Справа № 804/4065/15
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2015 р. Справа № 804/4065/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Борисенка П.О, при секретарі судового засідання - Сергієнка В.Ю., за участю представників позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності
до Державного вищого навчального закладу «Український державний
хіміко технологічний університет»
про стягнення заборгованості,-
Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко технологічний університет» про стягнення заборгованості в сумі 7646,90 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за несвоєчасне повернення страхових коштів в сумі 6833,69 грн., визначених Рішенням № 06, позивачем прийнято Рішення № 06/1 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 16.12.2014 року в розмірі 6833,69 грн., в тому числі : пеня 129,84 грн. (0,1% за кожний день) та штраф 683,37 грн. (10% від загальної суми), яке направлено рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача 16.12.2014 р. № 07-06-7458 та яке отримано відповідачем 18.12.2014 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
Враховуючи, що правомірність прийняття Рішення № 06 в сумі 6833,69 грн. підтверджена судом апеляційної інстанції, а отже прийняте за його невиконання Рішення № 06/1 є прийнятим у відповідності до норм чинного законодавства і також підлягає обов'язковому виконанню.
На час звернення з позовом до суду Рішення № 06 та Рішення № 06/1 на загальну суму 7646,90 грн. відповідачем не виконані.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних заперечував, та просив суд у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Відповідно до статті 9 Закону № 2240 (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, проводить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені сг. 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів.
Згідно з абзацом 2 статті 48 Закону № 2240, «Порядку часткового фінансування санаторіїв-профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності», затвердженого постановою правління Фонду від 25.02.2009 № 16 (із змінами та доповненнями (далі Порядок № 16) здійснюється часткове фінансування за рахунок коштів Фонду.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 2240 страховик (Фонд) має право здійснювати перевірку правильності використання страхових коштів на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
За результатами проведеної позивачем планової перевірки правомірного (цільового) використання коштів Фонду санаторієм-профілакторієм Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» за період з 01.07.2013р. по 31.12.2013р. складено акт № 05 від 20.01.2014р., в якому зафіксовано факт неправомірного використання коштів Фонду по статтях «Заробітна плата та нарахування» в сумі 4477,79 грн. та «Харчування» в сумі 311,22 грн. на загальну суму 4789,01 грн.
У зв'язку з виявленим порушенням, відповідно до ст. 30 Закону № 2240 (у редакції Закону України від 08.07.2010 р. № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування») страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.
На підставі акту прийнято Рішення про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, використаних неправомірно (не за цільовим призначенням), та застосування фінансових санкцій № 06 від 07.02.2014 р. на загальну суму 7183,52 грн. (далі - Рішення № 06).
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2014 р. у задоволенні позову Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення № 06 від 07.02.2014 р. - відмовлено.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 р. апеляційну скаргу задоволено частково.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2014 р. скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Рішення № 06 про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у розмірі 233,22 грн. та застосування штрафу у розмірі 116,61 грн., - визнано неправомірним та скасовано.
Отже, правомірність Рішення № 06 в частині застосування фінансових санкцій в розмірі 6833,69 грн. підтверджена постановою ДААС від 06.11.2014 р., яка відповідно до норми ч.3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набрала законної сили з моменту проголошення.
Станом на час звернення до суду, санаторієм - профілакторієм Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» Рішення № 06 у встановлений ч. 2 ст. 22 Закону № 2240 десятиденний строк добровільно не виконано, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, судові рішення, які набрали законної сили підлягають виконанню на всій території України, у разі відмови від добровільного виконання рішення суду, функції з примусового виконання рішень суду покладаються на органи державної виконавчої служби.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» і пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03 серпня 2011 року (зі змінами) затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.
Цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення ( п. 1 Порядку).
У абзаці 2 пункту 2 Порядку № 845 зазначено, що боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.
Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій) (п. 3 Порядку).

Згідно з п. 6 Порядку, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб пакет документів, визначений цим пунктом.

Відповідно до п. 24 Порядку стягувачі, на користь яких прийняті судові рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у п. 6 цього Порядку.

Судом встановлено, що позивач не звертався до органів Казначейства щодо виконання судового рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 158163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 24.04.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 24.04.2015р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4