Справа № 522/14899/13
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/14899/13

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Нікітіна С.Й.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.,

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області, в якому просив:

1) визнати протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області щодо порядку проведення архітектурно-будівельного контролю у сфері містобудівної діяльності, результати якого відображено в акті перевірки, протоколі про адміністративне правопорушення, приписі та постанові про адміністративне правопорушення від 21.11.2012 року № 1006, складеної відносно ОСОБА_2.

2) скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 21.11.2012 року № 1006 винесену відносно ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що перевірка була проведена відповідачем із порушенням норм закону, а також позивач посилався на те, що дізнався про постанову про адміністративне правопорушення лише 30.05.2013 року, що позбавило його права вчасно оскаржити вказану постанову.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2014 року позов задоволено. Скасовано постанову ВП № 36612337 від 05.02.2013 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн., за порушення правил проведення будівельних робіт.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позовних вимог.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не з'явилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Так, до суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_2 і просив скасувати постанову ВП № 36612337 від 05.02.2013 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн., за порушення правил проведення будівельних робіт.

Позивач посилався на те, що йому не надавалось повідомлення про проведення перевірки, не було вручено акту перевірки та не ознайомлено з протоколом.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач, при складанні постанови про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, не виконав вимоги ст. 278 КУпАП України та вимоги ст. 280 КУпАП, де зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак судова колегія не може погодитись із висновком суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції не досліджено той факт, що Позивачем порушений строк на звернення до адміністративного суду, встановлений п. 3 ч. 1 ст. 288, ст. 289 КУпАП та ч. 1 ст. 99 КАС України.

Статтею 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України! з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Оскаржувана постанова від № 1006 винесена Інспекцією 21.11.2012 року, на виконання п. 22 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.11 № 553, направлена Позивачу 23.11.12 рекомендованим листом з повідомленням № 557 та описом вкладення за місцем реєстрації позивача (відповідає адресі, зазначеній в адміністративному позові): АДРЕСА_1.

Постанова № 1006 направлена позивачу з урахуванням строків доставки рекомендованої кореспонденції між обласними центрами України, встановлених Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12.12.07 № 1149.

Відповідно до ч. 4 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, з урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку, крайнім строком доставки постанови № 1006 має бути 29.11.2012 року.

Інспекція не здійснює контроль та не відповідає за дотримання УДППЗ «Укрпошта» строків доставляння кореспонденції адресату.

Згідно з п. 21 Порядку № 553, Інспекція лише надсилає документи, складені за результатами перевірки у визначеному законодавством порядку.

Причини несвоєчасної доставки кореспонденції адресату не належать до повноважень Інспекції.

За поясненнями позивача, викладеними в адміністративному позові, ОСОБА_2 дізнався про винесення щодо нього оскаржуваної постанови № 1006 тільки після виклику державного виконавця 30 травня 2013 року, проте такі пояснення не відповідають дійсності та спростовуються письмовими доказами, а саме: постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 36612337, яка винесена державним виконавцем 05 лютого 2013 року.

Згідно з ч. 5 ст. 25, ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються особам не пізніше наступного робочого дня рекомендованим листом з повідомленням.

Таким чином, позивач (у разі неотримання постанови № 1006 через об'єкт поштового зв'язку, що надіслана Інспекцією 23.11.2012 року), дізнався про винесення постанови від 21.11.12 № 1006 у лютому 2013 року, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 36612337, а не у травні 2013 року.

В порушення строків, визначених законодавством, позивачем подано до суду адміністративний позов лише у червні 2013 року (дата подання позову до суду в примірнику відповідача не зазначена), тобто після спливу десятиденного строку на оскарження, встановленого ст. 289 КУпАП, з дня винесення оскаржуваної постанови (тобто з 21.11.12), а також з дня, коли Позивач дізнався або повинен був дізнатися про винесення постанови № 1006 (тобто з лютого 2013 року).

З метою встановлення точної дати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про винесення оскаржуваної постанов № 1006 від 21.11.12 (з якої починається перебіг процесуального строку для звернення позивача до адміністративного суду) є необхідним встановлення факту надіслання Інспекцією та причин невручення позивачу оскаржуваної постанови, що надіслана рекомендованим листом з повідомлення № 557 від 23.11.12, а також факту надіслання та вручення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 36612337.

Крім того, беззаперечним доказом визнання факту правопорушення є сплата позивачем штрафу у повному обсязі, в підтвердження чого в матеріалах справи наявна копія супровідного листа (вх. №9676/20/12 від 19.12.2012 року) від позивача на ім'я відповідача, в якому ОСОБА_2 на виконання постанови № 1006 від 21.11.2012 року по справі про адміністративне правопорушення надсилає квитанцію №2629454 від 11.12.2012 року про сплату адміністративного штрафу в розмірі 1700 грн. (а.с.152).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись ч.1 ст. 203 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, залишити адміністративний позов ОСОБА_2 без розгляду.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 203, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24.04.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про визнання дій протиправними та скасування постанови - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про визнання дій протиправними та скасування постанови залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин