Справа № 807/239/15
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2015 рокум. Ужгород№ 807/239/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гебеш С.А.

при секретарі судового засідання Приходько Т.В.

та осіб, що беруть участь у справі:
представника позивача -Гонтар Д.І.

представників відповідача - Лешко Ю.Ю., Маркулинець Г.М.

представник третьої особи - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області до Виноградівської районної ради про визнання протиправними дій та скасування рішення, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виноградівської районної ради про визнання протиправними дій посадових осіб районної ради з підготовки до розгляду, розгляду, голосування та прийняття рішення Виноградівської районної ради № 469 від 27.11.2014 р. та скасування рішення Виноградівської районної № 469 від 27.11.2014 р. третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що під час підготовки і проведення двадцять шостої сесії районної ради шостого скликання посадовими особами районної ради було порушено норми Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту роботи районної ради шостого скликання, затверджений рішенням районної ради від 30.12.2010 р. № 26, які регламентують процедуру підготовки, обговорення та прийняття рішень органами місцевого самоврядування; рішення Виноградівської районної ради № 469 від 27.11.2014 р. не відповідає за змістом тексту рішення, яке було проголосоване депутатами районної ради; рішення Виноградівської районної ради № 469 від 27.11.2014 р. є неправомірним, оскільки не відповідає вимогам Закону України «Про оренду державного та комунального майна», вимогам Типового договору оренди відповідного майна,затвердженого Фондом державного майна України та Договору оренди № 11/14 від 08.01.2014 р. укладеного між Відділом з питань приватизації майна в районі та Управлінням Закарпаттярибоохорона.

25.03.2015 р. у судовому засіданні позивач надав суду доповнення та уточнення до позовних вимог, де зазначає що на засідання, де було ухвалене спірне рішення Позивача запрошено не було.

Представник позивача в судовому засіданні позові підтримав повністю, з мотивів наведених у позовній заяві та доповненні до позовної заяви.

Представник відповідача проти позову заперечив та зазначив що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, надавивши при цьому свої письмові заперечення. Вважає, що у позивача немає жодних правових підстав стверджувати, що рішення районної ради прийняте з порушенням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та регламенту роботи районної ради шостого скликання, а оскаржуване рішення прийнято відповідачем в межах та в спосіб встановлений законом.

Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, однак в ході судового розгляду даної справи також заперечував проти позову та зазначив, що дане рішення не порушує прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки таке рішення в ступає в силу при оприлюдненні відповідного наказу Міністерства оборони України щодо розміщення військового комісаріату у Виноградівському районі, однак на даний момент такого не має і можливо не буде.

Дослідивши матеріла справи, розглянувши подані документи, заслухавши думку учасників судового розгляду, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, 25.09.2014 року головою Виноградівської районної ради було прийнято розпорядження «Про скликання двадцять шостої сесії районної ради шостого скликання» № 32.

На засіданнях ради 07.11.2014 року та 27.11.2014 року розглядалось зокрема питання «Про вжиття заходів щодо відновлення діяльності районного військового комісаріату». Згідно прийнятого відповідачем рішення від 27.11.2014 року передбачено «не продовжувати дію договорів оренди на новий термін з Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області...» .(а.с.7).

Позивач як і в позовній заяві так і в своїх поясненнях зазначає, що рішення Виноградівської районної ради № 469 від 27.11.2014 р. є неправомірним, а дії посадових осіб районної ради такими, що порушують вимоги законодавства, що регламентує діяльність органів місцевого самоврядування та створюють перешкоди для належного функціонування центрального органу виконавчої влади.

Також представник позивача зазначає, що порушення вимог Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту роботи районної ради шостого скликання питання відновлення діяльності військового комісаріату вважає належним чином не було підготовлено і розглянуто.

Проте суд оцінивши надані докази, вважає такі доводи представника позивача необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що при голові районної ради 01.07.2014 р. після отримання районною радою клопотання т.в.о. військового комісара Іршавсько-Виноградівського об`єднаного районного військового комісаріату, майора ОСОБА_1 від 25.06.2014 р. № 1246 (а.с.38) була проведена нарада з зацікавленими сторонами, в тому числі за участі начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області Черногора Е.Г.

Учасниками наради здійснювався виїзд на місце можливого розміщення Виноградівського районного військового комісаріату, після його створення за адресою АДРЕСА_1 . Також учасниками наради, на той час, було попередньо погоджено необхідність надання в користування нежитлових приміщень комунальної власності для потреб військового комісаріату. Тоді ж обстежувалися нежитлові приміщення, які можуть бути надані Управлінню охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області.

Позивач в позові зазначає, що відповідачем при прийнятті рішення було порушено Регламент роботи районної ради шостого скликання, а саме статті 41, 42, 52, 53, 65, 69, 73, 81.

Так, як вбачається з наданого відповідачем регламенту «стаття 41 Регламенту передбачає, що проект рішення, що виноситься на розгляд ради повинен мати такі реквізити: на бланку рішення районної ради в правому верхньому куті «Проект», лівій стороні бланку назва рішення, нижче текст проекту рішення із зазначенням виконавців, термін виконання. Проект рішення повинен складатися з таких частин: мотивуючої, вирішальної, заключної. До проекту рішення додаються передбачені текстом додатки. Проект рішення повинен мати погоджувальні підписи (візи). Візування проекту рішення є обов`язковим. Друкування та розмноження проектів рішень та інших матеріалів сесії проводиться з примірника, підготовленого відповідно до вимог цього Регламенту.

Стаття 42. Питання, які попередньо включені в порядок денний чергової сесії, розглядаються постійними комісіями та президією ради.

Стаття 52. Головуючий на сесії є голова ради або його заступник. Головуючий відкриває і закриває засідання; надає слово доповідачам і виступаючим за списком, який формується секретаріатом сесії; стежить за дотриманням даного Регламенту; організовує голосування та оголошує його результати; доводить депутатам інформацію про прийняття або не прийняття рішень з питань, що ставилися на голосування; забезпечує ведення протоколу і підписує його; виконує інші обов`язки відповідно до чинного законодавства і цього Регламенту. Під час засідань головуючий забезпечує порядок у залі засідань. Особи, які не є депутатами і присутні на засіданнях ради та її органів, зобов`язані дотримуватися встановленого порядку ведення засідань і без дозволу головуючого не мають права висловлювати свою думку до того, що відбувається на засіданні. При порушенні даної норми за рішенням головуючого вони повинні залишити зал.

Стаття 53. Сесії ради є відкритими. Вищі посадові особи держави, голова районної державної адміністрації на пленарних засіданнях ради займають місце ліворуч від головуючого. При необхідності на засідання районної ради запрошуються керівники структурних підрозділів райдержадміністрації, представники інших органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, політичних партій, інших громадських організацій, трудових колективів, преси, телебачення і радіо, а також інші особи залежно від обговорюваного питання. Для осіб запрошених на сесію відводяться спеціальні місця в залі засідань. Головуючий інформує депутатів про склад і кількість запрошених на сесію. Запрошені повинні утримуватися від публічних проявів свого ставлення до питань, які розглядаються радою або постійною комісією. У разі порушення порядку вони за розпорядженням головуючого можуть позбавлятися права бути присутніми на засіданні.

Стаття 65. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення районної ради після їх обговорення приймаються на пленарному засіданні більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та цим Регламентом. Якщо в ході обговорення проекту рішення були висловлені зауваження і пропозиції, то запропонований проект рішення береться за основу. Після голосування щодо зауваження і пропозицій рішення приймається вцілому. Рішення районної ради може прийматися без обговорення на пленарному засіданні, якщо жоден з депутатів не наполягає на цьому.

Стаття 69. Рішення ради підписує головуючий на пленарному засіданні після опрацювання кінцевого його тексту та оформлення працівниками виконавчого апарату ради. додатки до рішення підписує заступник голови ради, а за його відсутності керуючий справами виконавчого апарату ради. рішення нумеруються.

Стаття 73. Порядок підготовки проектів рішень ради регуляторного характеру визначається цим Регламентом та Положенням про здійснення радою державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, що затверджується радою.

Стаття 81. Постійні комісії є органами ради, що обираються з числа її депутатів для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради.»

Дані статті Регламенту стосуються процедури формування проектів рішень, винесення проектів на сесію ради, порядку проведення засідання сесії, голосування та прийняття рішень, підписання кінцевого тексту рішень.

З встановлених судом доказів наявних в матеріалах справи та пояснень представника відповідача, судом встановлено, що Районною радою та її виконавчим апаратом при підготовці та прийнятті рішення № 469 від 27.11.2014р. не було порушень Регламенту районної ради, оскільки наявні відповідні проекти рішень де висвітлювалося вказане питання, такий проект включався до порядку денного на розгляд та проголосований відповідно депутатами районної ради, що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з протоколів двадцять шостої сесії районної ради шостого скликання (а. с. 11), порядком денним та регламентом роботи сесії (а.с.9), випискою з протоколу засідання постійної комісії (а.с.8) а тому на думку суду оскаржуване рішення прийнято та підписано уповноваженим органом та її посадовою особою в межах та в спосіб встановлений законом та відповідно даним регламентом роботи районної ради шостого скликання.

Крім того, також як встановлено з матеріалів справи, 08 січня 2014 року, між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 11/14 оренди нежитлових приміщень (а.с.12-13) та підписано Акт прийому-передачі нежитлових приміщень в орендне користування (а.с.14).

Позивач вказує на порушення відповідачем «пункту 1.2» ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», трактуючи це тим, що рішення районної ради від 27.11.2014 р. №469 «Про вжиття заходів щодо відновлення діяльності районного військового комісаріату», як односторонню відмову від договору оренди.

Однак даним рішенням не здійснювалась відмова від діючого на момент прийняття такого рішення договору оренди №11/14 від 08.01.2014р., оскільки в ньому чітко зазначено зобов`язання відділу з питань приватизації майна в районі «після закінчення терміну дії договорів оренди … не продовжувати їх дію на новий термін.

Такі повноваження органу місцевого самоврядування Виноградівської районної ради визначені такими нормами чинного законодавства України.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Питання, які вирішуються районними і обласними радами виключно на їх пленарних засіданнях: п. 20) вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Стаття 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає Право комунальної власності. …. Ч.5. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду, … ч.8. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Стаття 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Ч. 1. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Стаття 43 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Фінансове і матеріальне забезпечення заходів, пов`язаних з організацією військової служби і виконанням військового обов`язку. Ч.4 …. органи місцевого самоврядування забезпечують районні (міські) військові комісаріати службовими будинками, підсобними господарськими приміщеннями і приміщеннями для призовних пунктів (дільниць) згідно із законодавством. Стаття 327. Право комунальної власності 1. У комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. 2. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Стаття 317 Цивільного кодексу України Зміст права власності Ч.1 Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном;

Стаття 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Правові засади оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень має право та в його компетенцію входить прийняття рішень щодо майна яке перебуває його у комунальній власності.

Щодо посилань представника позивача на відсутність його особистого запрошення на сесію, що на думку позивача є порушенням його прав «..грубо порушила права центрального органу виконавчої влади в галузі рибного господарства України», то суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд вказаного питання в порядку денного вимагав підтвердження позиції чи відкликання відповідного клопотання від Іршавсько-виноградівського військового комісаріату, саме тому на сесії був присутній представник військового комісаріату.

Крім того сесії районної ради, відповідно до закону є відкритими, ніхто не заважав та не перешкоджав представнику управління Держррибоохорони відвідати будь-яке пленарне засідання, чи засідання постійної комісії та приймати в ньому участь.

В Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламенті роботи районної ради шостого скликання відсутні зобов`язуючі норми щодо запрошення невизначеного кола осіб на сесію. Відтак, є норми, які зобов`язують оприлюднювати в ЗМІ та на офіційному сайті про час та місце проведення сесій ради депутатів.

Позивачем ставиться під сумнів і правосуб`єктність відповідача, як суб`єкту владних повноважень при прийнятті даного рішення. Проте, відповідно до ч. 2 ст. 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка ратифікована Верховною Радою України 15.07.1997 р. та діє на території України, органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучено із сфери їх компетенції і вирішення якого не доручено жодному іншому органу.

Враховуючи дану норму, а також гарантії місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами України, ніхто, в тому числі Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області як орган виконавчої влади не може зобов`язати колегіальний орган місцевого самоврядування, в даному випадку районну раду, прийняти будь-яке, наперед визначене рішення. В цьому контексті та у взаємозв`язку із нормою ч.4 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», районна рада, як суб`єкт владних повноважень діючи від імені територіальних громад сіл, селищ міста району та здійснюючи управління об`єктом їхньої спільної власності забезпечувала задоволення спільних потреб територіальних громад.

Крім того, суду вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням складної ситуації в державі пов`язаної з проведенням антитерористичної операції, відновленням призову на строкову військову службу, збільшення чисельності Збройних сил України, необхідності створення належних умов для проведення мобілізації, районна рада як представницький орган місцевого самоврядування прийняла відповідне рішення зважаючи на обґрунтовану необхідність відновлення діяльності Виноградівського районного військового комісаріату. Клопотанням військового комісаріату конкретизовано потребу у нежитлових приміщеннях саме за адресою АДРЕСА_1 .

Щодо посилань представника позивача, що відповідач в даному випадку приймаючі оскаржуване рішення фактично порушив права позивача, щодо продовження терміну дії договору оренди приміщення, як особи яка має переважне право на його продовження перед іншими особами, а також відповідач ухвалюючи рішення не продовжувати договір оренди на новий термін, районна рада не вирішила питання про відшкодування затрат понесених Позивачем на проведення капітального та поточного ремонтів, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Розглядаючи дану адміністративну справу, суд виходить з того, що предметом оскарження є виключно дії та рішення суб`єкта владних повноважень, а саме дії посадових осіб районної ради з підготовки до розгляду, голосування та прийняття рішення Виноградівської Районної ради № 469 від 27.11.2014 року та його скасування .

Відповідна правова оцінка в межах вказаної справи надавалась судом виключно щодо питання дотримання посадовими особами районної ради вимог законодавства та процедури прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, а також його відповідність встановленим нормам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту роботи районної ради шостого скликання, затверджений рішенням районної ради від 30.12.2010 р. № 26, які регламентують процедуру підготовки, обговорення та прийняття рішень органами місцевого самоврядування. Що узгоджується з приписами ч.3 ст.2 КАС України.

Суд не надає правової оцінки посиланням та доводам сторін, з приводу спору, щодо переважного права позивача на продовження договору оренди перед іншими особами, а також не вирішення відповідачем питання про відшкодування затрат понесених Позивачем на проведення капітального та поточного ремонтів, оскільки вказаний спір знаходиться поза межами компетенції та юрисдикції адміністративного суду та повинен вирішуватись відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач, довів перед судом, що при винесенні даного рішення він діяв в межах та спосіб встановлений законом, а тому з врахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області до Виноградівської районної ради про визнання протиправними дій та скасування рішення, третя особа - Закарпатський обласний військовий комісаріат - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяC.А. Гебеш