Справа № 2а-6757/10/1870
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2010 р. Справа № 2а-6757/10/1870

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Дишковець Ю.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2а-6757/10/1870

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 завод Буддеталь"

до ОСОБА_5 міжрайонної державної податкової інспекції

про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 завод Буддеталь" (надалі по тексту позивач, ТОВ "КЗ «Буддеталь") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 міжрайонної державної податкової інспекції (надалі по тексту відповідач, ОСОБА_5 МДПІ), в якому просить суд:

- скасувати податкові повідомлення - рішення від 23.04.2010 р. №/0, №/0, №/1 та №/1 від 06.07.2010 р., в результаті яких визначено суму податкового зобовязання по податку на прибуток за основним платежем - 924391,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 468540,50 грн., податку на додану вартість за основним платежем - 49620,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 24810,00 грн.

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 завод Буддеталь" витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду в сумі 3 грн. 40 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.04.2010 року спеціалістами ОСОБА_5 МДПІ на підставі направлень від 10.03.2010 р. №230-039 та від 30.03.2010 р. №230-053, була проведена виїзна планова перевірка, у результаті якої складений акт №152/23-3/23051164. У зв'язку з тим, що ТОВ «КЗ «Буддеталь» не погоджувалося із висновком даного акту перевірки, підприємство відмовилося від його підпису. Акт відмови від підпису спеціалістами ОСОБА_5 МДПІ не складався.

23.04.2010 р. ТОВ «КЗ «Буддеталь» отримало податкові повідомлення-рішення відповідача:

№/0 про сплату 49620,00 грн. податкового зобов'язання за основним платежем, та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 24810,00 грн., застосованих за порушення Закону України «Про податок на додану вартість»;

№/0 про сплату 924391,00 грн. податкового зобов'язання за основним платежем, та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 468540,50 грн., застосованих за порушення п. 1.32 ст. 1, пп. 5.2.1 п. 5.2, п. 5.1, пп. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Не погоджуючись із зазначеними вище податковими повідомленнями-рішеннями, 05.05.2010 р. за №128 позивачем направлена скарга до ОСОБА_5 МДПІ, рішенням якої від 14.05.2010 р. №4874/10/25-10 продовжено строк розгляду первинної скарги підприємства, а рішенням від 02.07.2010 р. №6936/10/25-10/12ск про результати розгляду первинної скарги, ОСОБА_5 МДПІ залишила без змін податкові повідомлення-рішення від 23.04.2010 р. №/0 та №/0, а скаргу товариства - без задоволення.

Після надіслання рішення про результати розгляду первинної скарги, на адресу підприємства відповідачем 06.07.2010 р. були надіслані повторні податкові повідомлення-рішення №/1 та №/1.

12.07.2010 р. за №168 ТОВ «КЗ «Буддеталь» направило повторну скаргу на податкові повідомлення-рішення до Державної податкової адміністрації в Сумській області.

03.08.2010 р. за №11350/10/25-005-75/105/ск від 30.07.2010 р. підприємство отримало рішення про результати розгляду повторної скарги, яким залишено оскаржувані податкові повідомлення-рішення та рішення про розгляд первинної скарги без змін, а скаргу ТОВ «КЗ «Буддеталь» - без задоволення.

Однак, з зазначеним рішення позивач не погоджується з наступних підстав.

За висновками акту від 13.04.2010 р. про результати виїзної планової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2009 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2009 р. №152/23-3/23051164, встановлено такі порушення:

п. 1.32 ст. 1, п. 5.1, пп. 5.2.1 п.5.2, пп. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств", що призвело до заниження податку на прибуток всього у сумі 924391 грн., у т.ч. за 2 квартал 2008 р. в сумі 404207 грн., за 3 квартал 2008 р. - 441 318 грн., за 4 квартал 2008 р. в сумі 78 866 грн. та зменшення збитків за 2009 рік в сумі 131 478 грн.;

пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість", що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 49620 грн., в т.ч. в жовтні 2008 р. в сумі 46287 грн., в листопаді 2008 р. в сумі 3 333 грн.

В акті перевірки також зазначено, що на порушення вимог п. 1.32 ст. 1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств", ст.ст. 4, 6 Закону України „Про металобрухт", ТОВ „КЗ „Буддеталь" завищив валові витрати в сумі 3 829 043,00 грн. в т.ч. за 2 квартал 2008 р. - 1 616 827 грн., за 3 квартал 2008 року на суму 1 765 274 грн., за 4 квартал 2008 року - 315 464 грн., за 1 квартал 2009 року на суму 50 760 грн., за 3 квартал 2009 року на суму 80 718 грн., внаслідок здійснення безтоварних операцій.

Однак такі твердження ОСОБА_5 МДПІ не відповідають дійсності з наступних причин.

ТОВ «КЗ «Буддеталь» розпочало здійснювати операції по заготівлі та переробці металобрухту чорних металів на підставі Ліцензії Міністерства промислової політики України серії АВ №078932 від 27.06.2006 р.

03.05.2007 р. між ТОВ «КЗ «Буддеталь» та ТОВ «Відродження» був укладений Договір №03/05 купівлі-продажу товару, дія якого була пролонгована Додатковою угодою №1 до 31.12.2008 р. За даним договором, ТОВ «КЗ «Буддеталь» придбавало у ТОВ «Відродження» м.Луганськ металоконструкцій за наступними накладними: №141 від 04.04.2008 р. - 254,0 т на загальну суму 448 244,00 грн.; №1 від 05..05.2008 р. - 18,8 т на загальну суму 30 080,00 грн.; №2 від 05.05.2008 р. - 19,7 т на суму 31 520,00 грн.; №3 від 09.05.2008 р. - 20,1 т на суму 32 160,00 грн.; №4 від 09.05.2008 р. - 19,8 т на суму 31 680,00 грн.; №5 від №6 від 13.05.2008 р. - 19,9 т на суму 31 840,00 грн.; №7 від 17.05.2008 р. - 18,8 т на суму 30 080,00 грн.; №8 від 13.05.2008 р. - 19,6 т на суму 31 360,00 грн. №8/1 від 17.05.2008 р. - 19,7 т на суму 31 520,00 грн.; №11 від 21.05.2008 р. - 19,5 т на суму 31 200,00 грн.; №12 від 23.05.2008 р. - 19,6 т на суму 31 360,00 грн. Всього на загальну суму 792 244,00 грн.

У відповідності до зазначених вище накладних, були складені акти приймання-передачі придбаних металоконструкцій від ТОВ «Відродження», а саме:

акт приймання-передачі від 04.04.2008 р. -на 254,0 т загальною вартістю 448244,00 грн.;

акт приймання-передачі від 31.05.2008 р. -на 215,0 т загальною вартістю 344000,00 грн.

В рахунок оплати за придбаний товар - металоконструкції - ТОВ «КЗ «Буддеталь» перерахувало грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ «Відродження» платіжним дорученням №841 від 10.06.2008 р. - на суму 213900,00 грн. та платіжним дорученням №1077 від 21.07.2008 р. - на суму 258344,00 грн.

Підпунктом. 3.1.3 акту перевірки встановлено, що заготівля і переробка металоконструкцій - є операціями з металобрухтом, порядок здійснення яких визначений Законом України „Про металобрухт" та Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту кольорових і чорних металів, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства промислової політики України від 23.10.2007 р. №127/595, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 08.11.2007 р. за №1258/14525. Але таке твердження є помилковим, оскільки Закон України „Про металобрухт" дає конкретне визначення поняття „Металобрухт", а саме: „металобрухт - непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.". Металоконструкції - не являються металобрухтом, а отже не підпадають під дію Закону „Про металобрухт". Металоконструкції - це конструкції з металу, що застосовуються в будівництві промислових будівель, великопролітні будівлі, мости та естакади, листові конструкції, вежі і щогли, каркаси багатоповерхових будівель, кранові та інші рухомі конструкції, інші конструкції. Вихідним матеріалом для всіх металоконструкцій є прокатний метал: лист, куточок, швелер, труба і т.д. З цього металу компонуються різноманітні конструктивні форми.

ТОВ «КЗ «Буддеталь» звернулося до Головного управління статистики у Сумській області з проханням надати письмові роз'яснення чи являються металоконструкції металобрухтом.

13.05.2010 р. на зазначений запит надійшла письмова відповідь - роз'яснення №03/1-35-2516, у якій чітко зазначено, що металоконструкції не являються металобрухтом.

Таким чином, оскільки підприємством придбавалися металоконструкції, а не металобрухт, в акті приймання-передачі товарів не вказувався висновок про вибухонебезпечність, радіовипромінювання, забруднення, засоби транспортування та інше, як цього вимагає ст. 4 Закон України „Про металобрухт".

Придбаний товар (металоконструкції) доставлявся транспортом продавця. На товар, який доставлялася продавцем (або за рахунок продавця) - підприємство не має товарно-транспортних накладних, оскільки прийняття вантажу здійснювалося за місцем знаходження ТОВ „КЗ „Буддеталь", а обов'язок зберігати такі товарно-транспортні накладні у підприємства відсутній, оскільки 24.02.2006 р. Державний комітет України з питань регуляторної політики і підприємництва ухвалив рішення №27 „Про необхідність усунення порушень Державним комітетом статистики України, Міністерством транспорту і зв'язку України принципів державної регуляторної політики згідно вимогам Закону України від 11.09.2003 р. №1160-ІУ „О основах державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", в якому запропонував відмінити норми відносно віднесення товарно-транспортної накладної до бланків строгого обліку, як невідповідні принципам державної регуляторної політики і що приводять до створення перепон в здійсненні господарської діяльності у сфері вантажоперевезень автомобільним транспортом. На підставі даного рішення Інструкція була виключена з Державного реєстру нормативно-правових актів 31.05.2006 р. згідно висновку Міністерства юстиції України від 15.05.2006 р. №10/68, а в Правила перевезення були внесені зміни згідно наказу Мінтрансу України від 22.05.2006 р. №493 - пункт 11.2 „товарно-транспортні накладні і путні листи вантажного автомобіля відносяться до документів строгої звітності, друкарським способом, що виготовляється, з обліковою серією і номером" - виключений.

Таким чином було відмінено вимогу щодо визначення товарно-транспортної накладної як бланк строгої звітності і обов'язку суб'єктів господарювання щодо їх зберігання.

Відсутність у ТОВ «КЗ «Буддеталь» товарно-транспортних накладних не дає ОСОБА_5 МДПІ підстав вважати, що взаємовідносини ТОВ «КЗ «Буддеталь» та ТОВ «Відродження» - є безтоварними операціями, а первинні бухгалтерські та податкові документи, які були складені та підписані між даними підприємствами - були виписані без наміру створити реальні правові наслідки в рамках господарської діяльності. Той факт, що ТОВ «Відродження» не декларувало в своїх податкових деклараціях обсягів здійснених операцій з продажу металоконструкцій в період з 01.03.2008 р. по 31.12.2009 р. - не може бути підставою для визнання таких операцій безтоварними (ТОВ «КЗ «Буддеталь» подавало декларації з податку на прибуток підприємства за цей період), тим більше, що ТОВ «КЗ «Буддеталь» має достатню матеріальну-технічну базу для зберігання та використання придбаних металоконструкцій, а порушення, що були допущені посадовими особами зазначеного підприємства не можуть тягнути за собою відповідальність позивача.

Ті ж самі порушення ОСОБА_5 МДПІ вбачає і у відношеннях ТОВ «КЗ «Буддеталь» із НПК „Хармет" м. Харків.

10.07.2008 р. між НПК «Хармет» та підприємством був укладений договір поставки №07/01-/65 та 31.07.2008 р. додаткова угода до нього, згідно з яким проводилася поставка металоконструкцій у відповідності до наступних видаткових накладних:

· №РН-0000026 від 01.08.2008 р. - 19,4 т на суму 33 445,60 грн.;

· №РН-0000027 від 01.08.2008 р. - 19,8 т на суму 34 135,20 грн.

· №РН-0000028 від 01.08.2008 р. - 10,1 т на суму 17 412,40 грн.;

· №РН-0000032 від 04.08.2008 р. - 19,8 т на суму 34 135,20 грн.;

· №РН-0000033 від 04.08.2008 р. - 19,7 т на суму 33 962,80 грн.;

· №РН-0000034 від 04.08.2008 р. - 9,8 т на суму 16 895,20 грн.;

· №РН-0000039 від 05.08.2008 р. - 19,8 т на суму 34 135,20 грн.;

· №РН-0000045 від 06.08.2008 р. - 9,5 т на суму 16 378,00 грн.;

· №РН-0000047 від 07.08.2008 р. - 19,9 т на суму 34 307,60 грн.;

· №РН-0000048 від 07.08.2008 р. - 19,4 т на суму 33 445,60 грн.;

· №РН-0000049 від 07.08.2008 р. - 19,6 т на суму 33 790,40 грн.;

· №РН-0000051 від 08.08.2008 р. - 9,9 т на суму 17 067,60 грн.;

· №РН-0000053 від 11.08.2008 р. - 19,8 т на суму 34 135,20 грн.;

· №РН-0000054 від 11.08.2008 р. - 19,8 т на суму 34 135,20 грн.;

· №РН-0000055 від 11.08.2008 р. - 9,7 т на суму 16 722,80 грн.;

· №РН-0000056 від 12.08.2008 р. - 20,0 т на суму 34 480,00 грн.;

· №РН-0000058 від 13.08.2008 р. - 9,8 т на суму 16 895,20 грн.;

· №РН-0000059 від 13.08.2008 р. - 19,6 т на суму 33 790,40 грн.;

· №РН-0000063 від 14.08.2008 р. - 19,7 т на суму 33 962,80 грн.;

· №РН-0000066 від 15.08.2008 р. - 19,9 т на суму 34 307,60 грн.;

· №РН-0000067 від 15.08.2008 р. - 9,8 т на суму 16 895,20 грн.;

· №РН-0000068 від 17.08.2008 р. - 19,9 т на суму 34 307,60 грн.;

· №РН-0000071 від 18.08.2008 р. - 9,7 т на суму 16 722,80 грн.;

· №РН-0000072 від 18.08.2008 р. - 19,7 т на суму 33 962,80 грн.;

· №РН-0000073 від 18.08.2008 р. - 19,6 т на суму 33 790,40 грн.;

· №РН-0000074 від 18.08.2008 р. - 19,5 т на суму 33 618,00 грн.;

· №РН-0000076 від 20.08.2008 р. - 19,8 т на суму 34 135,20 грн.;

· №РН-0000077 від 20.08.2008 р. - 9,8 т на суму 16 895,20 грн.;

· №РН-0000078 від 21.08.2008 р. - 19,9 т на суму 34 307,60 грн.;

· №РН-0000081 від 22.08.2008 р. - 19,8 т на суму 34 135,20 грн.;

· №РН-0000082 від 22.08.2008 р. - 19,9 т на суму 34 307,60 грн.;

· №РН-0000083 від 23.08.2008 р. - 9,6 т на суму 16 550,40 грн.;

· №РН-0000084 від 25.08.2008 р. - 9,4 т на суму 16 205,60 грн.;

· №РН-0000085 від 25.08.2008 р. - 19,6 т на суму 33 790,40 грн.;

· №РН-0000089 від 26.08.2008 р. - 20,0 т на суму 34 480,00 грн.;

· №РН-0000091 від 27.08.2008 р. - 19,8 т на суму 34 135,20 грн.;

· №РН-0000092 від 27.08.2008 р. - 9,6 т на суму 16 550,40 грн.;

· №РН-0000093 від 28.08.2008 р. - 9,8 т на суму 16 895,20 грн.;

· №РН-0000097 від 29.08.2008 р. - 19,9 т на суму 34 307,60 грн.;

· №РН-0000098 від 29.08.2008 р. - 9,9 т на суму 17 067,60 грн.;

· №РН-000104 від 01.09.2008 р. - 19,1 т на суму 18 244,32 грн.;

· №РН-000109 від 05.09.2008 р. - 18,9 т на суму 18 053,28 грн.;

· №РН-000110 від 05.09.2008 р. - 9,1 т на суму 8 692,32 грн.;

· №РН-000115 від 09.09.2008 р. - 19,3 т на суму 18 435,436 грн.;

· №РН-000124 від 15.09.2008 р. - 9,2 т на суму 8 787,84 грн.;

· №РН-000125 від 15.09.2008 р. - 19,7 т на суму 18 817,44 грн.

Всього придбано металоконструкцій на загальну суму 1211630,56 грн. На ту частину металоконструкцій, які доставлялися транспортом покупця, тобто ТОВ «КЗ «Буддеталь», підприємство має товарно-транспортні накладні на суму 1024577,76 грн. На решту придбаних металоконструкцій на підприємстві відсутні товарно-транспортні накладні, так як поставка товару здійснювалася транспортом продавця, а, як було вже зазначено вище, обов'язок зберігати такі товарно-транспортні накладні у підприємства відсутній.

Як вже зазначалося, ТОВ „КЗ „Буддеталь" має достатню матеріально-технічну базу для зберігання та використання придбаних металоконструкцій. Операції по придбанню металоконструкцій у ТОВ „Відродження", НПК „Хармет" носили реальний характер, а порушення, що були допущені посадовими особами зазначених підприємств не можуть тягнути за собою відповідальність ТОВ „КЗ „Буддеталь".

Таким чином, господарська діяльність ТОВ „КЗ „Буддеталь" була направлена на отримання доходу, участь підприємства в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою, а тому підприємство не могло порушити і не порушувало п. 1.32 ст.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств". Продані „КЗ „Буддеталь" металоконструкції були використані в господарській діяльності з метою одержання прибутку, а господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку є підприємництвом.

18.09.2008 р. між ТОВ «КЗ «Буддеталь» та ПП „Енерго-Кор" м. Кременчук, був укладений договір на постачання щебеню № 18/09/78 та 23.10.2008 р. за №23/10ОП779 - договір поставки піску річкового на загальну суму 297714,83 грн.

Підтвердженням поставки товару за договорами є видаткові накладні та залізнодорожні накладні на кожну відправлену партію товару, а саме:

· Видаткова накладна № РН-0000172 від 27.10.2008 р. та з/д накладна;

· Видаткова накладна № РН-0000173 від 04.11.2008 р. та з/д накладна;

· Видаткова накладна № РН-0000175 від 06.11.2008 р. та з/д накладна;

· Видаткова накладна № РН-0000178 від 10.11.2008 р. та з/д накладна;

· Видаткова накладна № РГ-0000143 від 13.11.2008 р. та з/д накладна.

При вивченні наданих на перевірку первинних документів, перевіряючими було встановлено, що всі договори поставки підписані директором „ПП „Енерго-Кор" ОСОБА_6, а в залізничних накладних на пісок та щебінь в графах „Відправник" і „Платник за транспортування" вказані ПП „Октан" і Кременчугське кар'єроуправління „Кварц". Однак залізнична накладна не є первинним бухгалтерським документом. Але при більш детальному вивченні такої залізничної накладної, в графі „Заяви і відмітки відправника" можна побачити відмітку наступного змісту „Власність ПП „Енерго-Кор".

Крім того, згідно Статуту залізниць, основним перевізним документом встановленої форми є накладна, оформлена у відповідності до такого Статуту та Правил і надана залізниці відправником разом із вантажем. Така, накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. У нашому випадку, відправником власності ПП „Енерго-Кор" (піску та щебеню) є ПП „Октан" та Кременчугське кар'єроуправління „Кварц" на користь ТОВ „КЗ „Буддеталь". Підставою для включення до валових витрат вартості придбаних у ПП „Енерго-Кор" товарів, були видаткові накладні, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими на це особами. Також помилковим є посилання податкового органу на порушення ТОВ „КЗ „Буддеталь" пп.7.4.5 п.7 Закону України „Про податок на додану вартість", оскільки суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів підтверджені оформленими належним чином податковими накладними.

Ст. 203 Цивільного кодексу України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. ТОВ «КЗ «Буддеталь» зі свого боку дотримувалося низки вимог щодо здійснення та реального настання правових наслідків по укладенню та виконанню договорів поставки із ПП «Енерго-Кор», підтвердженням чому є фактичне отримання товару від ПП «Енерго-Кор» та перерахування суми грошових коштів на розрахунковий рахунок цього підприємства через банківські установи (копія виписки по клієнт банку додається, Додаток №23). Тобто такий правочин є реальним та спрямованим на фактичне настання правових наслідків. Більше того, жодна із сторін правочину не заперечує його настання. За таких обставин, не вбачається нікчемності такого правочину, вчиненого між ТОВ «КЗ «Буддеталь» та ПП «Енерго-Кор», оскільки нікчемним (недійсним або фіктивним) є правочин, вчинений без наміру створити правові наслідки, тобто вчинений лише для виду.

Посилання на ст.215 Цивільного кодексу України з боку податкового органу та у зв'язку із цим визнання правочину нікчемним між ТОВ «КЗ «Буддеталь» та ПП «Енерго-Кор» без рішення суду у даному випадку є помилковим, так як його недійсність прямо не встановлена законом. У даному конкретному випадку нікчемність правочину (на нашу думку безпідставно) намагається довести інша заінтересована особа (податкова інспекція), яка заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Такий правочин може бути визнаний недійсним (нікчемним) тільки судом, а не самим податковим органом.

Окрім цього, представники податкового органу як на підставу визнання договорів поставки між ТОВ „КЗ „Буддеталь" та ПП „Енерго-Кор" нікчемними правочинами, посилаються на протокол допиту свідка, а саме: ОСОБА_6, в якому останній зазначив, що до господарської діяльності ПП „Енерго-Кор" він не має відношення. Вищевказані доводи не є аргументованими, оскільки експертизи підписів на документах не проводилися, а протоколи допиту свідка жодним чином не зачіпають правовідносин між ТОВ „КЗ -Буддеталь" та ПП „Енергокор".

20.03.2007 р. за №25/м між ТОВ «КЗ «Буддеталь» та ТОВ «Потенціал» був укладений договір купівлі-продажу товару, а 01.01.2008 р. згідно додаткової угоди №1 - був пролонгований до 31.12.2008 р.

На виконання укладеного договору здійснювалися поставки металобрухту, що підтверджуються накладними, актами приймання-передачі товару, актами на автопослуги із ПП ОСОБА_7 та товарно-транспортними накладними на ту частину товару, що доставлялася транспортом ТОВ «КЗ «Буддеталь».

03.10.2008 р. за №77/1 та 25.10.2007 р. за №38 між ТОВ «КЗ «Буддеталь» та „ДП „Промсталь" були укладені договори поставки металобрухту.

На виконання укладених договорів здійснювалися поставки металобрухту, підтвердженням чому є видаткові накладні, та товарно- транспортні накладні на ту частину товару, що доставлялася транспортом ТОВ «КЗ «Буддеталь».

Крім того, вважають, що всі документи оформлені належним чином. Акти приймання-передачі металобрухту (згідно ст. 4 Закону України „Про металобрухт") сторонами не складалися, оскільки дані про найменування юридичних осіб та кількість металобрухту були повністю відображені у накладних, а джерела походження металобрухту та відмітки про вибухову безпеку і радіаційний контроль - були зазначені у сертифікатах якості та посвідченнях, що зберігалися на підприємстві у відповідності до законодавства протягом одного року. Також на вимогу норм Закону України „Про металобрухт", у ТОВ „КЗ „Буддеталь" вівся Журнал реєстрації замірів вхідного металобрухту, де кожна партія придбаного металобрухту перевірялася на радіаційний контроль та дані цих замірів заносилися до зазначеного журналу реєстрації.

Більше того, металобрухт, який придбавався у ТОВ „Потенціал" та ТОВ „ДП „Промсталь" - перевозився як продавцем, так і покупцем. У тому випадку, коли перевезення здійснювалося за рахунок покупця (як особистим транспортом, так і транспортом ПП ОСОБА_7 згідно укладеного договору перевезення вантажів від 01.01.2007 р.), підприємством на перевірку були надані у повному обсязі всі товарно- транспортні накладні, а у випадку, коли доставка металобрухту здійснювалася транспортом продавця - ТОВ „КЗ „Буддеталь" не витребувало такі товарно-транспортні накладні у постачальника, оскільки законодавчо, як вже зазначалося вище, на підприємство не покладений такий обов'язок.

Враховуючи вище викладене позивач приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представники відповідача проти позовних вимог заперечували.

В обґрунтування заперечень зазначили, що на підставі акту планової виїзної перевірки ТОВ «ОСОБА_5 завод «Буддеталь» від 13 квітня 2010 року №152/23-3/23051164 встановлені порушення вимог пункту 1.32 статті 1, пунктів 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (далі - Закон №334/94-ВР), підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (далі - Закон №168/97-ВР), внаслідок чого товариству було зменшено збитки за 2009 рік в сумі 131478,0 грн. та донараховане відповідно податок на прибуток у загальній сумі 924391,0 грн., податок на додану вартість у загальній сумі 49620,00 грн.

Причиною зменшення збитків та донарахування податку на прибуток стало зменшення перевіркою валових витрат ТОВ «ОСОБА_5 завод «Буддеталь» на суму витрат, понесених Товариством по здійснених правочинах з ТОВ «Відродження» м. Луганськ, ТОВ «Потенціал» м. Луганськ, ПП НПК «Хармет», ПП «Енерго - Кор» м. Кременчук, ТОВ Торговий дім «Промсталь» м. Харків, ТОВ «Український промисловий ресурс» м. Харків без оформлення належним чином винних документів, що свідчить фактично про здійснення безтоварних операцій.

Так, ТОВ «ОСОБА_5 завод «Буддеталь» віднесло до складу валових витрат у перевіряємому періоді витрати по придбанню:

-у ТОВ «Відродження» металоконструкцій на загальну суму 244,0грн.;

-у ТОВ «Потенціал» металобрухту на загальну суму 1698226,95 грн.;

- у ПП НПК «Хармет» металоконструкцій на загальну суму 211630,36грн.;

-ПП «Енерго - Кор» піску річкового та щебеню у IV кварталі 2008 року на загальну суму 297714,83 грн., де ПДВ - 49619,14 грн.;

- ТОВ «ТД «Промсталь» металобрухту на загальну суму 117691,41 грн.;

- ТОВ «Український промисловий ресурс» металобрухту на загальну суму 80718,0 грн.

Причиною донарахування податку на додану вартість стало зменшення перевіркою податкового кредиту ТОВ «ОСОБА_5 завод «Буддеталь» на суми податку на додану вартість, не підтверджені податковими накладними по операціях з ПП «Енерго - Кор» м.Кременчук. ТОВ «ОСОБА_5 завод «Буддеталь» безпідставно було віднесено до складу податкового кредиту згідно укладених з ПП «Енерго - Кор» на поставку піску річкового та щебеню суми податку на додану вартість на підставі не належним чином оформлених податкових накладних.

За результатами розгляду матеріалів планової виїзної перевірки позивача ОСОБА_5 МДШ прийняті податкові повідомлення - рішення 23 квітня 2010 року №/0 про визначення податкових зобов'язань по податку прибуток у загальній сумі 1392931,5 грн., №/0 про визначення податкових зобов'язань по податку на до вартість у загальній сумі 74430,0 грн.

Статтями 3,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є пер документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми): місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пункт 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні»).

У відповідності до статті 1 Закону України «Про металобрухт» металобрухт непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.

Згідно статті 4 Закону №619-ХІУ приймання промислового брухту від юридичних оформлюється актом приймання із зазначенням найменування юридичної особи, кількості джерел походження металобрухту. В акті робиться відмітка про вибухову безпеку, а в разі потреби - про дезактивацію і очищення металобрухту від шкідливих речовин та зазначається рівень дози випромінювання. Порядок приймання, зберігання і методи випробування металобрухту чорних та кольорових металів встановлюються відповідно до стандартів оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та приймання металобрухту. Ці документи повинні знаходитися у власника металобрухту та зберігатися протягом одного року.

Суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють реалізацію металобрухту, повинні засвідчувати його відповідним документом про відповідність металобрухту встановленим стандартам, нормам і правилам (стаття 6 Закону №619-ХІУ).

Типові форми єдиної первинної транспортної документації, зокрема товарно-транспортної накладної та подорожнього листа, затверджено спільним наказом Мінтрансу України, Мінстату України «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля» від 29 грудня 1995 року №488/346 і введено в дію з 01 січня 1996 року.

Відповідно до пункту 2 цього наказу застосування вказаних форм первинного обліку усіма суб'єктами господарської діяльності незалежно від форм власності є обов'язковим.

Згідно пункту 1.32 статті 1 Закону №334/94-ВР господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Відповідно до пункту 5.1 Закону №334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону №334/94-ВР встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Частинами 1 та 5 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, моральним-засадам суспільства, а також правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (частина 1 статті 208 ЦК України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина 1 статті 215 ЦК України).

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина 2 статті 215 ЦК України).

Згідно статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний правопорядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Таким чином, не сплачені платником податку податок на прибуток та податок на додану вартість внаслідок порушення встановленого порядку формування валових доходів і валових витрат, податкових зобов'язань і податкового кредиту, відповідно, є дохідною час держбюджету, власністю держави.

Проведеною перевіркою ТОВ «ОСОБА_5 завод «Буддеталь» по операціях придбання металобрухту та металоконструкцій було встановлено: відсутність у первинних документах ідентифікації осіб, що брали у здійсненні господарських операцій, по контрагентах ТОВ «Відродження», ТОВ «Потенціал», ПП НПК «Хармет», ТОВ «ТД «Промсталь», ТОВ «Український промисловий ресурс»; відсутність товарно - транспортних накладних по операціях з ТОВ «Відродження», Т( «Потенціал» (частково на загальну суму 645,7 тис. грн.), ТОВ «ТД «Промсталь», ТОВ «Український промисловий ресурс»;відсутність документального підтвердження видачі довіреностей на отримання матеріальних цінностей по операціях з ТОВ «Відродження», ТОВ «Потенціал», ПП НПК «Хармет», ТОВ «ТД «Промсталь», ТОВ «Український промисловий ресурс»; відсутність документів щодо джерела походження, про результати радіаційного контролю та контролю на вибухонебезпечність металобрухту по операціях з ТОВ «Відродження», ТОВ «Потенціал», ПП НПК «Хармет», ТОВ «ТД «Промсталь», ТОВ «Український промисловий ресурс».

Крім цього, як свідчать матеріали справи, у ході розслідування кримінальної справи, порушеної згідно постанови від 31 березня 2010 року відносно засновника та директора ТОВ «Відродження» ОСОБА_8 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, було встановлено, що неустановленими особами проводились незаконні фінансові операції, а також складалась податкова звітність ТОВ «Відродження», у якій відображались дані, що не відповідали дійсності.

Крім того, основним постачальником металоконструкцій ПП НПК «Хармет» було ПП «ПК Схід метал» м. Харків. В провадженні СВ ПМ СДШ у м. Харкові на розслідуванні знаходиться кримінальна справа, порушена за фактом ухилення службовими особами ПП ПК «Схід метал» від сплати податків та за фактом фіктивного підприємництва за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України.

Постановою господарського суду Харківської області від 23 вересня 2009 року по справі №Б-50/133-09. ПП НПК «Хармет» визнано банкрутом.

Постановою господарського суду Харківської області від 13 травня 2009 року по справі №Б-24/35-09 ТОВ «ТД «Промсталь» визнано банкрутом.

Постановою господарського суду Харківської області від 19 квітня 2010 року по справі №Б5-50/148-09 ТОВ «Український промисловий ресурс» визнано банкрутом.

Таким, чином, всі наведені факти свідчать, що документи бухгалтерського та податкового обліку (видаткові накладні, акти тощо) по операціях з вищезазначеними контрагентами складались без наміру створити реальні правові наслідки. Фактично товар по документах не поставлявся, а були вони складені з метою надання ТОВ «ОСОБА_5 завод «Буддеталь» податкову перевагу у вигляді незаконного права на формування валових витрат та податкового кредиту, що в свою чергу призвело до заниження об'єктів оподаткування податку на прибуток та податку на додану вартість.

Твердження скаржника, що металоконструкції не підпадають під дію Закону України «Про металобрухт», відповідач не приймає, оскільки ТОВ «Відродження» та ПП НПК»Хармет» при складанні видаткових накладних застосовували норми пункту 11.44 статті 11 ну №168/97-ВР, згідно якого операції з поставки відходів і брухту чорних металів звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Щодо придбання у ПП «Енерго - Кор» піску річкового та щебеню у IV кварталі 2008 на загальну суму 297714,83 грн., де ПДВ - 49619,14 грн., то прокуратурою Полтавської області постановою від 04 серпня 2009 року було порушено кримінальну справу за фактом здійснення ПП «Енерго - Кор» з метою проведення незаконної діяльності в результаті чого було заподіяно велику матеріальну шкоду державі, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 України. В ході розслідування кримінальної справи було встановлено, що ПП «Енерго-Кор» з моменту реєстрації у бухгалтерському та податковому обліку відображало фінансово - господарські операції з купівлі-пролажу товарно-матеріальних цінностей, надання робіт, які не здійснювало фактично. Крім цього, було встановлено, що первинні документи ПП «Енерго-Кор» підписувалась не директором, а не встановленими особами.

Таким чином, правочини з ПП «Енерго - Кор», що були оформлені податковими накладними жовтня 2008 року №178 на суму 277719,48 грн., де ПДВ - 46286,58 грн., від 13 листопада року №203 на суму 20000,0 грн., де ПДВ - 3333,33 грн., не були спрямовані на реальне правових наслідків, а були направлені на формування валових витрат та податкового кредиту та, як наслідок заниження об'єктів оподаткування ТОВ «ОСОБА_5 завод «Буддеталь».

Таким чином, відповідач приходить до висновку, що позовні вимоги щодо скасування податкових повідомлень - рішень від 23.04.2010 р. №/0 та №/0, та №/1 та №/1 від 06.07.2010 р., в результаті яких визначено суму податкового зобовязання по податку на прибуток за основним платежем - 924391,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 468540,50 грн., податку на додану вартість за основним платежем - 49620,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 24810,00 грн. та стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 завод Буддеталь" витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду в сумі 3 грн. 40 коп. не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 10.03.2010 року по 06.04.2010 року відповідачем проведено виїзну планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 завод Буддеталь" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2009 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2009 р.

13.04.2010 р. за підсумками перевірки відповідачем складено акт перевірки №152/23-3/23051164, яким встановлено такі порушення:

п. 1.32 ст. 1, п. 5.1, пп. 5.2.1 п.5.2, пп. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств", що призвело до заниження податку на прибуток всього у сумі 924 391 грн., у т.ч. за 2 квартал 2008 р. в сумі 404 207 грн., за 3 квартал 2008 р. - 441 318 грн., за 4 квартал 2008 р. в сумі 78 866 грн. та зменшення збитків за 2009 рік в сумі 131 478 грн.;

пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість", що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 49 620 грн., в т.ч. в жовтні 2008 р. в сумі 46 287 грн., в листопаді 2008 р. в сумі 3 333 грн. (а. с. 14-69 том.1).

06.07.2009 року відповідачем на підставі акту перевірки прийнято податкові повідомлення рішення №/0 про сплату 49620,00 грн. податкового зобов'язання за основним платежем, та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 24810,00 грн., застосованих за порушення Закону України «Про податок на додану вартість» та №/0 про сплату 924391,00 грн. податкового зобов'язання за основним платежем, та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 468540,50 грн., застосованих за порушення п. 1.32 ст. 1, пп. 5.2.1 п. 5.2, п. 5.1, пп. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (а.с. 70-71 том.1 ).

05.05.2010 р. не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивачем направлена скарга №128 до ОСОБА_5 МДПІ (а.с. 72-74 том.1).

14.05.2010 р. рішенням ОСОБА_5 МДПІ №4874/10/25-10 продовжено строк розгляду первинної скарги підприємства (а.с. 75 том.1).

02.07.2010 р. рішенням ОСОБА_5 МДПІ №6936/10/25-10/12ск про результати розгляду первинної скарги, залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 23.04.2010 р. №/0 та №/0, а скаргу товариства - без задоволення (а.с. 76-83 том.1).

12.07.2010 р. за №168 ТОВ «КЗ «Буддеталь» направило повторну скаргу на податкові повідомлення-рішення до Державної податкової адміністрації в Сумській області.

30.07.2010 р. за №11350/10/25-005-75/105/ск рішенням Державної податкової адміністрації України про результати розгляду повторної скарги, залишено оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін, а скаргу ТОВ «КЗ «Буддеталь» - без задоволення (а.с. 86-90 том.1).

Задовольняючи позовні вимоги щодо скасування податкових повідомлень - рішень від 23.04.2010 р. №/0 та №/0, та №/1 та №/1 від 06.07.2010 р., в результаті яких визначено суму податкового зобовязання по податку на прибуток за основним платежем - 924391,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 468540,50 грн., податку на додану вартість за основним платежем - 49620,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 24810,00 грн. та стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 завод Буддеталь" витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду в сумі 3 грн. 40 коп. суд виходить з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи позивач займається заготівлею, переробкою металобрухту чорних металів на підставі ліцензії Міністерства промислової політики України (а.с. 90 том.1).

03.05.2007 року позивачем укладено із ТОВ «Відродження» договір купівлі продажу товару №44 металоконструкцій, лому відходів чорного металу (а.с. 91 том.1).

01.01.2008 року додатковою угодою зазначений договір був продовжений до 31.12.2008 року (а.с. 92 том.1).

На підставі зазначеного договору ТОВ «Відродження» позивачу надано видаткові накладні ( а.с. 93-104), податкові накладні (а.с. 152-154 том.2) та підписаний акт прийому передачі на отримані металоконструкції (а. с. 105-106 том.1).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 завод Буддеталь" перерахувало за отриманий товар кошти ТОВ «Відродження» (а.с. 107 том.1 ).

10.07.2009 року ТОВ "ОСОБА_5 завод Буддеталь" уклало договір поставки №07/01/65 із «НПК Хармет» (а.с.121-122).

31.07.2008 року позивач та «НПК Хармет» укладено угоду про зміну договору поставки, яким встановлено нові умови поставки металоконструкцій (а.с. 123 том.1).

На виконання умов зазначеного договору «НПК Хармет» надано позивачу видаткові накладні (а.с. 124-168 том.1), податкові накладні ( а.с. 156 том.2), специфікації №1-2 (а.с. 140-141 том.2), а позивачем складено товарно транспортні накладні (а.с. 169-205 ).

18.09.2008 року позивач та ПП «Енерго-Кор» укладено договір поставки №18/09/78 на щебінь фракції 5-20 мм. гранітний, щебінь фракції 20-40 мм. гранітний, відсів гранітний 0-20 мм., відсів гранітний 0-5 мм. усього на загальну суму 1 467 000 грн. в т.ч. ПДВ 244500 грн. (а.с. 206 том.1).

23.10.2008 року позивач та ПП «Енерго-Кор» уклали договір поставки №23/10 П/79 піску річного (а.с. 207 -208 том.1) та додаткову угоду в якому визначено обсяг поставки 10 000 тон (а.с. 209 том.1).

На виконання вимог зазначеного договору ПП «Енерго - Кор» видано видаткову накладну (а.с. 210,213,216, -217, 220,223, том.1), податкову накладну (а.с. 157-158 том.2) та накладні на групу вагонів ( а.с. 211-212,214-215,218-219,221-222, 224-225).

На виконання вимог зазначеної угоди позивачем перераховані кошти за поставлений товар (а.с. 226-230).

20.03.2007 року між позивачем та ТОВ «Потенціал» укладено договір купівлі продажу металоконструкцій, лому та відходів чорних металів (а.с. 231 том.2) та додаткову угоду від 01.01.2008 року, якою термін дії угоди продовжено до 31.12.2008 року (а.с. 233 том.2).

На виконання вимог зазначеної угоди ТОВ «Потенціал» видано видаткову накладну на брухт сталевий (а.с. 1-53 том.2), податкові накладні (а.с. 142-148 том.2), акт про походження металобрухту, сертифікат якості (а.с. 162-164 том.2) та сторони підписали акти прийняття передачі товару (а.с. 53-58).

Зазначений брухт був перевезений ПП ОСОБА_7 про що свідчить акт виконаних робіт між ПП ОСОБА_7 та ТОВ «ОСОБА_5 завод Буддеталь» (а.с. 59-60 том.2).

Крім того, ПП ОСОБА_7 складено товарно-транспортні накладні на перевезений товар (а.с. 61-95).

03.10.2010 року позивачем укладено договір поставки із «Торговий дім «Промсталь» на поставку лому сталевого виду 500 (а.с. 96 том.2).

27.10.2008 року позивачем укладено із ТОВ «Торговий дім «Промсталь» додаткову угоду, в якій зазначено, що поставка товару здійснюється як транспортом поставщика та покупця за усною угодою сторін (а.с. 97 том.2).

25.10.2007 року позивачем укладено договір купівлі продажу №38 із «Торговий дім «Промсталь» металолому (а.с. 98-99 том 2).

На виконання вимог договору ТОВ «Торговий дім «Промсталь» виписано видаткові накладні (а.с. 100-102 том.2) та податкові накладні (а.с. 149-151 том.2).

Зазначений брухт перевезено позивачем на підставі чого виписані товарно-транспортні накладні (а.с. 103-112 том.2).

23.01.2009 року позивачем укладено із ТОВ «Укрпромресурс» договір поставки металобрухту (а.с. 223-226 том.2).

На виконання вимог зазначеного договору ТОВ «Укрпромресурс» позивачу надані специфікації на отриманий товар (а.с. 227-228), податкову накладну (а.с. 155 том.1).

Як вбачається із матеріалів справи підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень є висновок відповідача про нікчемність правочину, укладеного між позивачем та його контрагентами у звязку із розслідуванням кримінальної справи, порушеної згідно постанови від 31 березня 2010 року відносно засновника та директора ТОВ «Відродження» ОСОБА_8 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, оскільки було встановлено, що невстановленими особами проводились незаконні фінансові операції, а також складалась податкова звітність ТОВ «Відродження», у якій відображались дані, що не відповідали дійсності.

Крім того, відповідач зазначив, що основним постачальником металоконструкцій ПП НПК «Хармет» було ПП «ПК Схід метал» м. Харків.

В провадженні СВ ПМ СДПІ у м. Харкові на розслідуванні знаходиться кримінальна справа, порушена за фактом ухилення службовими особами ПП ПК «Схід метал» від сплати податків та за фактом фіктивного підприємництва за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України.

Крім того, посилається, що постановою прокуратури Полтавської області від 04 серпня 2009 року було порушено кримінальну справу за фактом створення ПП «Енерго - Кор» з метою проведення незаконної діяльності в результаті чого було заподіяно велику матеріальну шкоду державі, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 України. В ході розслідування кримінальної справи було встановлено, що ПП «Енерго-Кор» моменту реєстрації у бухгалтерському та податковому обліку відображало фінансово-господарські операції з купівлі-пролажу товарно-матеріальних цінностей, надання робіт, які не здійснювало фактично.

Крім цього, було встановлено, що первинні документи ПП «Енерго-Кор» підписувалась не директором, а не встановленими особами.

Проте, суд не погоджується із такими висновками ОСОБА_5 МДПІ, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок та встановлено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Варто зауважити, що для встановлення нікчемності правочину за вказаною вище нормою закону, необхідно довести умисел сторін такого правочину на ухилення від сплати податків, що потягне за собою недоотримання державним бюджетом грошових коштів чим спричиняється шкода державі. Такий умисел, серед іншого, може бути встановлений вироком суду в кримінальній справі.

Зазначена позиція знайшла своє відображення в Постанові пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними , в якій серед іншого зазначено, що перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК:

1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина;

2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

В судовому засіданні відповідачем не було надано достатніх доказів про наявність умислу у позивача на завдання шкоди інтересам держави, шляхом ухилення від сплати податків, висновки про нікчемність правочину було зроблені ним необґрунтовано та передчасно.

Не можна погодитись з висновками відповідача про безпідставність формування валових витрат позивачем з огляду на те, що уповноважена підписувати податкові та видаткові накладні особа не могла фактично здійснювати таких дій, а також те, що підприємство-контрагент не перебуває за місцем реєстрації на час проведення перевірки тобто через рік, за умови якщо позивачем угоди виконувались належним чином.

Згідно ст. 239 господарського кодексу України визначені види адміністративно-господарських санкцій, серед яких і стягнення зборів (обовязкових платежів).

При вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій слід виходити з загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобовязань та встановлення в діях або бездіяльності складу правопорушення. Елементами правопорушення є вина та наявність причинного звязку між правопорушенням та його наслідками.

З огляду на викладене, позивач міг бути необізнаний про вчинення порушень в сфері господарської діяльності з боку посадових осіб його контрагентів, при цьому належним чином виконувати свої зобовязання за угодою.

Таким чином, до нього не можуть бути застосовані адміністративно-господарські санкції з вищезазначених підстав, доки не буде доведено, що його дії були направлені на порушення законодавства в сфері здійснення господарської діяльності, зокрема щодо справляння податків та інших обовязкових платежів.

Також, відповідачем не надано доказів, саме щодо того, що дії позивача були направлені на порушення законодавства в сфері здійснення господарської діяльності, зокрема щодо справляння податків та інших обовязкових платежів, а тому посилання представника відповідача на зазначені обставини справи є безпідставними.

Посилання представника відповідача на відсутність довіреностей на отримання матеріальних цінностей при здійсненні зазначених господарських операцій, суд не приймає з наступних підстав.

Згідно п.13 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 року №99 передбачено, що при централізовано-кільцевих перевезеннях цінностей підприємствам їх відпуск постачальниками може здійснюватися без довіреності, якщо одержувач цінностей за підписом керівника і головного бухгалтера підприємства або інших осіб, які уповноважені підписувати довіреності, повідомив постачальника про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на супровідних документах (накладній, акті, ордері тощо) свій підпис про одержання цінностей.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було направлено контрагентам листа із зразком печатки та підпису директора ТОВ «ОСОБА_5 завод Буддеталь» (а.с. 229-243).

Таким чином, суд вважає, доводи представника відповідача щодо відсутності довіреностей на отримання матеріальних цінностей при здійсненні господарських операцій є безпідставними.

Посилання представника відповідача щодо відсутності частини товарно-транспортних накладних по операціях з ТОВ «Відродження», ТОВ «Потенціал» (частково на загальну суму 645,7 тис. грн.), ТОВ «ТД «Промсталь», ТОВ «Український промисловий ресурс», суд виходить з наступного.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що частину металоконструкцій та металобрухту контрагенти доставляли позивачу самостійно і прийняття вантажу здійснювалось за місцем знаходження позивача.

Крім того, позивач пояснив, що чинним законодавством не передбачено обовязку позивача зберігати зазначені товарно-транспортні накладні.

З даною позицією позивача суд погоджується, оскільки 24 лютого 2006 року Державним комітетом України з питань регуляторної політики і підприємництва ухвалено рішення №27 "Про необхідність усунення порушень Державним комітетом статистики України, Міністерством транспорту і зв'язку України принципів державної регуляторної політики згідно вимогам Закону України від 11 вересня 2003 року №1160-IV "О основах державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", в якому запропонував відмінити норми відносно віднесення товарно-транспортної накладної до бланків строгого обліку, як невідповідні принципам державної регуляторної політики і що приводять до створення перепон в здійсненні господарської діяльності у сфері вантажоперевезень автомобільним транспортом.

На підставі даного рішення Інструкція була виключена з Державного реєстру нормативно-правових актів 31 травня 2006 року згідно висновку Міністерства юстиції України від 15 травня 2006 р. №10/68, а в Правила перевезення були внесені зміни згідно наказу Мінтрансу України від 22 травня 2006 р. №493 - пункт 11.2 "товарно-транспортні накладні і путні листи вантажного автомобіля відносяться до документів строгої звітності, друкарським способом, що виготовляється, з обліковою серією і номером" - виключений. Таким чином, було відмінено вимогу щодо визначення товарно-транспортної накладної як бланк строгої звітності і обовязку субєктів господарювання щодо їх зберігання.

Таким чином, посилання представника відповідача, щодо відсутності товарно-транспортних накладних, суд не приймає до уваги.

Щодо посилання представника відповідача на необхідність підприємством в актах приймання-передачі товарів зазначати висновок про вибухонебезпечність, радіовипромінювання, забруднення, засоби транспортування та інше, як цього вимагає ст. 4 Закону України „Про металобрухт", суд не погоджується із такими висновками ОСОБА_5 МДПІ, виходячи з наступного.

Згідно п.1.ч.1 ст.1 Закону України „Про металобрухт" визначено, що металобрухт - це - непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів."

Відповідно до роз'яснення Головного управління статистики у Сумській області від 13.05.2010 р. №03/1-35-2516, зазначено, що металоконструкції не є металобрухтом (а.с. 108 том.1).

Металоконструкції - це конструкції з металу, що застосовуються в будівництві промислових будівель, великопролітні будівлі, мости та естакади, листові конструкції, вежі і щогли, каркаси багатоповерхових будівель, кранові та інші рухомі конструкції, інші конструкції. Вихідним матеріалом для всіх металоконструкцій є прокатний метал: лист, куточок, швелер, труба і т.д. З цього металу компонуються різноманітні конструктивні форми.

Таким чином, металоконструкції - не являються металобрухтом, а отже не підпадають під дію Закону України „Про металобрухт".

Таким чином, оскільки підприємством придбавалися саме металоконструкції а не металобрухт, а тому в акті приймання-передачі товарів не зазначався висновок про вибухонебезпечність, радіовипромінювання, забруднення, засоби транспортування та інше, як цього вимагає ст. 4 Закону України „Про металобрухт", а тому доводи представника відповідача є безпідставними.

Щодо посилання представника відповідача на часткову відсутність відповідно до господарських операцій ОСОБА_4 про походження металобрухту та Сертифікатів якості на вторинні чорні метали, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи 07.07.2006 року наказом директора ТОВ «ОСОБА_5 завод «Буддеталь» встановлений строк зберігання ОСОБА_4 про походження металобрухту та Сертифікатів якості - 1 рік (а.с. 244 том.2).

Крім цього, згідно статті 4 Закону «Про металобрухт» встановлено, що приймання промислового брухту від юридичних оформлюється актом приймання із зазначенням найменування юридичної особи, кількості джерел походження металобрухту. В акті робиться відмітка про вибухову безпеку, а в разі потреби - про дезактивацію і очищення металобрухту від шкідливих речовин та зазначається рівень дози випромінювання. Порядок приймання, зберігання і методи випробування металобрухту чорних та кольорових металів встановлюються відповідно до стандартів. Оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та приймання металобрухту є обов'язковим. Ці документи повинні знаходитися у власника металобрухту та зберігатися протягом одного року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що чинним законодавством не передбачено обовязку позивача зберігати зазначені документи, а тому посилання представника відповідача на зазначену обставину є безпідставним.

Посилання представника відповідача на пояснення водіїв ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, що вони не здійснювали перевезень із м. Харкова та м. Луганська (а.с. 165-167 том.2), суд не приймає виходячи з наступного.

В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 надали пояснення, в яких зазначили, що вони їздили до м. Харкова та м. Луганська за металобрухтом та металоконструкціями, проте не памятають назви зазначених підприємств. Також зазначили, що в м. Харкові та м. Луганську не проживають, а тому не знають міста і не памятають де знаходяться зазначені підприємства.

Також, зазначили, що представники підприємств виїжджали їм назустріч та супроводжували на територію підприємств, де вантажівки і завантажувалися металобрухтом та металоломом.

В обґрунтування суперечливих пояснень наданих податковим міліціонерам пояснили, що під час відібрання пояснень зазначені посадові особи не представилися належним чином, хто вони, яку займають посаду. Крім того, пояснення відбиралися після 22.00 години, а тому у свідків виникли сумніви, щодо належності зазначених осіб до посадових осіб податкової міліції.

Таким чином, суд не приймає у якості доказів по справі пояснення ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 надані податковій міліції.

Відповідно до п.п.7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств встановлено, що валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Позивачем надано суду в повному обсязі платіжні доручення на підтвердження оплати отриманих металоконструкції та металолому від його контрагентів.

Крім того, зазначену обставину не заперечував і сам представник відповідача у судовому засіданні.

З огляду на реальний характер операцій, за наслідками виконання яких позивачем було сформовано оскаржуваний податковий кредит та валові витрати порушення контрагентами позивача правил здійснення податкової дисципліни та господарської діяльності (як-от відсутність за місцем реєстрації, несплата податків та зборів у необхідному розмірі тощо) не може бути підставою для позбавлення платника (позивача у справі) права на отримання податкової вигоди за умови відсутності доказів недобросовісності такого платника

Також, позивачем надано журнал обліку реєстрації результатів перевірки на радіаційний контроль вхідного лому чорних металів, яким також підтверджується надходження та територію підприємства лому чорного металу (а.с. 181-213 том.2).

З огляду на викладені вище обставини та те, що позивач має достатню матеріально технічну базу для зберігання та використання придбаних металоконструкції, можна зробити висновок, що операції по придбанню металоконструкцій та металолому позивачем у його контрагентів носили реальний характер, а порушення, що були допущені посадовими особами - контрагентами не можуть тягнути за собою відповідальність позивача за умови відсутності достатніх доказів наявності вини в його діях щодо ухилення від сплати податків.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо скасування податкових повідомлень рішень від 23.04.2010 р. №/0 та №/0, та №/1 та №/1 від 06.07.2010 р., в результаті яких визначено суму податкового зобовязання по податку на прибуток за основним платежем - 924391,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 468540,50 грн., податку на додану вартість за основним платежем - 49620,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 24810,00 грн. та стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 завод Буддеталь" витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду в сумі 3 грн. 40 коп. підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 94, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 завод Буддеталь" до ОСОБА_5 міжрайонної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення від 23.04.2010 р. №/0 та №/0, та №/1 та №/1 від 06.07.2010 р., в результаті яких визначено суму податкового зобовязання по податку на прибуток за основним платежем - 924391,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 468540,50 грн., податку на додану вартість за основним платежем - 49620,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 24810,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 завод Буддеталь" витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду в сумі 3 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук

Повний текст постанови виготовлено 02.11.2010 р.