Справа № 201/14654/14-а(2-а/201/9/2015)
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2015 рокусправа № 201/14654/14-а(2-а/201/9/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2015 року по справі № 201/14654/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулись до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непоновлення виплати позивачу пенсії за віком; зобов'язання відповідача поновити позивачу виплату пенсії за віком, починаючи з 07 жовтня 2009 року у розмірах відповідно до чинного законодавства.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2015 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком. Зобов'язано Управління Песнійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська поновити виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком до виїзду на постійне місце проживання за кордон з 07 жовтня 2009 року у розмірах відповідно до чинного законодавства.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач являється громадянкою України, яка виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю.

До від'їзду перебувала на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська та отримувала пенсію за віком, виплата якої була припинена у зв'язку з виїздом за кордон.

02.10.2014 року позивач через свого представника звернулись до УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська із заявою про поновлення виплати пенсії за віком.

Листом № 9263/05/27 від 10 жовтня 2014 року УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська відмовило ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо протиправності прийняття рішення УПФУ про відмову в поновленні позивачеві пенсії та наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються.

Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед від'їздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

Порядок переведення пенсій, призначених внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, в інші країни визначається Кабінетом Міністрів України.

З 1 квітня 2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 вказаного Закону виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалося.

Враховуючи зазначене, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, припиняючи виплату пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з її переїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю, діяло відповідно до вимог законодавства, яке було чинне на момент виникнення спірних правовідносин.

Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року по справі № 1-32/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до статті 152 частини 2 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення пункту 2 частини 1 статті 49 та другого речення статті 51 Закону втрачають чинність з 7 жовтня 2009 року, тобто від дати прийняття рішення Конституційним Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1, проживаючи в Ізраїлі, як громадянка України, має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що при визначенні часу, з якого належить поновити призначення пенсії, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається заява.

Відповідно до п. 1.7 вказаного Порядку, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Враховуючи, що позивач звернувся до УПФУ в Жовтневому районі із заявою про поновлення виплати пенсії 02.10.2014 року (а. с. 5), тому поновлення виплати пенсії повинно здійснюватися саме з цієї дати.

З огляду на вище викладене, колегія суддів, керуючись ст.202 КАС України вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу відповідача, скасувати постанову суду першої інстанції в частині визначення дати поновлення пенсійної виплати та прийняти в цій частині нову постанову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст. 202 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Дніпропетровська задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2015 року скасувати в частині визначення дати поновлення пенсійної виплати, виклавши третій абзац резолютивної частини постанови в наступній редакції: «Зобов'язати Управління Песнійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська поновити виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком до виїзду на постійне місце проживання за кордон з 02 жовтня 2014 року у розмірах відповідно до чинного законодавства».

В іншій частині постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого Адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 16 липня 2015 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов