Справа № 826/6590/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/6590/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

13 липня 2015 року №826/6590/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Констант-Сервіс»

до

державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Справу №826/6590/15 розглянуто в письмовому провадженні згідно із приписами частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (попередня найменування - державна податкова інспекція у Голосіївському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві) проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Констант-Сервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Ньюмодуль 2011» за період з 01.10.2011 по 31.10.2011, товариством з обмеженою відповідальністю «Арттревел 2012» за період з 01.05.2014 по 30.06.2014, товариством з обмеженою відповідальністю «Пазл-Строй» за період з 01.07.2014 по 31.07.2014.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Констант-Сервіс»:

підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток підприємства на суму 17 819,00 грн.;

пункту 187.1 статті 187, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 46 642,00 грн..

За наслідками перевірки державною податковою інспекцією у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт від 12.11.2014 №549/1/22-01-35431642 та прийнято податкове повідомлення-рішення:

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в редакції на час спірних правовідносин, визначено, що не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Як вбачається з акту перевірки державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 12.11.2014 №549/1/22-01-35431642 висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між товариством з обмеженою відповідальністю «Констант - Сервіс» та його контрагентами: товариством з обмеженою відповідальністю «Ньюмодуль 2011», товариством з обмеженою відповідальністю «Арттревел 2012», товариством з обмеженою відповідальністю «Пазл-Строй».

Як вбачається з матеріалів справи, між товариством з обмеженою відповідальністю «Констант-Сервіс» (одержувач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ньюмодуль 2011» (постачальник) вчинено господарські операції на підставі рахунку-фактури від 19.10.2011 №СФ-1910.

На підтвердження виконання умов рахунку-фактури, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: рахунку-фактури від 19.10.2011 №СФ-1910; податкової накладної; видаткової накладної; актів приймання-передачі основних засобів.

Також, між товариством з обмеженою відповідальністю «Констант Сервіс» (орендар) та товариством з обмеженою відповідальністю «Арттревел 2012» (орендодавець) укладено договір оренди техніки від 01.05.2014 №1/05, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплатне користування (в оренду) техніку, згідно «Переліку техніки, що передається в оренду» (Додаток №1 до цього договору), яка належить орендодавцю на праві власності.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору оренди техніки від 01.05.2014 №1/05; переліку техніки, що передається в оренду; актів передачі техніки в оренду; рахунків на оплату; податкових накладних; актів з надання послуг; акту звірки розрахунків.

Також, між товариством з обмеженою відповідальністю «Констант Сервіс» (орендар) та товариством з обмеженою відповідальністю «Пазл-Строй» (орендодавець) укладено договір оренди техніки від 01.06.2014 №0107, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплатне користування (в оренду) техніку, згідно «Переліку техніки, що передається в оренду» (Додаток №1 до цього договору), яка належить орендодавцю на праві власності.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договору оренди техніки від 01.06.2014 №0107; переліку техніки, що передається в оренду; актів передачі техніки в оренду; рахунків на оплату; податкових накладних; актів з надання послуг; акту звірки розрахунків.

У свою чергу, державною податковою інспекцією у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на спростування реальності господарських операцій, здійснених товариством з обмеженою відповідальністю «Констант Сервіс» та його контрагентами: товариством з обмеженою відповідальністю «Ньюмодуль 2011», товариством з обмеженою відповідальністю «Арттревел 2012», товариством з обмеженою відповідальністю «Пазл-Строй» вказано на акти:

від 26.06.2012 №598/22-40-15/37617602 державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюмодуль 2011» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за вересень - листопад 2011 року, січень 2014 року.

від 24.07.2014 №2017/26-55-22-07/38545859 державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Арттревел» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період діяльності з 01.05.2014 по 30.06.2014.

від 27.08.2014 №2279/26-55-22-07/38545801 державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю «Пазл-Строй» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період діяльності з 01.07.2014 по 31.07.2014.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно витягу ЄДРПОУ за кодом 35431642 по товариству з обмеженою відповідальністю «Констант - Сервіс» основним видом діяльності позивача є надання в оренду будівельних машин і устаткування.

Разом з тим, позивачем не надано інформації щодо доцільності укладання з вказаними контрагентами договорів оренди техніки, враховуючи, що основним видом діяльності позивача є надання в оренду будівельних машин та устаткування.

Окрім того, з наданих, на підтвердження виконання умов рахунку-фактури від 19.10.2011 №СФ-1910, актів приймання-передачі основних засобів не вбачається хто виписав акти та хто прийняв і передав основні засоби, відсутні підписи та печатки сторін. Рахунок –фактура від 19.10.2011 та видаткова накладна від 19.10.2011 також не містять ініціалів особи, яка їх виписала та отримала товар, що не дає змогу ідентифіцировать особу, яка підписала ці первинні документи.

Також, суд звертає увагу, що на виконання договорів від 01.05.2014 №1/05 та від 01.06.2014 №0107 контрагентами позивача виписані рахунки на оплату, в яких зазначені інші реквізити договорів: від 29.05.2014 №0501, від 11.06.2014 №0601, від 30.06.2014 №0603, від 10.07.2014 №1007, від 20.07.2014 №2007, від 25.07.2014 №2507, від 31.07.2014 №3107. Вказані договори були зазначені також в актах надання послуг і податкових накладних.

Враховуючи зазначене, позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували реальне виконання умов рахунку-фактури від 19.10.2011 №СФ-1910 та договорів від 01.05.2014 №1/05, від 01.06.2014 №0107.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Констант Сервіс» не надано доказів наявності ділової та економічної доцільності відповідних взаємовідносин, руху активів в процесі здійснення господарських взаємовідносин.

Отже, позивачем не надано належним чином складених первинних документів, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Враховуючи, що позивачем не доведено належними доказами протиправності винесених контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат за наслідками відмови у задоволенні позову, суд наголошує на наступному.

Згідно з частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із приписами статті 4 Закону України “Про судовий збір” за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру судовий збір становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Враховуючи сплачену позивачем при зверненні до суду суму судового збору у розмірі 182,70 грн., з позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі у розмірі 1 644,30 грн. (1 827,00 грн. – 182,70 грн.).

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.