовано постанову державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від 21.11.11р. за № ВП 18161228.

Дана постанова набрала законної сили з урахуванням вимог ст. 254 КАС України.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії квитанції (а.с.8) та копії Постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.12.2011р., позивачем суму виконавчого збору, встановлену Постановою від 21.11.2011р. - у розмірі 66 104,08грн. сплачено у повному обсязі.

Крім того, із наявних матерів справи вбачається, що при оплаті суми виконавчого збору, Позивачкою оплачено послуги банківської установи в розмірі 1% суми операції, що становить 661,90грн.

З наявних матеріалів справи та наданих у судовому засіданні сторонами пояснень судом встановлено, що Позивач не одноразово зверталась як до Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ в м. Києві так і до Управління державного казначейства України у Святошинському районі м. Києва, з проханням повернути їй сплачені на виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 21.11.11р. за № ВП 18161228, оскільки таке рішення визнано судовим рішенням протиправним та скасовано.

Відповідно до наданої Управлінням державного казначейства України у Святошинському районі м. Києва відповіді від 16.10.2014р. за № 26-02-08/783 Позивачці рекомендовано звернутись до Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ в м. Києві для повернення надмірно сплачених коштів.

Відповідно до наданих представником Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ в м. Києві пояснень, а також доказів, третя особа не в змозі подати відповідний висновок про повернення коштів Позивачці та оригінал квитанції, оскільки матеріали виконавчого провадження, в рамках якого Позивачкою сплачено кошти, знищено за завершенням терміну зберігання. Зазначені обставини підтверджуються копією Листа від 15.05.2015р. № в/30, а також копією Акту про вилучення виконавчих проваджень та знищення від 27.02.2015р.

Разом з тим, кошти в розмірі 66 104,08грн. сплачені Позивачкою на виконання протиправної Постанови про стягнення виконавчого збору, та послуги банківської установи в розмірі 661,90грн., що в свою чергу свідчить про нанесення матеріальною шкодою, що завдана фізичній особі неправомірним рішенням органу державної влади.

Незаконність рішення органу державної влади, в даному випадку Постанови Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ про стягнення з боржника виконавчого збору від 21.11.11р. за № ВП 18161228 встановлено рішенням суду що набрало законної сили.

У відповідності до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до змісту ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

З аналізу наведених норм вбачається, що відшкодування завданої фізичні особі шкоди неправомірним рішенням органу державної влади, а неправомірність такого рішення встановлено судовим рішенням, суд приходить до переконання щодо під ставності заявленої позивачем вимоги, а відтак, позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) збитки у розмірі 66 765,98коп. (шістдесят шість тисяч сімсот шістдесят п'ять гривень 98 коп.).

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати в сумі 182,70грн. (сто вісімдесят дві гривні 70коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук