Справа № 2а-14821/09/2670
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2010-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2010 року № 2а-14821/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Хижняк І.В. та представників:

позивача: ОСОБА_1;

ОСОБА_2;

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні клопотання Акціонерної енергопостачальної компанії Київенерго про призначення експертизи та зупинення провадження в адміністративній справі

за позовомАкціонерної енергопостачальної компанії Київенерго
доСпеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків
провизнання нечинним податкового повідомлення-рішення
В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2006 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) Акціонерна енергопостачальна компанія Київенерго (далі по тексту позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків (далі по тексту відповідач), в якій з урахуванням уточнення позовних вимог від 29 вересня 2006 року та 09 жовтня 2006 року просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 вересня 2006 року №/3 в частині нарахування податкових зобовязань по податку на додану вартість у розмірі 3 903 134 грн. та застосування штрафних санкцій по податку на прибуток у розмірі 1 951 567 грн..

Постановою Господарського суду міста Києва від 09 жовтня 2006 року у справі №32/605-А визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків від 11 вересня 2006 року №/3 в частині нарахування податкових зобовязань по податку на додану вартість у розмірі 3 903 134 грн. та застосування штрафних санкцій по податку на прибуток у розмірі 1 951 567 грн., яка залишена ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 14 березня 2007 року без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України скасовано постанову Господарського суду міста Києва від 09 жовтня 2006 року та ухвалу Київського апеляційного Господарського суду від 14 березня 2007 року, а справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

На підставі протоколу розподілу справ між суддями автоматизованої системи документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва справі №32/605-А присвоєно №2а 14821/09/2670 та передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2009 року прийнято справу до провадження та призначено судове засідання на 23 грудня 2010 року.

Судове засідання неодноразово відкладалось у звязку з необхідністю одержання нових доказів.

18 травня 2010 року (відповідно до відмітки канцелярії суду) представником позивача подано клопотання в якому просить призначити інженерно технічну експертизу.

В судовому засідання 25 червня 2010 року представник позивача підтримав заявлене клопотання про призначення експертизи.

Відповідно до статті 81 Кодексу адміністративного судочинства України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд може призначити експертизу. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначаються судом. Суд повинен вмотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд призначити експертизу і доручити її проведення відповідній експертній установі або конкретному експерту. Якщо сторони домовилися про залучення експертами певних осіб, суд повинен призначити їх відповідно до цієї домовленості. Якщо проведення експертизи доручено експертній установі, її керівник має право доручити проведення експертизи одному або кільком експертам, якщо судом не визначено конкретних експертів, у разі потреби - замінити виконавців експертизи, заявити клопотання щодо організації проведення досліджень поза межами експертної установи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи до одержання її результатів.

З урахуванням того, що для зясування обставин, які мають значення для справи, необхідно дослідити питання, які потребують спеціальних знань, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зупинити провадження в адміністративній справі №2а-14821/09/2670 до одержання результатів інженерно-технічної експертизи.

На підставі вищенаведеного, статті 81, пункту 3 частини другої статті 156, статті 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Призначити інженерно-технічну експертизу.

2. Проведення експертизи доручити Харківському науково дослідному інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса (61177, м. Харків, вул. Золочевська, 8).

3. На вирішення експерта поставити наступні питання:

1) Яка фактична кількість електроенергії була витрачена на передачу мережами у періоді, що перевірявся (з 01 січня 2003 року по 30 червня 2005 року) в тому числі, яка кількість понаднормативної?

2) 3 яких складових частин складались понаднормативні витрати електроенергії, яка частина кожного параметру понаднормативно витраченої електроенергії в періоді, що перевірявся (з 01 січня 2003 року по 30 червня 2005 року)?

3) Які фактори впливають на обсяг понаднормативних втрат електроенергії та на достовірність визначення окремих значень понаднормативних втрат електроенергії?

4) Яка була фактична пропускна спроможність ліній електропередач Акціонерної енергопостачальної компанії Київенерго по якій транспортувалася електроенергія в періоді, що перевірявся (з 01 січня 2003 року по 30 червня 2005 року)?

5) Чи проходить електроенергія втрачена в мережі Акціонерної енергопостачальної компанії Київенерго, в тому числі і понад встановлені нормативи, через лічильники комерційного обліку, встановлені на вводі споживачів?

6) Яка частка електроенергії продана споживачам без електролічильників? Чи можливо визначити кількість електроенергії відпущеної споживачам без застосування засобів обліку електроенергії. Яким чином такий відпуск електроенергії впливає на розмір понаднормативних витрат електроенергії?

7) Чи всі технічні характеристики електроустановок Акціонерної енергопостачальної компанії Київенерго в повній мірі враховані при нормуванні витрат електроенергії (встановленні нормативних значень витрат)? Чи відповідали фактичні технічні характеристики електроустановок, характеристикам використаним під час нормування витрат електроенергії у періоді, що перевірявся (з 01 січня 2003 року по 30 червня 2005 року)?

8) Чи можуть несправності електроустановок та мереж Акціонерної енергопостачальної компанії Київенерго, за допомогою яких електроенергія подається споживачам, (аварії, ремонти тощо), бути причиною збільшення витрат електроенергії у періоді, що перевірявся (з 01 січня 2003 року по 30 червня 2005 року)? Якщо так, то чи можна обєктивно уникнути такого перевищення витрат, поставити електроенергію споживачам без такого перевищення витрат електроенергії в мережах?

9) Чи могли погодні умови призвести до перевищення витрат електроенергії в мережах Акціонерної енергопостачальної компанії Київенерго у періоді, що перевірявся (з 01 січня 2003 року по 30 червня 2005 року)? Якщо так, то чи можна обєктивно уникнути такого перевищення витрат, поставити електроенергію споживачам без такого перевищення витрат електроенергії в мережах?

10) Чи впливає рівень напруги в мережі на споживання електроенергії та обсяг технічних витрат електроенергії?

11) Які межі відхилення напруги в мережі споживача допускались нормативними документами, у періоді, що перевірявся (з 01 січня 2003 року по 30 червня 2005 року), як це впливає на зміну витрат електроенергії на передачу?

12) Яку сумарну метрологічну похибку вимірювання могли дати прилади обліку споживачів, з урахуванням класу точності?

13) Як співвідноситься обсяг втрат електричної енергії у періоді, що перевірявся (з 01 січня 2003 року по 30 червня 2005 року) з обсягом електричної енергії, відпущеної споживачам та необлікованої засобами обліку внаслідок їх допустимої метрологічної похибки?

14) Як співвідноситься обсяг втрат електричної енергії у періоді, що перевірявся (з 01 січня 2003 року по 30 червня 2005 року) з обсягом електричної енергії не спожитої Акціонерної енергопостачальної компанії Київенерго, але облікованої засобами обліку по надходженню в мережі Акціонерної енергопостачальної компанії Київенерго внаслідок їх допустимої метрологічної похибки?

15) Чи впливає індивідуальний графік споживання електроенергії окремими споживачами на обсяг втрат електроенергії та чи враховує діюча методика індивідуальний графік споживачів при нормуванні втрат електроенергії?

16) Чи впливають особливості улаштування міської/сільської мережі 0.4 кВ на рівень втрат електроенергії та чи можливо врахувати ці особливості при нормуванні втрат електроенергії?

17) Чи можливо здійснити транспортування електричної енергії споживачам мережами Акціонерної енергопостачальної компанії Київенерго без витрат або в межах витрат передбачених нормативними актами України?

4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України.

5. Зобовязати Акціонерну енергопостачальну компанію Київенерго здійснити попередню оплату вартості експертизи, докази чого надати в судове засідання після поновлення провадження у справі.

6. Зобовязати Акціонерну енергопостачальну компанію Київенерго на вимогу експерта надати всі необхідні для проведення експертизи документи.

7. Зупинити провадження в адміністративній справі №2а-14821/09/2670 за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії Київенерго до Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення до одержання Окружним адміністративним судом міста Києва результатів експертизи.

Ухвала відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.А. Кузьменко