Справа № 369/6806/15-а
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/6806/15-а
Провадження № 2-а/369/237/15
ПОСТАНОВА

іменем України

14.07.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивує тим, що в неї є син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому призначено пенсію по втраті годувальника його батька ОСОБА_4. Вказана пенсія була призначена 24 грудня 2014 року у розмірі 1 170 грн. 72 коп..

У травні 2015 року їй стало відомо, що пенсія по втраті годувальника була розрахована у розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника, обчисленої із застосуванням показника заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік (1197 грн. 97 коп.).

15 травня 2015 року вона звернулася до УПФУ в Києво-Святошинському районі з проханням пояснити їй на якій підставі, всупереч положень ст. ст. 36, 37, 38, 39, 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вона отримує пенсію у меншому розмірі ніж передбачено вимогами чинного законодавства. На її заяву була надана відповідь, в якій було розяснено, що розмір пенсії по втраті годувальника її сину ОСОБА_3, яка була призначена в грудні 2014 року, розраховано без застосування середньої заробітної плати по країні не за 2011-2013 роки (2 700 грн. 98 коп.), а за 2007 рік (1 197 грн. 91 коп.), внаслідок чого розмір пенсії знижено майже в 2,5 рази.

Розмір пенсії, призначено її сину вперше, тому для розрахунку пенсії має застосовуватись показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2011-2013 роки (2 700 грн. 98 коп.).

01 червня 2015 року вона отримала відповідь УПФУ в Києво-Святошинському районі, яка була викладена у листі № 129/С-01, в якому було здійснено посилання на положення ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та зазначено, що норма щодо застосування показника середньої заробітної плати, який визначений на рік, що передував року смерті годувальника, має місце для застосування лише у разі, якщо годувальник на день смерті не одержував пенсію. У разі, якщо годувальник отримував пенсію згідно положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а утриманець звертається за призначенням пенсії у разі втрати годувальника згідно вказаного Закону, то застосовується показник середньої заробітної плати, який був би застосований годувальнику при переведенні на інший вид пенсії (який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії годувальника.

Пенсія по інвалідності її покійному чоловіку була призначена у 2004 році, оскільки він встиг після того пропрацювати більше 24-х місяців (понад 9 років), тому відповідно до другого абзацу ч. 1 ст. 24 до стажу померлого годувальника зараховується період до досягнення ним пенсійного віку, тобто 60 років, то для розрахунку пенсії за віком померлого годувальника має застосовуватись середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2011, 2012, 2013 роки у розмірі 2 700,98 грн..

Протиправні дії УПФУ в Києво-Святошинському районі полягають у неправильному обчисленні пенсії по втраті годувальника відповідно до вимог ст. ст. 24, 36, 37, 40, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2011, 2012, 2013 роки у розмірі 2 700,98 грн., починаючи з дня призначення пенсії, тобто з 24 грудня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 просила визнати протиправними дії УПФУ в Києво-Святошинському районі щодо неправильного обчислення пенсії по втраті годувальника відповідно до вимог ст. ст. 24, 36, 37, 40, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2011, 2012, 2013 роки у розмірі 2 700,98 грн., починаючи з дня призначення пенсії, тобто з 24 грудня 2014 року; зобовязати УПФУ в Києво-Святошинському районі здійснити обчислення нарахування та виплату пенсії по втраті годувальника у відповідності до вимог 24, 36, 37, 40, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2011, 2012, 2013 роки у розмірі 2 700,98 грн., починаючи з дня призначення пенсії, тобто з 24 грудня 2014 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позов підтримали та просили його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача УПФУ в Києво-Святошинському районі не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою до УПФУ в Києво-Святошинському районі, в якій просила розяснити, на якій підставі всупереч вимог ст. ст. 36, 37, 38, 39, 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» її синові ОСОБА_3 розраховано розмір пенсії по втраті годувальника із застосуванням середньої заробітної плати по країні не за 2011 2013 роки (у розмірі 2 700 грн. 98 коп.), а за 2007 рік (у розмірі 1 197 грн. 91 коп.), внаслідок чого розмір пенсії зменшено майже в 2,5 рази.

На вказану заяву ОСОБА_1 відповідач УПФУ в Києво-Святошинському районі надав відповідь, яка викладена в листі № 129/С-01 від 20 травня 2015 року.

У наданій відповіді УПФУ в Києво-Святошинському районі повідомило, що ОСОБА_1 з 24 грудня 2014 року отримує пенсію по втраті годувальника, призначену відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Розрахунок пенсії проведено на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходились в пенсійній справі померлого годувальника ОСОБА_4.

У наданій відповіді відповідач здійснював посилання на положення ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та зазначав, що норма щодо застосування показника середньої заробітної плати, який визначений за рік, що передував року смерті годувальника, має місце для застосування лише у разі, якщо годувальник на день смерті не одержував пенсію. У разі, якщо годувальник отримував пенсію згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а утриманець звертається за призначенням пенсії у разі втрати годувальника згідно вказаного Закону, то застосовується показник середньої заробітної плати, який був би застосований годувальнику при проведенні на інший вид пенсії (який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії годувальника).

Згідно розпорядження № 805569 від 08 травня 2015 року ОСОБА_1 з 24 грудня 2014 року отримує пенсію по втраті годувальника ОСОБА_4 в розмірі 1 170 грн. 72 коп..

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10% тривалості страхового стажу.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 152 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти, які визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року зміни, внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Зміни, внесені до ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратили чинність 22 травня 2008 року. Відповідно, з цього часу відновлено дію положень ст. ст. 40, 42 Закону у редакції, що діяла до прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Прийняття нормативно-правового акту про відновлення дії норми закону, яка існувала до внесення до неї змін, що в подальшому були визнані неконституційними, не вимагається.

Як зазначає у позовній заяві позивач ОСОБА_1, розмір пенсії по втраті годувальника, після призначення є меншою, ніж передбачено чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 була призначена пенсія по втраті годувальника відповідно до положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

За життя її померлому чоловіку ОСОБА_4 була призначена пенсія з урахуванням заробітної плати і стажу із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався йому під час призначення пенсії.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки померлий годувальник ОСОБА_4 отримував пенсію згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, то в даному випадку суд позбавлений можливості застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) 2011, 2012, 2013 років у розмірі 2 700,98 грн. та здійснити позивачу перерахунок пенсії.

В даному випадку позивач ОСОБА_1 просить здійснити перерахунок отримуваної пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2011, 2012, 2013 роки, однак чинним законодавством не передбачено, що пенсія по втраті годувальника може бути перерахована із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, який визначений на рік, що передував року смерті годувальника.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 є необгрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 40, 42, 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 158, 159, 160, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук