Справа № 2а-1870/1806/11
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2011 р. Справа № 2a-1870/1806/11

Сумський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Гелета С.М.

за участю секретаря судового засідання Кліщенко В.О.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад»до Державної податкової інспекції в м.Суми про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад»(далі ТОВ «Регіональний шинний склад», позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м.Суми (далі ДПІ в м.Суми, відповідач ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №/0/20316 про визначення суми податкового зобовязання з податку на прибуток в сумі 35170 грн., №/0/20315 від 16.03.2011р., про визначення суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 28135 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов, зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі помилкових висновків акту перевірки.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позовних вимог категорично заперечувала, просила суд відмовити в задоволенні адміністративного позову. Зазначала, що висновки акту перевірки ґрунтувалися на підставі досліджених первинних документів, які були надані на перевірку ТОВ „Регіональний шинний склад".

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як встановлено судом, за результатом планової виїзної перевірки ТОВ „Регіональний шинний склад" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2009 року по 30.09.2010 року та іншого законодавства за період з 01.07.2009 року по 30.09.2010 року, податковим органом складено акт перевірки № 727/235/33219017/12 від 18.02.2011р. (а.с. 7-17)

На підставі висновків акту перевірки ДПІ в м.Суми були прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення №/0/20316 від 16.03.2011 року про збільшення грошового зобов'язання по податку на прибуток на загальну суму 35 170 грн., та № /0/20315 від 16.03.2011 року, про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 28 135 грн.. (а.с.18-19).

Представником відповідача надано розрахунок сум визначених спірними податковими повідомленнями-рішеннями (а.с. 43)

Як вбачається із стор. 5 акту перевірки та пояснень представника відповідача ТОВ „Регіональний шинний склад" було відвантажено продукцію по накладній №116 від 20.01.2010р. на суму 135050,40 грн., в т.ч. 22508,40 грн.

ТОВ „Регіональний шинний склад" було отримано грошові кошти за 1 квартал 2010 року, а саме 21.01.2010р. в сумі 135050,04 грн. від фізичної особи ОСОБА_3.

Факт отримання грошових коштів в сумі 135050,04 грн. перевіряючими встановлено на підставі банківських виписок ТОВ „Регіональний шинний склад" за 21.01.2010 року без номера на суму 135050,04 грн. в т.ч. ПДВ 22508,04 грн., про що і зазначено в акті перевірки (а.с.5)

На думку податкового органу, податкова накладна не відповідає вимогам Закону України № 996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки в ній не зазначено ідентифікаційний код фізичної особи покупця продукції, не вказані паспортні дані отримувача товару, його адреса, тому відповідачем неможливо визначити та ідентифікувати фактичного отримувача товару.

Представник відповідача в судовому засіданні посилався на ч.2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідно до якої первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Даними, що можуть ідентифікувати особу, на думку представника відповідача, являються ідентифікаційний код фізичної особи, або паспортні дані.

Таким чином, податкова накладна від 20.01.2010 року не може бути включеною до складу валового доходу, і дане порушення вплинуло на розмір податкових зобов'язань.

Суд не погоджується із висновками акту перевірки, виходячи із наступного,

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ч. 2 зазначеної норми, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: а) назву документа (форми); б) дату і місце складання; в) назву підприємства, від імені якого складено документ; г) зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; д) посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; е) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п. 7.2.6. п. 7.2. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Як виняток з цього правила, підставою для нарахування податкового кредиту при поставці товарів (послуг) за готівку чи з розрахунками картками платіжних систем, банківськими або персональними чеками у межах граничної суми, встановленої Національним банком України для готівкових розрахунків, є належним чином оформлений товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що підтверджує прийняття платежу постачальником від отримувача таких товарів (послуг), з визначенням загальної суми такого платежу, суми податку та податкового номера постачальника.

Із пояснень представника позивача вбачається, що податкова накладна не була передана ОСОБА_4, враховуючи те, що дана особа не є платником податку на додану вартість, як і зазначено в самій податковій накладній, діючим законодавством не передбачено зазначати в податковій накладній ідентифікаційний код та адресу не платника податку на додану вартість, графи податкової накладної, які є обовязкові для заповнення, такої вимоги не містять.

Як вбачається із наданих позивачем банківських виписок про рух коштів за 21.01.2011 р. ПАТ «Райффайзен банк Аваль»Сумської обласної дирекції вбачається, що ТОВ „Регіональний шинний склад" 21.01.2010 р. від гр..ОСОБА_4 було отримано грошів кошти в сумі 127600,20 грн. (а.с. 33-35).

Дана інформація на запит суду також підтверджена виписками ПАТ «Райффайзен банк Аваль»Сумської обласної дирекції по особовому банківському рахунку ТОВ „Регіональний шинний склад" за 21.01.2010 р., якою підтверджена отримана сума грошових коштів в сумі 127600,20 грн. (а.с. 57-60), довідкою банківської установи від 30.06.2011 р. №1098/С19-0000-103 (а.с. 63).

Представником позивача надано суду податкову накладну № ННЄт-00214 від 20.01.2010 р. (а.с. 20), з якої вбачається, що на підставі рахунку № СчЭт-0 01 10 накл. №ОтЭт- 10 , ОСОБА_3 було отримано товар на загальну суму 127600 грн., в т.ч. 21266,70 грн. ПДВ . В наданій податкові накладній вбачається, що ОСОБА_3 не є платником податку на додану вартість.

Також позивачем надано рахунок № СчЭт-000000151 від 19.01.2010 р., з якої вбачається, що даний рахунок було виписано ОСОБА_3 (м.Чернігів, вул. Олеко Дундича,4) на отримання товару на загальну суму 127600,21 грн., виписано видаткову накладну № СчЭт-00016 від 20.01.2010 р. щодо отримання ОСОБА_3 товару (шин) на загальну суму 127600,20 грн. (а.с.32).

Із акту звірки з ОСОБА_3 за січень 2010 р. вбачається, що даною особою було отримано товар на суму 127600 грн. (а.с.46-47).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в України встановлено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

Статтею 1 вказаного закону визначено поняття первинного бухгалтерського документу, яким є документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення .

Відповідно до ст. 9 Закону N 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5. ст..7 Закону України "Про податок на додану вартість" 68/97-ВР від 03.04.97р., датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків, або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно вимог п. 7.2. ст. 7 цього ж Закону платник податку зобовязаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, імя та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, обєм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Таким чином, зазначення місця адреси фізичної особи, стосується лише тих осіб, які є платниками податку на додану вартість (податкова адреса), і зазначається саме податковий номер платника податку - покупця, а не ідентифікаційний код фізичної особи не платника податку на додану вартість.

Як вбачається із матеріалів справи, вимоги п. 7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» ТОВ „Регіональний шинний склад" були виконані

Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобовязань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи представником відповідача не подано суду належних доказів того, що ТОВ „Регіональний шинний склад" було відвантажено продукцію та отримано грошові кошти від ОСОБА_3 на суму 135050,40 грн., жодним чином не підтверджено висновки акту перевірки щодо отримання ТОВ „Регіональний шинний склад" грошових коштів від ОСОБА_3 в сумі 135050,40 грн., виявлені під час розгляду справи в суді розбіжності представник ДПІ в м.Суми пояснити не зміг.

В супереч наведеним вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішення, висновки акту перевірки спростовуються матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад»до Державної податкової інспекції в м.Суми про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.Суми № /0/20316 від 16.03.2011р., №/0/20315 від 16.03.2011р.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду в десятиденний строк з дня отримання постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис) С. М. Гелета

Повний текст постанови складено та підписано 15.07.2011р.

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Гелета