Справа № 2а-7490/09/1170
Суддя: Н.В. Чубара
Дата ухвалення: 2010-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2010 року Справа № 2а-7490/09/1170

Рядок звіту 2.33

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Чубари Н.В.

при секретарі: Коробченко Є.К.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково виробничої фірми «Агросвіт»до Державної екологічної інспекції в Кіровоградській області про скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково виробнича фірма Агросвіт(надалі позивач) звернулося до Кіровоградського окружного адмінітративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції в Кіровоградській області (надалі відповідач), в якому просить визнати дії Державної екологічної інспекції в Кіровоградській області в особі спеціалістів відділу екологічного контролю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо проведення позапланової перевірки від 14.11.2008 року Товариства з обмежною відповідальністю науково виробничої фірми Агросвіт- неправомірними; визнати нечинним припис винесений спеціалістами відділу екологічного контролю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по виявлених порушеннях згідно акту перевірки від 14.11.2008 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в результаті непланової перевірки 14.11.2008 року відповідачем було складено акт про дотримання вимог природоохоронного законодавства від 14.11.2008 р. та направлено позивачу припис по виявлених порушеннях. У даному приписі позивача зобов'язано оформити спеціальний дозвіл на користування надрами.

Позивач вважає що перевірка була проведена незаконно в порушення норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Крім того, вважає, що припис відповідачем було винесено незаконно, оскільки підприємство позивача має дозвіл на спеціальне водокористування, не є спеціалізованим підприємством з централізованого водопостачання, не використовує воду у своєму технологічному виробництві, тобто не проводить промислову розробку, отже спеціальний дозвіл на користування надрами не потрібен. У звязку з чим просив суд задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову в повному обсязі, надавши заперечення в письмовому вигляді (а. с. 31 37). Просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених в письмових запереченнях.

В судовому засіданні 03.06.2010 р. на підставі ст. 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено до 08.06.2010 р.

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області Державної екологічної інспекції в Кіровоградській області 14.11.2009 р. на підставі ст. ст. 16, 19 Конституції України, ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та п. 5 Положення про Державну екологічну інспекцію в Кіровоградській області з метою здійснення державного контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища проводилася позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ НВФ «Агросвіт»на підставі направлення на перевірку № 694 від 14.11.2008 р. (а. с. 64) та направлення на проведення цільової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 1909/08 від 14.11.2008 р. (а. с. 65).

Проведенню перевірки передували листи Прокуратури Кіровоградської області та прокурора Олександрійського району від 28.10.2008 р. № 07/4-717-вих та від 24.10.2008 р. № 2268-вих щодо надання представників інспекції для участі у перевірці, що ними організовується (а. с. 56 57).

На вимогу даних листів для участі у перевірці було направлено державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області Державної екологічної інспекції в Кіровоградській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, якими оформлено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та надано припис з метою усунення виявлених під час перевірки порушень.

За результатами перевірки було складено акт № 07-590 від 14.11.2008 р. перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства (а. с. 51 53).

Перевіркою встановлено, факт самовільного, тобто без спеціального дозволу використання підземної води. Згідно з даними паспорту на артезіанську свердловину від 2002 року № НОМЕР_1 та дозволу на спеціальне водокористування № 9956 від 27.12.2007 р. глибина свердловини становить 71,0 м.

Згідно акту перевірки № 07-590 від 14.11.2008 р., позивачу було виписано припис, в якому зазначено оформити спеціальних дозвіл (ліцензію) на користування надрами до 14.03.2009 р. (а. с. 9).

Спір між сторонами виник у звязку з тим, що позивач вважає, що підприємство позивача має дозвіл на спеціальне водокористування, не є спеціалізованим підприємством з централізованого водопостачання, не використовує воду у своєму технологічному виробництві, тобто не проводить промислову розробку, а використовує воду для задоволення своїх санітарно-гігієнічних та питних потреб, отже спеціальний дозвіл на користування надрами не потрібен.

Судом встановлено наступні правовідносини та норми права, які підлягають застосуванню в даному конкретному випадку.

Відповідно до ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком держави.

Статтею 19 Господарського кодексу України визначено, що держава здійснює контроль і нагляд за господарською діяльністю суб'єктів господарювання. При цьому органи державної влади і посадові особи, уповноважені здійснювати державний контроль і державний нагляд за господарською діяльністю, їх статус та загальні умови і порядок здійснення контролю і нагляду визначаються законами.

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, які залучені в господарський обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ (ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Пунктом "б" ч. 1 ст. 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачена компетенція спеціально уповноважених органів державного управління в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів щодо державного контролю за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони республіки, а також за додержанням норм екологічної безпеки.

Як вбачається з положення про Державну екологічну інспекцію в Кіровоградській області, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 19.02.2007 р. № 55 (надалі - Положення), остання, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання та відтворення природних ресурсів (земля, надра, поверхневі і підземні води, атмосферне повітря, ліси та інші об'єкти рослинного і тваринного світу) (а. с. 40 47).

Підпунктом 1 пункту 4 Положення передбачено, що до функцій інспекції належить здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища (а. с. 41).

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного контролю у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду контролю, їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного контролю визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»(далі - Закон «Про державний нагляд»).

Відповідно до вимог Закону «Про державний нагляд», державний контроль забезпечується шляхом проведення планових і позапланових заходів.

Згідно з Водним кодексом України підземні води належать до державного водного фонду України, а згідно з Кодексом України про надра, вони є частиною надр. Отже, це природний ресурс з подвійним правовим режимом і, тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Право користування надрами є різновидом права природокористування і має свої особливості. Надрокористування - це один із центральних інститутів гірничного права, тому що надра становлять виключну власність народу України і надаються тільки в користування (ст. 4 Кодексу України про надра). Всі надра включені до Державного фонду надр. Державний фонд надр включає ділянки надр, що використовуються, й ті, що не використовуються, у тому числі континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони. Єдиний правовий режим користування діє стосовно всіх складових частин державного фонду надр, що дозволяє зробити висновок: у законі поняття «надра»і «державний фонд надр»тотожні, тож фактично відносини щодо користування надрами складаються з приводу користування державним фондом надр.

Відповідно до ст. 6 Кодексу України про надра корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення. Віднесення корисних копалин до корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою за № 827 від 12 грудня 994 року затвердив перелік корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення в якому, зокрема, до корисних копалин загальнодержавного значення включив підземні води - мінеральні, прісні, промислові, термальні, а також поверхневі води - ропу. Визначення корисних копалин як загальнодержавного чи місцевого значення поширює на їх відповідний режим правового регулювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів і прісні підземні води до 20 метрів та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Спеціальне використання надр на праві надрокористування передбачає, відповідно до ст. 19 Кодексу України про надра, отримання спеціального дозволу (ліцензії) на використання надр. Стаття 21 Кодексу про надра стверджує, що видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу здійснюються без гірничих відводів, але за умови отримання спеціального дозволу (ліцензії).

Фактично від водокористувачів вимагається отримання двох дозвільних документів, що визначено у постановах Кабінету Міністрів країни «Про затвердження Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування та внесення змін до постанови Кабміну від 10 серпня 1992 р. № 459»від 13 березня 2002 року № 321 та «Про затвердження порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами у 2008 році»від 27 лютого 2008 року № 273.

Зазначені постанови вимагають отримання таких двох дозволів:

- на спеціальне водокористування, відповідно до ст. 49 Водного

кодексу України Міністерства охорони навколишнього середовища за

погодженням із державними органами геології в разі використання підземних вод);

- на користування надрами для видобування корисних копалин, на

підставі ст. 16 Кодексу України про надра.

Отже, аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку про те, що здійснення однієї і тієї ж дії - видобування (забору) води, потребує оформлення двох різних дозволів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Порядку затвердженого становою КМУ від 27 лютого 2008 року № 273 спеціальний дозвіл дається без аукціону для проведення геологічного вивчення та добування підземних вод для централізованого і нецентралізованого водопостачання (крім промислового розливу), підземних питних і технічних цілей.

Самовільне надрокористування це використання надр з порушенням встановленого порядку їх надання у користування, тобто без отримання спеціального дозволу і гірничого відводу (у тих випадках, коли надання останнього визнається необхідним). При цьому не має значення мета користування надрами.

Отже, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про те, що інспекторами відповідача було зроблено правильний висновок щодо незаконного видобування води позивачем, яка є корисною копалиною загальнодержавного значення, з водоносного горизонту, що залягає на глибині 71м.

Крім того, судом враховано наступне.

Частиною 1 статті 72 КАС визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища та законодавства про надра тягне за собою встановлену законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок виявлених порушень природоохоронного законодавства, а саме за відсутність спеціального дозволу на користування надрами, юрисконсульта ТОВ НВФ «Агросвіт»ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Постанову про адміністративне стягнення винесено на підставі ст. 47 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 65 Кодексу України про надра за порушення права державної власності на надра у спосіб, самовільного використання підземних вод. У даному випадку штраф накладено на ОСОБА_1 як на посадову особу ТОВ НВФ «Агросвіт». Зазначена постанова оскаржувалася ОСОБА_1 до Ленінського суду м. Кіровограда.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.08.2009 р. зроблено висновок про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена правомірно та залишена без змін (а. с. 71 73). Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що посадові особи відповідача при проведенні перевірки та винесенні оскаржуваного припису діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем не надано суду доказів, які б спростовували висновки відповідача, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 08 червня 2010 року.

Суддя Н.В. Чубара