Справа № 333/8764/14-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 липня 2015 року м. Київ К/800/32710/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя на постанову Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26 листопада 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати державних пенсій.

Постановою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплаті пенсій в розмірах, передбачених 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними за період з 07 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію на підставі статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в обсязі не нижче 8-ти розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в обсязі 75 % розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з з 07 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26 листопада 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та віднесена до І категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя та отримує державну пенсію по інвалідності, а також додаткову пенсію, які не відповідають розміру, передбаченої п. 4 ст. 54 та ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи зазначені обставини, рішення Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя, яким відмовлено позивачу в перерахунку та виплаті позивачу щомісячних державних пенсій (основної та додаткової) відповідно до вимог статей 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії зав віком, встановленої законом на час виплат, судами попередніх інстанцій визнано незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Разом з цим, судами попередніх інстанцій враховано Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" п. 6-7 Прикінцевих положень Кабінету Міністрів України надано право у 2014 році встановлювати розміри соціальних виплат, в тому числі відповідно до статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Вказана норма набула чинності з 03 серпня 2014 року у зв'язку із вступом в законну силу Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік"" від 31 липня 2014 року.

Отже, починаючи з 03 серпня 2014 року в даних правовідносинах мають застосовуватися норми Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік"" від 31 липня 2014 року, а не відповідні норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім цього, судами попередніх інстанцій врахована дата звернення ОСОБА_1 до суду із позовом 07 листопада 2014 року.

У відповідності до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи шестимісячний строк на звернення до суду за захистом прав позивача, судами попередніх інстанцій встановлений період з 07 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року, який підлягає проведенню відповідних виплат з урахуванням виплачених сум.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає обставинам справи та положенням частини 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в якій передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до І категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам 2 групи - 75 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно із частиною 3 статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя на постанову Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26 листопада 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М.І. Смокович

Суддя М.І. Смокович