Справа № 814/1872/15
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

13.07.2015 р. № 814/1872/15 Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Майстренка С.Л., пр. позивача ОСОБА_1, пр. відповідача ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон", пр. Героїв Сталінграду, 113/1, м. Миколаїв, 54025

доМиколаївської митниці ДФС, вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54000

провизнання протиправним та скасування рішення від 20.05.2015р. № 504070000/2015/000022/2, визнання протиправною та скасування картку відмови від 21.05.2015р. № 504070000/2015/00037,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 20.05.2015 року № 504070000/2015/000022/2, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 504070000/2015/00037 від 21.05.2015 року.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що митний орган не навів обґрунтованих доводів, що декларантом заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість товарів, висновок щодо ненадання в повному обсязі витребуваних документів не відповідає дійсності. Позивач надав всі документи для підтвердження заявленої митної вартості відповідно до ст.53 МК України та додаткові документи, які були у позивача в наявності.

Відповідач надав заперечення проти позову, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не надав витребувані документи, тому митницею правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів та картка відмови в прийняті митної декларації.

Розглянув матеріали справи, заслухав представників сторін, суд дійшов висновку:

01.04.2015 року між позивачем (покупець) та компанією « EKU FREN KAMPANA VE DOCUM SAN A. S.» Туреччина (продавець) був укладений зовнішньоекономічний контракт № 11-2015, за умовами якого продавець продає, а позивач купує запасні частини до комерційних автомобілів згідно Спеціфікації, яка є невідємною частиною контракту та в якій зазначається кількість та найменування придбаної продукції ( п.1.2 контракту).Відповідно до п.2.1 контракту продавець зобовязаний поставити покупцю продукцію на умовах ЕХW. Ціна кожної одиниці придбаної продукції встановлюється в специфікації ( п.4.2). У специфікації № 1 від 21.04.2015 року сторони контракту зазначили кількість та назву запасних частин, які купує позивач

( арк.с.29).

З метою переміщення через митний кордон запасних частин до вантажних автомобілів позивачем 18.05.2015 року була подана електронна митна декларація № 504070000/2015/002215 щодо здійснення митного контролю та митного оформлення товару за основним методом оцінки за ціною контракту. Для підтвердження митної вартості товару були надані : контракт від 01.04.2015 року, спеціфікація № 1 від 21.04.2015 року, рахунок-фактура від 12.05.2015 року № MSSX 00002365, платіжне доручення від 05.05.2014 року № 124, товарно-транспортна накладна№ 075124 від 12.05.2015 року, довідка про транспортні витрати №50 від 15.05.2015.

В повідомленні від 18.05.2015 року митний орган зазначив, що подані позивачем документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме: надані документи не містять інформацію щодо числових значень складових митної вартості: відсутня інформація щодо транспортних витрат при подачі порожнього транспортного засобу до місця завантаження, інформація щодо витрат на навантаження, зазначена в довідці про транспортні витрати від 15.05.2015 № 50, суперечить п.3.2 Договору № 038/10 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10.09.2011 року, відсутня інформація щодо страхових витрат. Відповідно до ч.3 ст.53 МК України для підтвердження митної вартості товару та її складових необхідно надати: 1) виписку з бухгалтерської документації щодо складових митної вартості(пакування, страхування, транспортних витрат), а також бухгалтерські документи, передбачені розділом 4 договору № 038/10 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 10.09.2011 року, 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника, 3) Копію митної декларації країни відправника. 4). Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару.

Листом від 20.05.2015 року, на вимогу митниці позивачем було надано додаткові документи, зокрема: 1) бухгалтерські документи заявка № 137 від 12.05.2015 року на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні та рахунок-фактура на оплату № СФ-0000081 від 19.05.2015 року, в якому в першій графі сума перевезення до кордону становить 25 000 грн., з цієї суми 500 грн. вартість перевезення товару разом з витратами на навантаження. Пояснення стосовно того, що товар не страхувався, оскільки умовами поставки ЕХW, Инкотермс 2010, не передбачено обовязок продавця чи покупця по страхуванню товару, 2) копію комерційної пропозиції від 01.04.2015 року компанії « EKU FREN KAMPANA VE DOCUM SAN A.S.», 3) копію декларації країни відправлення № 15341200ЕХ121618 від 12.05.2015 року,4) Повідомили митницю, що у позивача відсутні висновки про якісні та вартісні характеристики товарів.

Таким чином, позивач надав усі наявні у нього документи.

В рішенні про коригування митної вартості товарів від 20.05.2015 року № 504070000/2015/000022/2 відповідачем було зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) не застосовується у зв'язку з невідповідністю обраного декларантом основного методу визначення митної вартості товару, а саме: 1. Документи не містять інформації щодо страхування товару, 2. Надані декларантом документи містять розбіжності та неточності, а саме в контракті зазначено «запасні частини комерційних автомобілів», а в специфікації № 1 « запасні частини до вантажних автомобілів», 3.Номер рахунку зазначений в СМR від 12.05.2015 року № 075124 не відповідає наданому рахунку до митного оформлення, 4.Копія експортної декларації країни відправлення надана не на бланку, що унеможливлює її як підтверджуючий документ, 5. В наданій комерційній пропозиції не вказані умови поставки на яких пропонуються товари, 6.Сума в заявці від 12.05.2015 № 137 не відповідає сумі, заявленої в заявці про транспортні витрати від 15.05.2015 № 50, 7.Декларантом не надано витребуваних митницею документів.

В рішенні про коригування митної вартості відповідач зазначає зовсім інші підстави, ніж зазначав у повідомленні, та не прийняв до уваги ті документи та пояснення стосовно того, що товар не страхувався, що позивач надав всі документи, які були у нього в наявності. Відповідач в рішенні про коригування митної вартості зазначив про розбіжності стосовно «запасні частини комерційних автомобілів» та « запасні частини до вантажних автомобілів», щодо експортної декларації країни відправлення не на бланку, щодо відсутністю у комерційної пропозиції умови поставки, але не надав законодавчого обґрунтування стосовно того, що ці на його думку недоліки, могли вплинути на ціну товару. Невідповідність номеру рахунку зазначеного в СМR від 12.05.2015 року № 075124 та наданому рахунку до митного оформлення склалося, в звязку з тим, що перевізник в товарно-транспортній накладній СМR від 12.05.2015 року № 075124 зазначив номери бланків інвойсу № 971761, № 971762, замість номеру інвойсу, але ідентифікувати, що це один й той же рахунок-фактура можливо, оскільки вони містять правильний номер зазначений позивачем № MSSX 00002365 та неправильний, зазначений контрагентом позивача № 971762 (арк.с.31). Відповідач також зазначив у рішенні, як підстава незастосування основного методу те, що сума у заявці від 12.05.2015 року № 137 не відповідає сумі, заявленої в заявці про транспортні витрати № 50 від 15.05.2015 року. Довідка від 15.05.2015 року містить транспортні витрати до митного кордону та складає 25 000 грн., а в заявці № 137 від 12.05.2015 року зазначена сума 43 000 грн., яка складається за перевезення по маршруту Косаеlі (Туреччина) Миколаїв. Також позивач надавав митниці рахунок-фактуру від 19.05.2015, в якому окремо зазначені транспортні витрати до митного кордону України та окремо транспортні витрати після перетину митного кордону України до пункту призначення.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № 504070000/2015/00037 від 21.05.2015 року позивача повідомлено про відмову у митному оформлені (випуску) товарів.

Згідно зі ст. 49 Митного Кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 53 МК України передбачає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 цієї статті перелічені документи, які підтверджують митну вартість товарів:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

На підставі ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до п.2 ч. 6 ст. 54 вказаного Кодексу митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст. 58 Митного кодексу України. Так, відповідно до вказаної правової норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Позивачем у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи та додаткові документи, які у нього були в наявності. Також позивачем на повідомлення відповідача від 18.05.2015 року була надані додаткові документи.

Але відповідач у своєму рішенні про коригування митної вартості товару зазначив, що позивачем не надано документи та скоригував митну вартість товару на підставі раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, основою для визначення митної вартості є митна вартість оцінюваних товарів, яка визначається з використанням способів, які не суперечать Законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі товар № 1 на рівні 2,94 дол. США/кг ( МД від 05.05.2015 року), який поставлявся з Німеччини в Харківську область на умовах поставки ЕХW, товар № 3 на рівні 3,75 дол. США/кг ( МД від 10.04.2015 року), який поставлявся з Туреччини до Харківської області на умовах поставки FCA.

Відповідно до ст.64 МК України у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митниця застосувала ціну товару, який ввозився в України 10.04.2015 року та 05.05.2015 року. Наявність в базі даних інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж встановлено позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару( його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.

Позивач надав митниці всі документи, що містять митну вартість товару: спеціфікація № 1 від 21.04.2015 року, рахунок-фактура від 12.05.2015 року № MSSX 00002365, платіжне доручення № 124 від 05.05.2015 року, довідка про транспортні послуги від 15.05.2015 року. Надані позивачем документи не містять розбіжностей, наявних ознаки підробки, містять всі відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що була фактично сплачена за ці товари, тому метод визначення митної вартості за ціною контракту є правильним, а рішення митниці від 20.05.2015 року та картка відмови від 21.05.2015 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України належить повернути позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару № 504070000/2015/000022/2 від 20.05.2015 року.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови 504070000/2015/0037 від 21.05.2015 року.

4. Присудити з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" судовий збір в сумі 73,08 грн., сплачений платіжним дорученням № 17657 від 29.05.2015р. та судовий збір в сумі 182,70 грн., сплачений платіжним дорученням № 18402 від 30.06.2015р.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 15.07.2015.