Справа № 820/4982/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

23 червня 2015 р. №820/4982/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Ахвердян Р.А.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПРІМАТЕРРА" до Державної податкової інспекції в Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПРІМАТЕРРА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в Дзержинському районі м. Харкова, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.04.2015 року № НОМЕР_1 про донарахування суми податкового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 280069,0 грн. та № НОМЕР_2 про донарахування суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 327527,0 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 70017,25 грн. з податку на прибуток та 81881,75 грн. з ПДВ, на загальну суму 759495,0 грн., прийняті Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення винесені на підставі висновку акту перевірки від 30.03.2015 року №1327/20-30-22-01/38157060, які, на думку позивача, є необґрунтованими та помилковими, оскільки судження податкового органу про заниження обсягу реалізованого скрапленого газу, що впливає на визначення об'єкта оподаткування при продажу скрапленого газу, відповідачем зроблено в результаті вчинення ним перерахунку обсягів скрапленого газу, придбаних позивачем в тонах - у літри. При цьому відповідач використав формулу Літр=Кілограм/Щільність згідно ГОСТ 27578-87 "Газ вуглеводний скраплений для автомобільного транспорту", взявши показник щільності з непідтверджених джерел. При цьому в акті вказано, що позивачем не зазначено, який саме показник щільності ним використано, з якого розрахунку, та яким чином цей показник вплинув на суму реалізованого скрапленого газу і отриманого прибутку. Також позивач зазначив, що щільність скрапленого газу марки СПБТ (суміш пропан - бутанова технічна) залежить від ряду технічних (різне співвідношення в суміші пропану та бутану) та атмосферних факторів (температура повітря, тиск тощо), в результаті фізичних властивостей скрапленого газу щільність постійно змінюється, через що розрізняється суміш СПБТ (Зимова) та СПБТ (Літня). При цьому відповідачем вчинені дії з розрахунку щільності скрапленого газу, придбаного позивачем протягом 23.05.2012 року - 31.12.2014 року, шляхом використання одного невстановленого узагальненого показника щільності скрапленого газу, який не відповідає дійсній щільності в певну пору року та при певних атмосферних даних температури та тиску. Щодо взаємовідносин з контрагентом ТОВ "АЙПІ СВІТ" позивач зазначив, що відповідно до договору ним було придбано скрейч - картки для клієнтів позивача. Поставка даних карток здійснена через послуги "Нова пошта", оскільки використання спеціального транспорту для їх отримання не потребується.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - ОСОБА_2 до суду надійшли письмові заперечення, в яких представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись той факт, що при здійсненні господарської діяльності - перевезення скрапленого газу позивачем від постачальників в місце реалізації здійснювалося ПП "Род - Ник". Згідно первинних документів, скраплений газ був придбаний позивачем в одиницях виміру - тонах, а був реалізований в літрах, тобто в різних одиницях виміру. В наданих до перевірки товарно - транспортних накладних на перевезення скрапленого газу вказано, що об'єм перевезення скрапленого газу в літрах постійно становить 6160 літрів, хоча об'єм в тонах постійно коливається від 3,48 тон до 3,54 тон та змінюється температура повітря. Під час перевірки позивачем не було надано розрахунку коефіцієнт щільності скрапленого газу, який застосовується на підприємстві, через що відповідачем використано ГОСТ 27578-87 "Газ вуглеводний скраплений для автомобільного транспорту". За результатами перерахунку відповідачем за період червень - жовтень 2014 року у кількості 78128,5 літрів, встановлено, що позивачем при перевезенні в місце реалізації занижено об'єм реалізації скрапленого газу, отже, занижено дохід, що враховується при визначені об'єкта оподаткування при продажу скрапленого газу. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем реалізовано не облікований скраплений газ невстановленим особам. Також виявлені порушення позивача з ТОВ "АЙПІ СВІТ", оскільки при співставленні податкових зобов'язань та податкового кредиту виявлено розбіжність у листопаді 2014 року в розмірі 19668 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПРІМАТЕРРА" (далі ТОВ "ТД "ПРІМАТЕРРА") () зареєстровано як юридична особа (т.6 а.с.2), перебуває на обліку в ДПІ в Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області, є платником податку на додану вартість, що не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до Довідки від 05.11.2012 року АА №740417 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданої Головним управлінням статистики у Харківській області, видами діяльності ТОВ "ТД "ПРІМАТЕРРА" за КВЕД - 2010 є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля пальним; інші види роздрібної торгівлі в спеціалізованих магазинах (т.1 а.с.10).

Судом встановлено, що ДПІ в Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області проведена планова виїзна перевірка ТОВ "ТД "ПРІМАТЕРРА" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 23.05.2012 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 23.05.2012 року по 31.12.2014 року.

За результатами планової виїзної перевірки складений акт від 30.03.2015 року №1327/20-30-22-01/38157060 (т.1 а.с.11-45), яким встановлено порушення вимог п. 135.1, п. 135.2, п.п.135.4.1 п. 135.4 ст. 135, п.137.1 ст. 137 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 280069 грн., в т.ч. за 2013 рік на суму 56919 грн., за 2014 рік на суму 223150 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 307859 грн., в т.ч. за травень 2013 року в суму 2604 грн., за червень 2013 року в сумі 11027 грн., за липень 2013 року в сумі 9711 грн., за серпень 2013 року в сумі 12582 грн., за вересень 213 року в сумі 12157 грн., за жовтень 2013 року в сумі 9907 грн., за листопад 2013 року в сумі 866 грн., за грудень 2013 року в сумі 1061 грн., за січень 2014 року в сумі 856 грн., за лютий 2014 року в сумі 871 грн., за березень 2014 року в сумі 10557 грн., за квітень 2014 року в сумі 15507 грн., за травень 2014 року в сумі 21082 грн., за червень 2014 року в сумі 33699 грн., за липень 2014 року в сумі 33104 грн., за серпень 2014 року в сумі 38375 грн., за вересень 2014 року в сумі 38619 грн., за жовтень 2014 року в сумі 37970 грн., за листопад 2014 року в сумі 13624 грн., за грудень 2014 року в сумі 3680 грн.; п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.7 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 19668 грн., в т.ч. за листопад 2014 року суму ПДВ 19668 грн.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, ДПІ в Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 28.04.2015 року №, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 409408,75 грн., в т.ч. за основним платежем 327527 грн. та штрафними санкціями - 101540,0081881,75 грн. (т.1 а.с. 6);

- від 28.04.2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 305086,25 грн., в т.ч. за основним платежем 280069 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 70017,25 грн. (т.1 а. с.7).

Перевіряючи обґрунтованість висновків ДПІ в Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області, викладених в акті перевірки від 30.03.2015 року №1327/20-30-22-01/38157060, суд встановив наступне.

Як вбачається з акту перевірки, відповідач вважає, що ТОВ "ТД "ПРІМАТЕРРА" за період травень - грудень 2013 року, січень - грудень 2014 року при перевезенні скрапленого газу в місце реалізації за адресами м. Харків вул. Ак. Павлова, 18а, вул. Блюхера, 4, пр. Перемоги,77 занижено обсяг реалізації скрапленого газу, внаслідок занижено дохід, що враховується при визначені обсяг оподаткування при продажу скрапленого газу, через що відповідачем зроблено висновок про реалізацію не облікованого газу невстановленим особам.

З акту перевірки встановлено, що перевезення скрапленого газу для ТОВ "ТД "ПРІМАТЕРРА" від постачальників в місце реалізації за адресами м. Харків вул. Ак. Павлова, 18а, вул. Блюхера, 4, пр. Перемоги,77, здійснювалося підприємством перевізником ПП "Род-Ник" .

При цьому, в акті перевірки зазначено, що згідно наданих документів, а саме: актів прийому передачі та товарно транспортних накладних податковим органом встановлено, що скраплений газ був придбаний та перевозився в тонах, а був реалізований в літрах, тобто в різних одиницях виміру. Також в акті перевірки зазначено, що обсяг перевезення скрапленого газу в літрах постійно становив 6160 літрів, при цьому обсяг в тонах постійно коливався від 3,48 тон до 3,54 тон та змінювався температура повітря, через що відповідачем використано ГОСТ 27578-87 "Газ вуглеводний скраплений для автомобільного транспорту", за результатами перерахунку відповідачем за період червень - жовтень 2014 року у кількості 78128,5 літрів, тобто позивачем при перевезені в місце реалізації занижено обсяг реалізації скрапленого газу.

Як встановлено з пояснень представника відповідача, наданих в ході судового засідання, при перерахунку скрапленого газу з тон в літри, відповідач використав формулу Літр=Кілограм/Щільність згідно ГОСТ 27578-87 "Газ вуглеводний скраплений для автомобільного транспорту", при цьому відповідач брав до розрахунку сталу одиницю щільності з мережі "Інтернет", без використання будь - яких інших співставлень відносно властивостей речовин, що містяться в складі скрапленого газу.

Проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності, суд не погоджується з висновками відповідача з наступних підстав.

Судом встановлено в ході розгляду справи, що при отриманні позивачем скрапленого газу від контрагента - постачальника кожного разу здійснювалося вимірювання щільності скрапленого газу, а саме: використовувалося термоденсиметр (виробник фірма СОРRIМ, Італія), який атестовано відповідно до свідоцтва про державну метрологічну атестацію від 20.08.2012 року №12-10776, виданого ДП "Укрметртестстандарт" (т. 1 а.с.69) та перевірено відповідно до свідоцтва про перевірку за №12-01/2260, виданого ДП "Укрметртестстандарт" (т.1 а.с.70), яке є чинним до 17.06.2016 року.

На підтвердження здійснення позивачем замірів щільності скрапленого газу та відповідності задекларованого доходу та отриманого скрапленого газу позивачем надано акти зливання скрапленого газу для перевезення до АГЗП ТОВ "ТД "ПРІМАТЕРРА", які підписані комісією у складі інженера та оператора з боку ПП "Род-Ник" та оператора з боку позивача, також в актах визначено факт заміру щільності суміші скрапленого газу термоденсиметром в поставлених тонах (виробник фірма СОРRIМ, Італія) (т.1 а.с.71-250, т. 2 а.с.1-250, т. 3 а.с. 1-250, т.4 а.с. 1-250, т. 5 а.с. 1-164) .

Необхідність робити вимірювання щільності скрапленого газу при кожному його зливанні у ємність обумовлена властивостями речовин, що містяться в скрапленому газі, оскільки ці властивості при взаємодії з навколишнім середовищем (в залежності від температури та атмосферного тиску), змінюються, що є загальновідомими обставинами.

Так, для газобалонних автомобілів промисловість випускає суміші пропану і бутану технічних (СПБТ) двох складів: СПБТ (З) - зимову, яка містить в межах 80-60% пропану і не більше як 20-40% бутану; СПБТ (Л) - літню, яка містить в межах 30-10% пропану і не більше як 70-90% бутану, зазначене пов'язано з властивостями речовин, що знаходяться в сполуці в скрапленому газі, а саме: в рідкому стані пропан залишається при температурі до - 42 градусів по С, а бутан - лише до -0,5 градусів по ОСОБА_3 густина рідкого пропану складає 0,509 кг/м, а бутану - 0,652 кг/м, тому щільність даних речовин СПБТ різна, а також різна щільність самої їх суміші, що безпосередньо залежить від температури навколишнього середовища, тобто чим вище температура повітря, тим менша щільність.

Судом встановлено, що позивачем розрахунок щільності здійснювався згідно Інструкції про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально - побутового споживання, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 року №332.

Зазначені обставини спростовують позицію відповідача під час здійснення перевірки та визначення щільності скрапленого газу щодо сталої одиниці щільності скрапленого газу, яка була використана під час перерахунку з тон на літри скрапленого газу.

Крім того, суд зазначає, що для підтвердження відповідності якості скрапленого газу придбаного у своїх контрагентів позивачем надано паспорти якості (т.8 а.с.22-56).

Також суд зазначає, що між ТОВ "ТД "ПРІМАТЕРРА" (покупець) та ТОВ "Торгівельний дім "Газтрейд", ТОВ "ГАЗ - ОН", ПП "Олан", ПП "Род-Ник" (постачальники) укладено договір поставки від 17.05.2013 року №1705 (т.7 а.с.93-94), від 02.08.2013 року №208 (т.7 а.с.95-96), від 01.07.2013 року №107 (т.7 а.с.99-100) . Згідно п.п.1.1 договорів поставки - постачальник зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується сплатити та прийняти на умовах даного договору скраплений газ. Також п.п. 1.2 скраплений газ постачальник передає в одиниці виміру - тона. Підпунктом 2.1 договору постачання передбачено, що по даному договору здійснюється автотранспортом покупця на умовах EXW з ГНС (м. Харків, вул. Біологічна, 6й), автотранспортом постачальника на умовах FCA (ІНКОТЕРМС 2000).

Факт реальності постачання скрапленого газу, його сплати, використання позивачем у власній господарській діяльності, підтверджується наданими первинними документами, а саме: податковими накладними (т.6 а.с.221, т.7 а.с.211-231, 239), (т.6 а.с.210-214, т.7 а.с.232-238, 240-250, т.8 а.с.1-13), (т.7 а.с.7-57), (т.6 а.с.75-143, т. 8 а.с.14-15), актами здачіприймання нафтопродуктів (т.6 а.с. 220, т.7 а.с. 108-117, 128-133), (т.6 а.с.208-209, т.7 а.с.118-127, 135-138), (т.6 а.с.234-250, т. 7 а.с.1-6), (т.6 а.с.39-74, т. 7 а.с.133-134), видатковими накладними (т.6 а.с. 222-233), (т.6 а.с. 27-38), виписками по особовому рахунку (т. 6 а.с.144-207, т. 7 а.с.58-69, 71-76, 77-92, 159-166,168-169,171-172, 146,152-153,158,167,170-210, 215-219, т. 8 а.с.18-19), платіжним доручення (т. 7 а.с.70).

Також на підтвердження реальності поставки товару позивачем надані товарно-транспортні накладні (т.7 а.с.101-107).

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ "Торгівельний дім "Газтрейд", ТОВ "ГАЗ - ОН", ПП "Олан", ПП "Род-Ник" , відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Крум того, суд зазначає, що відповідачем не заперечується факт реальності придбання позивачем скрапленого газу.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України, визначено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 135.1 ст. 135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 137.1 ст. 137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Згідно п.138.1 ст. 138 ПК України - витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Таким чином, в судовому засіданні позивачем надано належні та допустимі докази, що спростовують висновки податкового органу щодо заниження позивачем обсягів реалізації скрапленого газу, отже висновки відповідача щодо заниження позивачем доходу, що враховується при визначені об'єкта оподаткування при продажу скрапленого газу, є безпідставними та необґрунтованими.

Також суд не погоджується з висновками відповідача, які містяться в акті перевірки щодо завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників у сумі 19668 грн., у т.ч. у листопаді 2014 року у сумі 19668 грн., через відсутність первинних документів, які підтверджуються рух товару від постачальника до покупця, а саме: товарно - транспортні накладні, подорожні листи, інші первинні документи, що підтверджують факт транспортування, з наступних підстав.

Як встановлено судом в ході судового засідання, позивачем для здійснення своєї господарської діяльності було придбано у ТОВ "АЙПІ СВІТ" засоби КЗІ смарт - карт "СryptoСаrt-337" в загальній кількості 2000 штук на суму 118014 грн.

ТОВ "АЙПІ СВІТ" виписав податкові накладні (т.8 а.с.20-21) та видаткові накладні від 11.09.2014 року №87, від 30.09.2014 року №80 (т. 8 а.с.16-17), що підтверджують сплату позивачем податку на додану вартість у ціні придбаних ним за вказаним договором ТМЦ.

На підтвердження реальності господарської операції між позивачем та його контрагентом надано позивачем докази оплати зазначених смарт карт , а саме виписки з банку (т.8 а. с. 18-19).

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ПП "Род-Ник", відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Як зазначено судом вище, основним видом діяльності позивач є торгівля палива.

Як встановлено з пояснень представника позивача в ході судового засідання, засоби КЗІ смарт - карт "СryptoСаrt-337" є картками на знижки для клієнтів покупців позивача, вони використовуються в господарській діяльності позивача як маркетинговий хід для заохочення клієнтів придбавати у позивача паливо.

Суд зазначає, що зазначені картки не є ТМЦ, що потребують спеціального транспортування, враховуючи їх розмір.

При цьому, як встановлено з пояснень представника позивача наданих в судовому засіданні, встановлено, що картки були отримані позивачем «Новою поштою».

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України, визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.4 ст. 201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Згідно 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Суд зазначає, що угоди, укладені між позивачем та його контрагентом ТОВ "АЙПІ СВІТ" є чинними та не визнані в установленому порядку недійсною.

Судом встановлено, що на час укладання та виконання зазначеного договору ТОВ "ТД "ПРІМАТЕРРА" та ТОВ "АЙПІ СВІТ" були зареєстровані як юридичні особи та є платниками податку на додану вартість, що встановлено в ході розгляду та не заперечується сторонами.

Таким чином, ТОВ "АЙПІ СВІТ" - виконав свої зобов'язання за вказаним договором, а ТОВ "ТД "ПРІМАТЕРРА" прийняло ТМЦ за цими договором, які відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

Таким чином судом встановлено, що придбання позивачем ТМЦ у контрагентів ТОВ "АЙПІ СВІТ" було необхідно для здійснення господарської діяльності, а саме для заохочення покупців, що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими, видатковими накладними, виписками з банку.

Зазначена закупівля ТМЦ у контрагента безпосередньо повязана з господарською діяльністю підприємства, оскільки придбані товари забезпечують умови здійснення господарської діяльності, а саме подальшого реалізації палива, яка направлена на отримання доходу.

Позивачем надані всі належні первинні документи, що підтверджують реальність та факт придбання ТМЦ, які призначені для використання у господарській діяльності ТОВ "ТД "ПРІМАТЕРРА".

Таким чином, позивачем було повністю дотримано всіх вимог Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит та відображення валових витрат по операціях з ТОВ "АЙПІ СВІТ". Задекларовані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій між ТОВ "АЙПІ СВІТ" та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість суми витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

На підставі зазначених вище обставин суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесені позивачем - ТОВ "ТД "ПРІМАТЕРРА" витрати у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного суб'єкта господарювання (в оплату вартості придбаного товару), що свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Наявні у справі докази не містять жодних доказів наявності між позивачем та контрагентами позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Крім того, факт наявності у позивача - ТОВ "ТД "ПРІМАТЕРРА" матеріально - технічних ресурсів (т.6 а.с.16-25) свідчить про наявність умов необхідних для здійснення основного виду діяльності - торгівлі пальним, що не заперечується відповідачем. Порядок формування податкового кредиту здійснювався у перевіряємому періоді відповідно Податкового кодексу України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання відповідача на той факт, що виявлені розбіжності при співставленні податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України щодо ТОВ "ТД "ПРІМАТЕРРА" в період листопад 2014 року в розмірі 19668 грн. - суд не бере до уваги, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Також, суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ Мукачівський лісокомбінат до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ Фірма ВІК до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 28.04.2015 року №, від 28.04.2015 року № НОМЕР_2 прийняті ДПІ в Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області є необґрунтованими та неправомірними, через що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПРІМАТЕРРА" до Державної податкової інспекції в Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів в Харківській області від 28.04.2015 року №, від 28.04.2015 року № НОМЕР_2.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 30 червня 2015 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.