Справа № 2а-1870/6712/11
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2011 р. Справа № 2a-1870/6712/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2a-1870/6712/11

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе"

до Державної податкової інспекції в місті Суми, Головного управління державного казначейства України в Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" (надалі по тексту позивач, ПАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе") звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в місті Суми (далі по тексту перший відповідач, ДПІ в м. Суми), Головного управління державного казначейства України в Сумській області (далі по тесту другий відповідач, ГУ Держказначейства України в Сумській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення від 01.09.2011 року №/70516 та №/70515.

- стягнути з Державного бюджету на користь позивача 10145 грн. 96 коп. бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітень, травень 2011 року.

- стягнути з Державного бюджету м. Суми на користь позивача 104,46 грн. судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ДПІ в м. Суми за результатами проведеної невиїзної позапланової документальної перевірки ПАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень, травень 2011р., та на підставі акту перевірки від 18.08.2011р. № 6249/23-620/05747991/180, прийняті податкові повідомлення-рішення від 01.09.2011 р., а саме:

- №/70516 про зменшення суми від'ємного значення суми податку на додану вартість за березень, квітень 2011р. в сумі 10145,96 грн., в результаті порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції в розмірі 2 грн.;

- № /70515 про зменшення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за квітень, травень 2011р. в сумі 10145,96 грн., в результаті порушення Позивачем п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та застосовано штрафну санкцію в розмірі 2 грн.

При цьому, зазначений акт перевірки був отриманий позивачем 22.08.2011 р. поштою, а сам акт перевірки не був підписаний посадовою особою, яка проводила перевірку.

Підставами для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, є висновки зроблені в акті перевірки, а саме:

Відповідно до п. 3.2 ОСОБА_3, п. 4.2 підставою для прийняття оскаржуваних рішень, яким першим відповідачем було зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість за березень, квітень 2011р. в розмірі 10145,96 грн. та суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за квітень, травень 2011р. в розмірі 10145,96 грн. стало встановлення податковими органами порушень податкового законодавства у постачальника позивача - TOB «Бізнес-Консалтинг Плюс».

ОСОБА_3 перевірки договори (при цьому в акті не зазначається які саме договори досліджувались під час перевірки) між позивачем та TOB «Бізнес-Консалтинг Плюс» не мали реального характеру, а тому є нікчемними. Такий висновок ДПІ в м. Суми ґрунтується на тому, що ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова були проведені невиїзні документальні перевірки TOB Бізнес-Консалтинг Плюс» з питань правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за березень 2011 p., квітень 2011 р., якими встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 п. 188.1 3.1 ст. 188 Податкового кодексу України, в зв'язку з чим податкове зобов'язання TOB «Бізнес-Консалтинг Плюс» березня 2011р. з сумі 2173078,39 грн. не було підтверджено, в тому числі по ПАТ «Сумське НВО ім.. ОСОБА_4» в сумі 10145,96 грн. та податкове зобов'язання квітня 2011р. в сумі 2471916,09 грн., в тому числі по ПАТ «Сумське НВО ім.. ОСОБА_4» в сумі 5083,08 грн.

Позивач вважає, що при прийнятті оскаржуваних рішень, ДПІ в м. Суми порушено п. 198.1, 198.2, ст. 198, п. 200.3, 200.4 ст. 200 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого протиправно дійшов висновку про завищення позивачем суми податкового кредиту по податку на додану вартість за березень, квітень 2011р. та суми бюджетного відшкодування за квітень, травень 2011р. в сумі 10145,96 грн., враховуюче наступне.

Порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, дотримання яких є обов'язковим для отримання бюджетного відшкодування та включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, ДПІ в м. Суми в ОСОБА_3 перевірки не зазначає. При цьому, перший відповідач ставить право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування по податку на додану вартість з відсутність з боку постачальника порушень податкового законодавства.

Однак, ДПІ в м. Суми під час перевірки не брались до уваги договори, податкові та видаткові накладні, платіжні доручення про сплату за отриманий та поставляємий товар згідно укладеного договору та додатків до них, товарно-транспортні накладні тощо. Надані для перевірки первинні документу в повній мірі підтверджують виконання укладених договорів та право позивача на заявлене в податкових деклараціях право на бюджетне відшкодування та податковий кредит.

ОСОБА_3 з абз. «а» п. 185.1 ст.185 Податкового Кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

ДПІ в м. Суми при прийнятті рішення не враховував, що відповідно до п.п. 14.1.18 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

ОСОБА_3 з п. 200.1 ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або і відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3 ст.200 Податкового Кодексу України).

Відповідно до п. 200.4 ст.200 Податкового Кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п.200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка

дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх

податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

ОСОБА_3 з п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми додатку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені додатковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) (п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України).

Таким чином, положення п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України визначають правові підстави для включення платником податків суми податку на додану вартість, сплаченого в ціні товару, до податкового кредиту. При цьому, документом, що підтверджує право на податковий кредит є податкова накладна.

При бюджетному відшкодуванні має значення від'ємне значення сформоване за рахунок фактичної сплати податку на додану вартість в ціні поставленого товару в попередньому податковому періоді та підтверджене відповіднішії первинними документами, а не відсутності з боку постачальника порушень податкового законодавства.

Також, необхідно зазначити, що п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, при визначенні від'ємного значення суми з податку на додану вартість поширюється тільки на окремо взятого платника податків (заявника бюджетного відшкодування), і цей факт законом не ставиться у залежність від відсутності порушень податкового законодавства у третіх осіб.

Право на заявлене у квітні, травні 2011 р. бюджетне відшкодування, в сумі 10145,96 грн., виникло у позивача в зв'язку з оплатою на користь TOB «Бізнес-Консалтинг Плюс» вартості товару, що підтверджується відповідними податковими накладними від 01.03.2011р. №5, від 05.04.2011р. №19, від 15.04.2011р. №77, платіжними дорученнями від 03.03.2011р №7279, від 04.03.2011р. №7396, від 08.04.2011р. №10036, від 10.05.2011р. №11911 на загальну суму 60875,77 грн. в т.ч. ПДВ 10146,96 грн.

Зазначена сума податку на додану вартість була включена до складу податкового кредиту березня, квітня 2011р. та заявлена позивачем до відшкодування у податкових деклараціях з податку на додану вартість за квітень, травень 2011 p., які разом з розрахунками суми бюджетного відшкодування та Заявами про повернення суми бюджетного відшкодування було подано ДПІ в м. Суми.

Таким чином, як вбачається з вищенаведеного, позивачем виконано всі вимоги податкового законодавства для включення сум ПДВ до складу податкового кредиту та виникнення права на бюджетне відшкодування по податку на додану вартість заявленого у квітні, травні 2011 p., однак, в зв'язку з безпідставним, неаргументованим висновком зробленого і ОСОБА_3 перевірки про наявністю порушень податкового законодавства у TOB «Бізнес-Консалтинг плюс», ДПІ в м. Суми безпідставно відмовлено у такому відшкодуванні, чим порушено п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, адже Податковий кодекс України не ставить в залежність право позивача на бюджетне відшкодування за відсутності порушень податкового законодавства з боку постачальників таких товарів.

За таких обставин, у відповідача -1 відсутні жодні правові підстави для зменшення заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість у квітні, травні 2011р.

ОСОБА_3 з п. 200.12, п. 200.13 Податкового кодексу України, податковий орган та органи державного казначейства визначають суми, що підлягають відшкодуванню з бюджету та здійснюють їх перерахування.

Таким чином, позивач приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені при неправильному застосуванні законодавства з питань оподаткування.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ДПІ в м. Суми позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченні (а.с.71-74).

Представник відповідача Головного управління Державного казначейства України в Сумській області, в судове засіданні не зявився, надав відгук на позовну заяву, в якій зазначає, що управління не наділене повноваженнями щодо проведення відшкодування податку на додану вартість з Державного бюджету України за рішенням суду (а.с.98 ).

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.08.2011 р. ДПІ в м. Суми проведено документальну невиїзну позапланову перевірку ПАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень, травень 2011 р., за результатами якої складно акт перевірки №6249/23-620/05747991 від 18.08.2011 р. (а.с. 14-21).

01.09.2011 р. на підставі зазначеного акту перевірки ДПІ в м. Суми прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №/70516, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення суми податку на додану вартість за березень, квітень 2011р. в розмірі 10145,96 грн., в результаті порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції в розмірі 2 грн. (а.с.11);

- № /70515, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за квітень, травень 2011р. в сумі 10145,96 грн., в результаті порушення п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та застосовано штрафну санкцію в розмірі 2 грн. (а.с. 12).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що підставою прийняття зазначених податкових повідомлень рішень стало встановлення податковими органами порушень податкового законодавства у постачальника позивача - TOB «Бізнес-Консалтинг Плюс».

Проте, суд не погоджується із такими висновками відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_3 з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи встановлено, що 30.12.2011 року між позивачем та TOB «Бізнес-Консалтинг Плюс» укладено договір купівлі продажу №27/11 (а.с. 50-52).

На виконання умов договору TOB «Бізнес-Консалтинг Плюс» позивачу надано специфікацію №1 до договору (а.с. 53).

27.05.2011 р. між тими самими сторонами укладено додаткова угода №1 до договору №27/11 від 30.12.2011 р. та позивачу надана специфікація №2 до договору, податкові накладні та товарно-транспортні накладні (а.с. 55-60, 61-63,64-66).

Позивачем на рахунок TOB «Бізнес-Консалтинг Плюс» сплачено за поставлений товар відповідно до платіжних доручень №7279 від 03.03.2011 р., №7396 від 04.03.2011 р., №10036 від 08.04.2011 р., №11911 від 10.05.2011 р. (а.с. 67-70).

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу, а за змістом п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до абз. а п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

Так, п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України містить загальні норми щодо самого поняття „бюджетне відшкодування та джерела його формування для подальшого використання, а норми ст. 200 Кодексу передбачає підстави та порядок одержання платником податку бюджетного відшкодування і не вказує на те, що кошти повертаються платнику податку лише за умови сплати такого податку його контрагентами.

ОСОБА_3 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

З матеріалів справи, а саме з акту перевірки, встановлено, що позивач виконав вимоги Кодексу, сплативши податок на додану вартість в ціні товару, придбаного у безпосереднього постачальника, який, в свою чергу, виконав вимоги п. 201.10 ст. 201 Кодексу - видали покупцеві, яким є позивач, належним чином оформлені податкові накладні на визначені та сплачені покупцем суми податку.

ОСОБА_3 ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому, якщо контрагент позивача не виконав свого зобовязання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, оплата не в повному обсязі ПДВ постачальником позивача - TOB «Бізнес-Консалтинг Плюс» при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи, податковий орган не надав суду доказів того, що вказана операція по придбанню товару мала фіктивний чи безтоварний характер.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Кодексу, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Таким чином, позивач сформував податковий кредит на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих йому продавцями. Із зазначеного випливає, що сума податкового кредиту та позивачем сформована правомірно, оскільки ПДВ входить до складу договірної суми, сплаченої продавцеві.

Отже, судом встановлено, що позивач виконав всі вимоги Податкового кодексу України щодо документального оформлення податкового обліку та в підтвердження правомірності заявлених до відшкодування сум ПДВ під час перевірок надав всі передбачені діючим законодавством Україні документи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що податкові повідомлення - рішення ДПІ в місті Суми №/70516 та №/70515 від 01.09.2011 р. є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 94, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" до Державної податкової інспекції в місті Суми, Головного управління державного казначейства України в Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 01.09.2011 року №/70516 та №/70515.

Стягнути з Державного бюджету (м. Суми, вул. Воскресенська,7, р/р 0002, банк ГУДКУ в Сумській області, МФО 837013, Держбюджет м. Суми, , код бюджетної класифікації 14010200) на користь Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" (м.Суми, вул. Горького, 58, , р/р 3200 в АТ "УкрСіббанк", м. Харків, МФО 351005, код банка 09807750) 10145 грн. (десять тисяч сто сорок пять) 96 коп. бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за квітень, травень 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету м. Суми на користь Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" 104 грн. 46 коп. судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук

Повний текст постанови виготовлено 25.10.2011 р.