Справа № 804/5644/15
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 травня 2015 р. Справа № 804/5644/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Борисенка П.О., при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування наказу, зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

24.04.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, в якому просить суд: визнати неправомірним та скасувати наказ Головного Управління міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області №46о/с від 10.02.2015р., в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ; зобов'язати Головне управління міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора - чергового чергової частини штабу Жовтневого районного відділу Криворізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області; зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у сумі 5729,69 грн. за весь час вимушеного прогулу; стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 10000,00 грн. завданої моральної шкоди.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

У судовому засіданні 27.05.2015 р. представником відповідача надано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропущенням строку для звернення з позовом до суду.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні проти задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечували.

Заслухавши думку сторін з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, а пред'явлений адміністративний позов - залишенню без розгляду, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Частиною 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, місячний строк, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, визнано законодавцем достатнім для звернення з позовом до суду.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Аналіз змісту наведених норм права свідчить про те, що залишення позову без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів та з'ясування причин пропуску цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2015 р. згідно наказу № 46 о/с Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 був звільнений з органів внутрішніх справ.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 про його звільнення з органів внутрішніх справ України стало відомо 12.02.2015 р., що підтверджується записом на першому аркуші послужного списку про отримання трудової книжки, військового квитка, припису до військової дільниці та обхідного листа, відміткою про ознайомлення з наказом ГУМВС про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України від 09.02.2015р. № 379, а також актом від 12.02.2015 р. № 30/1378 про відмову ОСОБА_1 від отримання витягу з наказу ГУМВС від 10.02.2015 № 46 о/с щодо його звільнення з органів внутрішніх справ України.

Отже, позивач дізнався про порушене право 12.02.2015 р., проте з позовом до суду звернувся 24.04.2015 р.

Позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду у встановлений строк.

При цьому, позивач не вважає, що пропустив строк звернення до суду, вважає,що звернувся до суду вчасно та не наводить поважних причин його пропуску.

Так, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Разом з тим, матеріали справи таких доказів не містять.

З огляду на викладене, відсутні підстави для висновку про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки об'єктивно у позивача були відсутні перешкоди вчасно звернутись до суду.

Аналогічного висновку щодо відсутності поважності причин пропуску строку звернення до суду дійшов Вищий адміністративний суд України в адміністративних справах К/9991/89327/11, К/9991/6004/11.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За таких обставин, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування наказу, зобовязання вчинити певні дії та стягнення коштів - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду у встановленому законом порядку після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 29.05.2015 року.

Суддя (підпис) ОСОБА_5
Ухвала не набрала законної сили 29.05.2015р. Суддя З оригіналом згідно Суддя ОСОБА_5 ОСОБА_5