Справа № 2а-3379/11/0970
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року м. Київ К/9991/71973/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2012 року в справі за його позовом до військової прокурори Західного регіону України, командувача Західним оперативним командуванням, начальника штабу-першого заступника командувача Західним оперативним командуванням про визнання бездіяльності неправомірною,

в с т а н о в и л а :
У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому зазначав, що у травні, червні, липні та серпні 2011 року звертався до військового прокурора Західного регіону України зі скаргами щодо проведення перевірки неприсвоєння у 1994 році військового звання «капітан» та захист права на своєчасне присвоєння чергового військового звання, а також неналежний розгляд його звернень.

Посилаючись на порушення права на своєчасне присвоєння чергового військового звання та неналежний розгляд його скарг просив визнати протиправною бездіяльність командувача Західним оперативним командуванням щодо не розгляду звернення від 06 травня 2011 року; визнати протиправну бездіяльність начальника штабу-першого заступника командувача Західним оперативним командуванням щодо відмови у задоволенні вимог скарг від 06 травня та 06 червня 2011 року; зобов`язати начальника штабу-першого заступника командувача Західним оперативним командуванням внести своїм наказом доповнення в наказ командувача 38 загальновійськовою армією від 08 липня 1994 року щодо присвоєння військового звання «капітан»; визнати протиправну бездіяльність військової прокурори Західного регіону України щодо невнесення припису про порушення законодавства щодо несвоєчасного присвоєння військового звання «капітан».

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, позивач ставить питання про скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з вересня 1989 року проходив військову службу у Збройних Силах СРСР. Наказом заступника Міністра оборони України Командувача Військово-повітряних Сил України від 09 серпня 2000 року № 0320 позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом «в» пункту 65 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу (за станом здоров`я) у званні «капітан». Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 11 серпня 2008 року № 279 внесено зміни до наказу від 09 серпня 2000 року в частині підстав звільнення позивача за підпунктом «ж» пункту 65 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили).

Відповідно до послужного списку позивача військове звання «капітан» йому було присвоєно у травні 1995 року.

06 травня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до військового прокурора Західного регіону України зі скаргою на допущення військовим комісаром Івано-Франківського обласного військового комісаріату порушень вимог закону щодо несвоєчасного присвоєння чергового військового звання та необхідність проведення відповідної прокурорської перевірки по обставинах не присвоєння у 1994 році військового звання «капітан».

Листом від 13 травня 2011 року відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» військова прокуратура Західного регіону України скерувала скаргу позивача командувачу Західним оперативним командуванням, яке у свою чергу листом від 31 травня 2011 року повідомило про неможливість перевірити факт неправомірності присвоєння чергового військового звання у зв`язку з розформуванням 38 загальновійськової армії та її правонаступника, а також пропуск строку оскарження дій.

06 червня 2011 року позивач повторно звернувся до військового прокурора Західного регіону України зі скаргою на формальне проведення перевірки його попередньої скарги та необхідність проведення прокурорської перевірки по обставинах скарги.

Листом від 14 червня 2011 року скаргу позивача було направлено начальнику штабу першому заступнику командувача Західним оперативним командуванням з проханням об`єктивно провести відповідну перевірку.

15 липня 2011 року позивача повідомлено про проведення перевірки об`єктивності розгляду скарги від 06 травня 2011 року, відсутності порушень вимог закону та строків розгляду. Матеріали особової справи не дають можливості встановити чи набув позивач у 1994 році право та присвоєння військового звання «капітан».

25 липня 2011 року позивач повторно звернувся до військового прокурора Західного регіону України зі скаргою на неналежне проведення перевірки та необхідність проведення прокурорської перевірки.

Листом від 28 липня 2011 року за підписом старшого прокурора відділу військової прокуратури Західного регіону України повідомлено позивача, що у ході розгляду його попередніх скарг була вивчена особова справа та інші документи, тобто перевірка проведена повно та об`єктивно, а тому немає підстав вживати до службових осіб заходів прокурорського реагування.

02 серпня 2011 року позивач знову звернувся до військового прокурора Західного регіону України зі скаргою та проханням провести прокурорську перевірку по викладених раніше обставинах несвоєчасного присвоєння військового звання.

01 вересня 2011 року позивача повідомлено про розгляд його скарги та запропоновано у разі незгоди з прийнятим рішенням звернутися до адміністративного суду та вищестоящого прокурора. Також повідомлено, що документів, які б підтверджували факт несвоєчасного присвоєння чергового військового звання «капітан», проведеною перевіркою у особовій справі не встановлено.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову окружний суд, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що висновок відповідачів про неможливість встановлення факту правомірності чи неправомірності не присвоєння у 1994 році військового звання «капітан» є правомірним та скасуванню не підлягає, позивачем пропущено строк оскарження неправомірності затримки присвоєння військового звання, а також відсутні підстави прокурорського реагування.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статі 7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

У відповідності з вимогами даної статті військова прокуратура Західного регіону України пересилала скарги (звернення) позивача до уповноваженого органу для перевірки обставин звернення та надання відповіді до командування Західним оперативним командуванням.

Статтями 22 та 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено підстави внесення припису та подання прокурора.

Письмовий припис про усунення порушень закону вноситься прокурором, його заступником органу чи посадовій особі, які допустили порушення, або вищестоящому у порядку підпорядкованості органу чи посадовій особі, які правомочні усунути порушення. Письмовий припис вноситься у випадках, коли порушення закону має очевидний характер і може завдати істотної шкоди інтересам держави, підприємства, установи, організації, а також громадянам, якщо не буде негайно усунуто. Припис підлягає негайному виконанню, про що повідомляється прокурору.

Подання з вимогами усунення порушень закону, причин цих порушень і умов, що їм сприяють, вноситься прокурором, його заступником у державний орган, громадську організацію або посадовій особі, які наділені повноваженням усунути порушення закону, і підлягає невідкладному розгляду. Не пізніш як у місячний строк має бути вжито відповідних заходів до усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяють, і про наслідки повідомлено прокурору.

За скаргами позивача відповідачем була проведена прокурорська перевірка, за результатами якої не встановлено підстав для внесення акту прокурорського реагування щодо невчасного присвоєння чергового військового звання, а тому посилання позивача є неправомірними в цій частині.

Всі чотири скарги позивача були розглянуті уповноваженими для перевірки обставин звернення та надання відповіді органами (посадовими особами), надано обґрунтовані та вичерпні відповіді з посиланням на результати проведеної перевірки, а тому твердження позивача про бездіяльність відповідачів є неправомірним та безпідставним.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 227 Кодексу адміністративного судочинства України під-став для їх скасування та направлення справи на новий розгляд не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2012 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: