Справа № 2а-549/11
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2015 р. м. Київ К/800/33094/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Стрелець Т.Г.; Шведа Е.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області про зобов'язання вчинити дії, що переглядається за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2012 року,

у с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області (далі - Управління ПФ) про зобов'язання вчинити дії.

Зазначала, що вона, як інвалід IІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на Чорнобильській АЕС, отримує державну та додаткову пенсію, передбачену статтями 50 та 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).

Посилаючись на те, що розміри виплат не відповідають розмірам, передбаченим Законом № 796-ХІІ і на відмову Управління ПФ привести їх у відповідність з вимогами Закону, просила суд зобов'язати відповідача усунути зазначені порушення, провівши вказані перерахунки та виплати з моменту призначення пенсії.

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 25 лютого 2011 року позов задоволено.

Зобов'язано Управління ПФ здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_4 пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, що встановлені статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, за період з 20 жовтня 2010 року по 25 лютого 2011 року із урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2012 року скасовано постанову суду першої інстанції, а позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління ПФ здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_4 пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, що встановлені статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, за період з 11 серпня 2010 року по 11 лютого 2011 року із урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління ПФ, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати, а у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку матеріалів справи та доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2012 року скасовано постанову суду першої інстанції.

Однак, при зверненні з касаційною скаргою Управлінням ПФ, крім постанови апеляційного суду, подано і завірену копію ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2012 року, якою постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 25 лютого 2011 року у цій справі залишено без змін.

Отже, у справі наявні два протилежні рішення суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 8 липня 2014 року касаційне провадження зупинено, а справу направлено до Одеського апеляційного адміністративного суду для приведення її матеріалів у відповідність до вимог процесуального закону.

15 липня 2015 року справа ОСОБА_4 до Управління ПФ про зобов'язання вчинити дії повернута апеляційним судом до суду касаційної інстанції за минуванням потреби, при цьому вимоги ухвали касаційного суду не виконані, а матеріали справи не приведені у відповідність до вимог процесуального закону.

Враховуючи наведене, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2012 року підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За правилами частини другої статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

Т.Г.Стрелець

Е.Ю.Швед