Справа № 822/1178/15
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1178/15

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

14 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Литвинюка С.О.,

представника позивача: Ткачука Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Вектор-А" до державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2015 року приватне підприємство "Вектор-А" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення щодо непогодження застосування процедури податкового компромісу від 11 березня 2015 року за вих. №5164/10/22-25-22-07.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Так, Хмельницьким окружним адміністративним судом встановлено, що 19 березня 2013 року відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення №/477, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 126529 грн., та №/478, яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 128616 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2013 року зазначені податкові повідомлення-рішення скасовано.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2014 року, постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2013 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

18 листопада 2014 року ПП "Вектор-А" повторно звернулося до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 березня 2013 року №/477 та № /478 (справа № 822/4905/14).

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року закрито провадження у даній справі з підстав наявності судового рішення з того самого спору і між тими самими сторонами, що набрало законної сили.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року вказану ухвалу скасовано, а справу направлено до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Таким чином, станом на час розгляду даної адміністративної справи в провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду перебуває справа № 822/4905/14 за позовом ПП "Вектор-А" до ДПІ у м. Хмельницькому про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 березня 2013 року № /477 та № /478.

В зв'язку з наявністю процедури судового оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень, 03 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про намір досягнення податкового компромісу.

Рішенням ДПІ у м. Хмельницькому № 5164/10/22-25-22-07 від 11 березня 2015 року позивачу відмовлено в застосуванні процедури податкового компромісу з підстав наявності судового рішення, яке набрало законної сили та підтверджує правомірність донарахованих контролюючим органом сум податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач володіє сукупністю усіх необхідних підстав для застосування податкового компромісу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 підрозділу 9-2 розділу ХХ Податкового кодексу України податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 підрозділу 9-2 розділу ХХ Податкового кодексу України сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

П. 7 підрозділу 9-2 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

З аналізу вказаної норми слідує, що однією з визначальних умов для застосування процедури податкового компромісу є наявність неузгоджених сум податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, що визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивачем подано заяву про застосування процедури податкового компромісу щодо податкових зобов'язань, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях №, № від 19 березня 2013 року, вважаючи, що такі податкові зобов'язання є неузгодженими.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2014 року та набрала законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог приватного підприємства "Вектор-А" про скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 19 березня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, підтверджено правомірність донарахованих контролюючим органом податкових зобов'язань та закінчено процедуру судового оскарження податкових повідомлень-рішень. З моменту набрання постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2013 року законної сили суми податкових зобов'язань, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях № та № від 19 березня 2013 року, є узгодженими.

Враховуючи, що позивачем подано заяву про застосування процедури податкового компромісу щодо узгоджених податкових зобов'язань, визначних у податкових повідомленнях-рішеннях, державною податковою інспекцією у м. Хмельницькому правомірно прийнято рішення щодо непогодження застосування процедури податкового компромісу.

Доводи позивача про те, що станом на час звернення із заявою про застосування податкового компромісу податкові повідомлення-рішення №, № від 19 березня 2013 року є неузгодженими, оскільки триває процедура їх судового оскарження, є необґрунтованими.

Процедура судового оскарження податкових повідомлень-рішень №, № від 19 березня 2013 року є закінченою з моменту прийняття Вищим адміністративним судом України ухвали від 17 лютого 2014 року, якою залишено без змін постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2013 року.

З пояснень представника позивача судом встановлено, що підставою для звернення з позовом про повторне оскарження податкових повідомлень-рішень №, № від 19 березня 2013 року став факт виявлення доказів, які беззаперечно підтверджують реальність господарських відносин між ПП "Вектор-А" та його контрагентами - ТОВ "АРС-Трейд" та ПП "СМУ-600" на час проведення перевірки.

За таких обставин рішення суду, яке набрало законної сили, може бути переглянуто в порядку та на підставах, визначених главою 4 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи доводи позивача про те, що підрозділ 9-2 розділу ХХ Податкового кодексу України не передбачає права контролюючого органу приймати рішення щодо погодження чи непогодження застосування процедури податкового компромісу, адже відповідно до Закону достатньо подати заяву і сплатити знижену на 95% суму податкових платежів, колегія суддів виходить з наступного.

П. 7 підрозділу 9-2 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено умови, у разі наявності яких застосовується процедура податкового компромісу. Визначений Законом перелік таких умов вказує на передбачене законодавцем право податкового органу прийняти рішення про відмову в застосуванні процедури податкового компромісу у випадку відсутності необхідних умов.

Водночас, оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що зазначений у заяві позивача про застосування податкового компромісу період є більшим, ніж визначений п. 1 підрозділу 9-2 розділу ХХ Податкового кодексу України, суд виходить з наступного.

Так, п. 1 підрозділу 9-2 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що податковий компроміс може бути застосований до податкових зобов'язань за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Таким чином, ст. 102 Податкового кодексу України визначено строки давності в 1095 днів. При цьому, початок перебігу такого строку починається з моменту прийняття податкових повідомлень-рішень (виникнення податкового зобов'язання), незалежно від того за який період платник допустив порушення податкового законодавства, що стало наслідком прийняття таких рішень.

Заява про застосування процедури податкового компромісу подана позивачем 03 березня 2015 року щодо податкових зобов'язань, визначених податковими повідомленнями рішеннями № та №, які прийняті 19 березня 2013 року, тобто в межах строків давності, визначених п. 1 підрозділу 9-2 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області задовольнити.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 липня 2015 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.