Справа № 22/146а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2010-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2010 р. м. Київ К-16740/07

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Бившевої Л.І., Костенка М.І., Маринчак Н.Є., Шипуліної Т.М.

при секретарі Патюк А.О.

виявивши

описку в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.01.2010

у справі № 22/146 а господарського суду Донецької області

за позовом державного підприємства «Торезантрацит»

до Шахтарської об'єднаної державної податкової інспекції

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.01.2010 касаційну скаргу Шахтарської ОДПІ на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.07.2007 та постанову Господарського суду Донецької області від 03.05.2007 у справі № 22/146 за позовом ДП «Торезантрацит»до Шахтарської ОДПІ про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від від 20.10.2006 № /0/2226 та № /0/2237 про зобов'язання ДП «Торезантрацит»сплатити штрафи в сумах 328,13 грн. та 1580,95 грн., накладені на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(Закон № 2181-ІІІ) за затримку на 306 календарних днів граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання із земельного податку в розмірі 656,25 грн. та 3161,89 грн. відповідно, залишено без задоволення, а вказані судові рішення -без змін.

При складенні з використанням комп'ютерної техніки ухвали від 14.01.2010 в мотивувальній частині було допущено описку, а саме: мотивувальна частина була викладена в редакції мотивувальної частини ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.12.2009 у справі № 2-ф-1541/08 за позовом ДП «Торезантрацит»до ДПІ у м. Торезі про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 22.10.2007 № від 22.10.2007 № /0, № /0, № /0, № /0 про зобов'язання ДП «Торезантрацит»сплатити штрафи, накладені на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»в сумах 510493,48 грн., 28191,26 грн., 29377,86 грн. та 2419,67 грн. за затримку більше ніж на 90 календарних днів граничного строку сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з ПДВ, із плати за користування надрами загальнодержавного значення та із земельного податку відповідно.

Згідно з частиною 1 ст. 169 КАС України суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Керуючись ст.ст. 169, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Виправити описку в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.01.2010 у справі № 22/146 Господарського суду Донецької області за позовом ДП «Торезантрацит»до Шахтарської ОДПІ про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, виклавши мотивувальну частину ухвали в такій редакції:

«Постановою господарського суду Донецької області від 03.05.2007, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.07.2007, позов задоволено: визнано недійсними податкові повідомлення-рішення Шахтарської ОДПІ від 20.10.2006 № /0/2226 та № /0/2237 про зобов'язання ДП «Торезантрацит»сплатити штрафи в сумах 328,13 грн. та 1580,95 грн., накладені на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(Закон № 2181) за затримку на 306 календарних днів граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання із земельного податку в розмірі 656,25 грн. та 3161,89 грн. відповідно.

Судові рішення вмотивовані висновком суду про те, що встановлені підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ штрафні санкції не поширюються на порушення строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання із земельного податку, встановленого частиною 1 ст. 17 Закону України «Про плату за землю», який є спеціальним законом, що регулює порядок сплати земельного податку та встановлює відповідальність за порушення цього порядку, зокрема, за порушення встановленого строку сплати зазначеного податку у вигляді пені, як це передбачено статтею 25 цього Закону. Апеляційний суд, крім того, виходив з відсутності у органу державної податкової служби повноваження на зміну призначення платежу, визначеного платником податків у платіжному дорученні банку на перерахування суми податку (іншого податкового платежу).

В касаційній скарзі Шахтарська ОДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема пункту 1.3 ст. 1, підпунктів 2.2.1, 2.3.1 ст. 2, пункту 7.7 ст. 7 Закону № 2181.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 ст. 5 закону № 2181-ІІІ платник податків зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, встановленого підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 ст. 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 ст. 17 цього Закону встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі, зокрема, при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятидесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що фактичною підставою для застосування до Державного підприємства «Торезантрацит»штрафів згідно із спірними податковими повідомленнями-рішеннями слугував висновок контролюючого органу про прострочення підприємством більше, ніж на 90 календарних днів сплати податкового зобов'язання із земельного податку за серпень 2005 року в сумах 656,25 грн. та 3161,89 грн. за розрахунками земельного податку від 09.09.2005 № 13689 та № 13690. При цьому контролюючий орган виходив з того, що вказані суми податку були сплачені позивачем платіжними дорученнями від 31.07.2006 № 11/1550 та № 11/1549 (а.с. 6-7).

Разом з тим, суд встановив, що цими платіжними дорученнями позивач сплатив земельний податок в сумах 2868,36 грн. та 8457,28 грн. за березень-червень 2006 року, свідченням чого є призначення платежу, вказане позивачем в платіжних дорученнях. Оскільки застосування штрафних (фінансових) санкцій, встановлених підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ, знаходиться в прямій залежності від дати сплати платником податків узгодженої суми конкретного податкового зобов'язання, накладені на позивача штрафи згідно оспорюваних податкових повідомлень-рішень за порушення встановлених законом граничних строків сплати суми податкового зобов'язання за серпень 2005 року, виходячи з дати сплати сум податкового зобов'язання за інші періоди (тобто іншого податкового зобов'язання), не відповідає правовій нормі зазначеного підпункту.

З огляду на це висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову є правильним безвідносно до мотивів, яким обґрунтований такий висновок. Водночас, суди попередніх інстанцій помилково вважали, що встановлені підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ штрафні санкції не поширюються на порушення строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання із земельного податку. Вказаний Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, яким встановлено порядок нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Закони та інші нормативно-правові акти діють у частині, що не суперечить нормам цього Закону ( пункт 19.6 ст. 19 цього Закону). Будь-яких виключень для порядку сплати сум податкових зобов'язань із земельного податку та відповідальності платників цього податку, в тому числі за порушення граничних строків сплати узгоджених сум з цього податку, Законом № 2181-ІІІ не встановлено.

Разом з тим, з врахуванням викладеного, такі помилкові судження судів попередніх інстанцій не призвели до неправильного вирішення спору.»

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, передбачених статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий підписЄ.А.Усенко
Судді підписЛ.І.Бившева
підписМ.І.Костенко
підписН.Є.Маринчак
підписТ.М.Шипуліна