Справа № 2-а/1970/3458/11
Суддя: Загорський О.О.
Дата ухвалення: 2011-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/3458/11

"19" грудня 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі

головуючого - судді Загорського О.О., секретаря - Костецької Н.Т.

за участю позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача ТОДПІ - ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень від 27.10.11р. № та №, стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Тернопільської ОДПІ про скасування податкових повідомлень-рішень від 27.10.2011р. № та №, стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору.

Позов вмотивовано тим, що на підставі акту перевірки від 13.10.2011р. №7324/17-02/НОМЕР_1 за період з 01.03.2009р. по 18.03.2011р. було винесено податкове повідомлення рішення № від 27.10.2011р. за порушення п.2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування»від 03.07.1998р., №727/98 на підставі п.п.54.3 ст.53 Податкового кодексу України за платежем Єдиний податок з фізичних осіб за основним платежем 1751 грн. і зобовязано сплатити штраф - 3 грн., загальна сума 1754 грн. та податкове повідомлення-рішення № за порушення п.1.18 ст.18 та пп.1 п.1 ст.168 д.розд.4 розд.2 ПК України за платежем - Податок на доходи найманих працівників збільшено суму за основним платежем - 4372,79 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції - 1093,20 грн., всього 5465,99 грн.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, вказала, що штраф було накладено несправедливо, може і є якась провина, але не на таку велику суму. Позивач не заперечувала наслідків перевірки і положень про перевірку, але вказувала, що штраф нарахований несправедливо і його сума завелика. Позивач зазначала, що використовувала послуги людей і за них оплачувала їм, але було, що люди працювали не повні 2 роки.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та вказав, що в ході перевірки виявлено, що у ФОП ОСОБА_1 працювали наймані працівники, без належного оформлення трудових відносин.

Представник відповідача вказав, що на підставі виявлених порушень, про що зазначено в акті перевірки було прийнято, відповідно до Податкового кодексу України, податкові повідомлення рішення від 27.10.2011р. № та №.

Заслухавши пояснення, оцінивши представлені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець Тернопільською міською радою 01.06.2005р., код НОМЕР_1 і її взято на податковий облік 09.06.2005р.

ФОП ОСОБА_1 використовувала працю найманих працівників, дані по яких внесені в свідоцтво платника єдиного податку.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) органам ДПС надано право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Зокрема п.п.78.1.13 ПКУ передбачено право на проведення позапланової документальної перевірки у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок не укладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації.

Перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки, так-як на адресу ТОДПІ надійшли матеріали фактичної перевірки СПД ОСОБА_1 (лист Козівської МДПІ від 14.02.2011 р. № 934/7/17). Встановлено використання підприємцем праці найманих працівників без документального оформлення трудових відносин і для перевірки фактів дотримання трудового законодавства наказом начальника ТОДПІ ОСОБА_3 (№ 4193 від 04.10.2011 р.) призначено позапланову невиїзну документальну перевірку ФОП - ОСОБА_1

Згідно ст.83 ПКУ, для посадових осіб органів ДПС під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені ПКУ; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені ПКУ або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи ДПС.

За наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки відповідно до ст.. 86 ПКУ складено акт від 13.10.2011 р. № 7324/17-02/НОМЕР_1, за результатами розгляду якого ТОДПІ прийнято податкові повідомлення - рішення від 27.10.2011 р. №, яким визначено податкове зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб - 1754 грн., в т.ч. основного платежу - 1751грн., та 3 грн. штрафної санкції; та № НОМЕР_2 визначено податкове зобов'язання з податку на доходи найманих працівників - 5465,99 грн., в т.ч. основного платежу - 4372,79 грн. та фінансових санкцій - 1093,20 грн.

Твердження позивача, що ТОДПІ не дотримано вимог ст. 250 Господарського кодексу оцінюється судом критично, оскільки ч.2 статті зазначає, що дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи ДПС та митні органи. Як свідчать розрахунки податкових зобов'язань, вказані суми визначені податковим органом у відповідності до вимог статей 54, 57, 127 ПКУ.

Відповідно до п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПКУ податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно до п.18.1 ст.18 ПКУ податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Відповідно до п.1.15 ст. 1 Закону України від 22.05.2003 р. № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб»податковий агент - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Підприємець ОСОБА_1 в силу припису законодавства набула статусу податкового агента та зобов'язана була під час нарахування та виплати доходу найманим працівникам нараховувати та сплачувати податок на доходи найманих працівників. Загальна сума недорахованого податку з доходів склала 4372,79 грн.

Згідно з п.2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»№ 727/98 від 03.07.1998р. - у разі коли платник єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням найманої праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім'ї, ставка єдиного податку збільшується на 50% за кожну особу.

Перевіркою встановлено факт використання підприємцем ОСОБА_1 найманих працівників протягом березня 2009 року - березня 2011 року. Враховуючи, що ставка єдиного податку на обраний підприємцем вид діяльності, становила 100грн., то сума недоплати складала 50грн. на місяць за кожного найманого працівника, всього за ревізований період - 1751 грн.

Беручи що уваги вищезазначене, подані документи, пояснення, суд приходить до переконання, що податкові повідомлення-рішення від 27.10.2011р. № та № прийнятті правомірно.

Згідно вимог ст.ст. 69,70 КАС України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких окружний адміністративний суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, усунувши із судового розгляду все що не має значення для вирішення справи по суті, дослідивши докази в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.2,7,11.70,71,79,86,153,158-163,167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень від 27.10.11р. № та №, стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня постановлення постанови апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 185-187 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

/ в повному обсязі постанова складена 23.12.2011р. /

Головуючий суддя Загорський О.О.

копія вірна

Суддя Загорський О.О.