Справа № 826/6710/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 липня 2015 року 13:47 № 826/6710/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування рішень від 27.10.2014 року № , № і № , -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції» (надалі - позивач або ТОВ «УПТ») з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) про визнання протиправними та скасування рішень від 27.10.2014 року № , № і № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.04.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 13.05.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на протиправність рішень відповідача від 27.10.2014 року про застосування до ТОВ «УПТ» штрафних санкцій та нарахування сум пені за несвоєчасну сплату ним сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки задекларовані у звітах за періоди серпень-жовтень 2014 року суми єдиного внеску були сплачені Товариством в повному обсязі та вчасно. На підтвердження вказаного до матеріалів позову додані копії платіжних доручень ТОВ «УПТ» про перерахування сум єдиного внеску за відповідні періоди з відмітками банку про проведення таких платежів.

13.05.2015 року у призначене судове засідання з'явилися представники сторін.

В цьому ж судовому засіданні судом, у відповідності до норми ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), здійснено заміну відповідача - ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві - його правонаступником - Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Представник позивача у даному судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково в обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача надав суду копії платіжних доручень та оригінали виписок банку з відомостями про сплату ТОВ «УПК» сум єдиного внеску за звітні періоди липень-вересень 2014 року.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях, в яких зазначено про правомірність оскаржуваних рішень від 27.10.2014 року № , № і № . Зокрема, підставами для застосування до позивача штрафів та нарахування сум пені, згідно таких рішень, стали випадки несвоєчасної сплати ТОВ «УПТ» єдиного внеску по звітах за звітні періоди липень-вересень 2014 року, що зафіксовано даними картки особового рахунку підприємства за 2014 рік.

Суд у судовому засіданні 13.05.2015 року за згодою сторін, згідно ч. 4 ст. 122 КАС України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі ч. 10 і п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI застосувала до ТОВ «УПТ» (ідентифікаційний код 38451148) фінансові санкції у вигляді штрафів та пені за порушення порядку сплати єдиного соціального внеску, згідно рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.10.2014 року за № , № і № (надалі - Рішення).

Так, згідно рішення від 27.10.2014 року за № , до позивача застосований штраф у розмірі 88,99 грн. та нараховано пеню в сумі 14,24 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 889,90 грн. по звіту реєстр. № від 19.09.2014 року за період з 23.09.2014 року по 08.10.2014 року; рішення від 27.10.2014 року за № - до позивача застосований штраф у розмірі 5 512,43 грн. та нараховано пеню в сумі 55,12 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 55 124,30 грн. по звіту реєстр. № від 18.10.2014 року за період 21.10.2014 року; рішення від 27.10.2014 року за № - до позивача застосований штраф у розмірі 7 062,63 грн. та нараховано пеню в сумі 494,38 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 70 626,30 грн. по звіту реєстр. № від 20.08.2014 року за період з 21.08.2014 року по 27.08.2014 року (розрахунки фінансових санкцій додані до кожного з Рішень).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаних Рішень від 27.10.2014 року, позивач скористався процедурою адміністративного оскарження останніх шляхом подання скарг до вищестоящих контролюючих органів, за наслідками розгляду яких рішеннями Головного управління ДФС у м. Києві від 09.12.2014 року № 1926/10/26-15-10-08 та ДФС України від 16.01.2015 року № 572/6/99-99-10-01-07-15 в задоволенні первинної та повторної скарг було відмовлено, а спірні Рішення залишені без змін.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (надалі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до визначення, закріпленого у ст. 1 названого Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), «єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (надалі - єдиний внесок) є консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно п. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

За приписами норм п. 1 і п. 4 ч. 2 ст. 6 цього Закону, платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI).

При цьому, в силу приписів норм ч. 4 ст. 8 Закону № 2464-VI, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Так, у відповідності до п. 4 розд. 1 Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 05.12.2013 року № 765 (надалі - Порядок № 765), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за № 217/24994, облік податків, зборів та єдиного внеску ведеться підрозділами державних податкових інспекцій в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднаних державних податкових інспекцій (далі - ДПІ) відповідно до функціональних повноважень.

За даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску, відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо (п. 11 цього Порядку).

Порядок нарахування та обліку сум платежів, нарахованих в інтегрованій картці платника визначена розділом ІІІ зазначеного Порядку. Зокрема, п. 4 розд. ІІІ Порядку передбачено, що нарахування податків, зборів та сум єдиного внеску в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, а також митних та інших платежів - на підставі оформленої митної декларації.

Нарахування узгоджених сум грошових зобов'язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 9 Закону № 2464-VI, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку (ч. 7 ст. 9 Закону № 2464-VI).

Нормами абз. 1 і 2 ч. 8 ст. 9 цього Закону встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому, платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Днем сплати єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону № 2464-VI).

Аналогічні норми наведені в п. 4.2 розд. IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року № 455, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 року за № 1622/24154 та був чинний до 29.05.2015 року (надалі - Інструкція № 455).

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону № 2464-VI, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

При цьому, в силу норм ч. 11 ст. 9 Закону № 2464-VI, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Так, зокрема, згідно п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 та п. 2 п. 7.2 розд. VII Інструкції № 455, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9 до зазначеної Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний період, за який сплачується єдиний внесок, незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Також, згідно з ч. 10 і 13 ст. 25 Закону № 2464 та п.7.5 розд. VII Інструкції № 455, на суму недоїмки (під якою в п. 6 ст. 1 цього Закону розуміється сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом) нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

При цьому, за приписами норм ч. 6 ст. 25 Закону № 2464 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

За результатами дослідження наданих представниками сторін документів судом встановлено, що фактично підставою для застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафів у розмірі 10% від сум коштів у розмірах 70 626,30 грн., 889,90 грн. і 55 124,30 грн. та нарахування сум пені у розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення зазначених платежів слугували висновки контролюючого органу про несвоєчасність сплати підприємством сум єдиного соціального внеску, які зазначені у поданих звітах за періоди липень 2014 року (реєстр. № від 20.08.2014 року, задекларована сума ЄСВ становить 138 171,98 грн.), серпень 2014 року (реєстр. № від 19.09.2014 року, задекларована сума ЄСВ становить 144 467,17 грн.) та за вересень 2014 року (реєстр. № від 18.10.2014року, задекларована сума ЄСВ становить 138 306,32 грн.).

Протягом липня-жовтня 2014 року ТОВ «УПТ» були подані платіжні доручення до установи банку на сплату єдиного соціального внеску, а саме: № 998 від 18.07.2014 року на суму 53 676,06 грн., № 1058 від 07.08.2014 року на суму 84 495,92 грн., № 1116 від 19.08.2014 року на суму 60 822,64 грн., № 1206 від 09.09.2014 року на суму 83 644,53 грн., № 1244 від 17.09.2014 року на суму 54 365,95 грн., № 1299 від 08.10.2014 року на суму 83 940,37 грн. (копії таких платіжних доручень з відмітками банку про їх отримання та виконання наявні в матеріалах даної справи). Суми коштів за такими платіжними документами були перераховані банком в повному обсязі та в день їх одержання на відповідний рахунок контролюючого органу, що засвідчується даними наявних у справі виписок Печерської філії ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» (МФО 300711) по особовому рахунку ТОВ «УПТ» № 3561 за періоди 18.07.2014 року, 07.08.2014 року, з 12.08.2014 року по 19.08.2014 року, з 09.09.2014 року по 17.09.2014 року, з 08.10.21014 року по 21.10.2014 року.

Водночас у зв'язку з наявністю у позивача станом на 21.07.2014 року за даними витягу з особової картки платника єдиного внеску - ТОВ «УПТ» за 2014 рік непогашеної недоїмки по звіту за звітний період червень 2014 року (реєстр. № від 21.07.2014 року) в сумі 78 099,43 грн., зарахування сплачених товариством сум коштів на загальну суму 420 945,47 грн. в рахунок погашення задекларованих зобов'язань по ЄСВ за звітні періоди липень, серпень і вересень 2014 року відбулося наступним чином: суми коштів у розмірах 53 676,06 грн. та 84 495,92 грн. зараховані 21.07.2014 року та 07.08.2014 року в рахунок погашення недоїмки в сумі 78 099,43 грн., що виникла за попередній звітний період (червень 2014 року); сума коштів у розмірі 60 822,64 грн. зарахована 20.08.2014 року в рахунок погашення зобов'язання по ЄСВ за звітний період липень 2014 року; суми коштів у розмірах 83 644,53 грн. та 54 365,95 грн. зараховані 22.09.2014 року в рахунок погашення зобов'язання по ЄСВ за звітний період серпень 2014 року; сума коштів у розмірі 83 940,37 грн. зарахована 20.10.2014 року в рахунок погашення зобов'язання по ЄСВ за звітний період вересень 2014 року (станом на 21.10.2014 року в особовій картці позивача обліковується недоїмка по звіту за звітний період вересень 2014 року в сумі 55 124,32 грн., що була погашена за рахунок надходження суми коштів 59 525,40 грн. по платіжному дорученню № 1370 від 21.10.2014 року з призначенням сплати ЄСВ за звітний період жовтень 2014 року).

Обставини щодо законності виникнення в особовій картці платника єдиного внеску - ТОВ «УПТ» - за 2014 рік суми недоїмки за звітний період червень 2014 року встановлювалися в судовому порядку, а саме: в ході розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва справи № 826/18890/14 за позовом ТОВ «УПТ» до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень від 13.08.2014 року № , № , № , № , № , № , № , № , № . За наслідками розгляду справи № 826/18890/14 Окружним адміністративним судом м. Києва винесена постанова від 13.02.2015 року про відмову в задоволенні позову, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року.

Зокрема, в текстах даних судових рішень у справі № 826/18890/14 зафіксовані висновки судів про те, що через невірне заповнення ТОВ «УПТ» платіжних документів в особовому рахунку платника виникли суми недоїмки по сплаті єдиного внеску за місяці жовтень - грудень 2013 року та січень - червень 2014 року, які були погашені лише після спливу встановленого законодавством терміну, а тому висновки податкового органу про порушення позивачем термінів сплати задекларованих сум єдиного внеску є обґрунтованими.

У відповідності до норм ч. 1, 3 та 5 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної за наслідками перегляду, набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Станом на день розгляду справи судом відомостей про скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року у справі № 826/18890/14 сторонами суду не надано.

При цьому, в силу приписів норми ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно положень ч. 2 ст. 255 КАС України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

З контексту вищенаведених норм права та з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачу фінансових санкцій у вигляді штрафів у розмірі 10% від погашеної суми недоїмки і нарахування сум пені на підставі оскаржуваних рішень від 27.10.2014 року № , № і № .

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні рішення відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а, відтак, такими, що підлягають не задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції» відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції» (ідентифікаційний код: 38451148, адреса: 01103, м. Київ, вул. Кіквізде/Бастіонна, 1/2) судовий збір у розмірі 1 644,30 грн. (однієї тисячі шестисот сорока чотирьох грн. 30 копійок) на р/р № 4007, отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача - (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача - 820019, код класифікації доходів бюджету - 22030001.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок