Справа № 808/2650/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/2650/15

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року

( 11 год. 25 хв.)

Справа № 808/2650/15

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Літо», м. Запоріжжя

до відповідача: Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, м. Запоріжжя

третя особа: Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, м. Запоріжжя

про: стягнення пені, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Літо» (далі – позивач) звернулось із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області (далі – третя особа), в якому позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Літо» пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розмірі 260 503,47 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя невчасно відшкодовано товариству суму податку на додану вартість, а відтак згідно з положеннями п. 200.23 ст. 200 ПК України на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість має нараховуватися пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ за весь час прострочення, яка за розрахунками позивача складає 260 503,47 грн. за період з 14.05.2012 по 14.05.2015.

01.07.2015 представником позивача через канцелярію суду подана заява про уточнення вимог адміністративного позову, в якій останній просить суд стягнути з Державного бюджету України пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розмірі 255 071,84 грн. за період з 20.06.2012 по 29.05.2015.

Копія заяви позивача отримана представником відповідача 01.07.2015. Проти прийняття її до розгляду представник відповідача не заперечує.

Вказана заява по суті є зменшенням вимог по адміністративному позову, а тому згідно положень ст. 137 КАС України суд прийняв її до розгляду.

У судовому засіданні 01.07.2015 з’явився представник відповідача та підтримав заперечення з підстав викладених вище.

Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки у судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 41 КАС України, відповідно до якої у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені ст. 200 Податкового кодексу України (тут і далі по тексту, ПК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.3 ПК України передбачено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.4 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 200.1 ПК України, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.п. 200.10 - 200.13 ст. 200 ПК України, передбачено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган, зокрема, у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Судом встановлено, що на підставі наказу ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя № 879 від 23.03.2011, податковою інспекцією проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Літо» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за лютий - грудень 2009 року, січень - жовтень 2010 року, за результатами якої складено акт № 97/23-252/13607028 від 28.03.2011.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012 у справі № 2а-0870/1955/11 апеляційну скаргу ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя залишено без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29.09.2011 у справі № 2а-0870/1955/11, - без змін.

Тобто, у судовому порядку було доведено необґрунтованість висновку контролюючого органу про необхідність зменшення ТОВ «Літо» суми бюджетного відшкодування в розмірі 780 039 грн.

Суму податку на додану вартість у розмірі 666 164,00 грн. позивачу відшкодовано 03.04.2015 та у сумі 113 875,00 грн. - 29.05.2015.

Відповідно до п.200.15 ст.200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розмірі 255 071(двісті п’ятдесят п’ять тисяч сімдесят одна) грн. 84 коп. за період з 20 червня 2012 року по 29 травня 2015 року.

До заяви про зменшення позивачем доданий детальний розрахунок суми пені, який проведено наступним чином:

- на суму простроченої бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розмірі 780 039,00 грн. за період з 20.06.2012 - 09.06.2013 (ставка НБУ 7,5%) кількість днів прострочення - 355, розмір пені = 68 278,65 грн.;

- на суму простроченої бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розмірі 780 039,00 грн. за період з 10.06.2013 - 12.08.2013 (ставка НБУ 7,0%) кількість днів прострочення - 64, розмір пені = 11 489,16 грн.;

- на суму простроченої бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розмірі 780 039,00 грн. за період з 13.08.2013 - 14.04.2014 (ставка НБУ 6,5%) кількість днів прострочення - 245, розмір пені = 40 840,11 грн.;

- на суму простроченої бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розмірі 780 039,00 грн. за період з 15.04.2014 - 16.07.2014 (ставка НБУ 9,5%) кількість днів прострочення - 93, розмір пені = 22 657,55 грн.;

- на суму простроченої бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розмірі 780 039,00 грн. за період з 17.07.2014 - 12.11.2014 (ставка НБУ 12,5 %) кількість днів прострочення - 119, розмір пені = 38 147,21 грн.;

- на суму простроченої бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розмірі 780 039,00 грн. за період з 13.11.2014 - 05.02.2015 (ставка НБУ 14,0 %) кількість днів прострочення - 85, розмір пені = 30 517,43 грн.;

- на суму простроченої бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розмірі 780 039,00 грн. за період з 04.03.2015 - 03.04.2015 (ставка НБУ 30,0 %) кількість днів прострочення - 31, розмір пені = 23 849,93 грн.;

- на суму простроченої бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розмірі 113 875,00 грн. за період з 04.04.2015 - 29.05.2015 (ставка НБУ 30,0 %) кількість днів прострочення - 56, розмір пені = 6 289,64 грн.

Дату, з якої не відшкодовані позивачу суми податку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість ТОВ «Літо» вважає 20.06.2012. Закінчується розрахунок пені 29.05.2015 - датою фактичного погашення бюджетної заборгованості перед товариством.

Досліджуючи обґрунтованість проведеного позивачем розрахунку пені суд виходить з того, що як зазначалось вище, п. 200.15 ст. 200 ПК України передбачено, що контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п’яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (п. 200.13 ПК України).

Тобто, дата, з якої розпочинається нарахування пені залежить від дати отримання податковим органом рішення суду + 5 робочих днів на подання висновку + 5 операційних днів на перерахування коштів.

Із долучених до письмових заперечень додаткових доказів, судом встановлено, що податковий орган отримав ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2012 у справі № 2а-0870/1955/11 - 22.05.2012, про що на супровідному листі міститься резолюція посадової особи.

Тобто, починаючи з 22.05.2012 на протязі 5-ти робочих днів контролюючий орган мав скласти та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок, а саме в строк до 30.05.2012. В свою чергу, казначейство мало виплатити товариству суму бюджетної заборгованості на протязі 5-ти операційних днів, а саме в строк до 07.06.2012. Однак, цього зроблено не було.

Той факт, що розрахунок позивачем пені проведено з 20.06.2012 (з дати відкриття касаційного провадження), що є датою значно пізнішою ніж це фактично мало бути здійснено, не суперечить вимогам чинного законодавства, та є його правом.

Посилання відповідача на судові рішення в адміністративній справі № 808/370/13-а, якими ТОВ «Літо» було відмовлено у стягненні бюджетної заборгованості з ПДВ на загальну суму 1 288 096,00 грн. суд вважає безпідставними, оскільки відмова суду першої так і апеляційної інстанції ґрунтувалась на тому, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушених прав. При цьому, висновку про необґрунтованість заявленої суми чи відсутність у ТОВ «Літо» права на бюджетне відшкодування у розмірі 1 288 096,00 грн. вказані судові рішення не містять.

Судове рішення як Запорізького окружного адміністративного суду, так і Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 2а-0870/1955/11 щодо відмови в частині позовних вимог ТОВ «Літо» про зобов’язання податкового органу протягом п'яти робочих днів після отримання судового рішення по даній справі, що набрало законної сили, подати відповідному органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Літо» обґрунтовані передчасністю заявлених позивачем вимог. Вказане також не спростовує наявність у ТОВ «Літо» права на бюджетне відшкодування у спірній сумі.

У зв’язку із цим, доводи податкового органу, викладені у письмових запереченнях, суд дослідивши та надавши відповідну оцінку , - відхиляє.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що матеріалами справи доведено, що з боку відповідача допущена про строчка відшкодування суми бюджетної заборгованості з ПДВ в розмірі 780 039,00 грн. на користь ТОВ «Літо», а тому нарахування суми пені, на суму простроченої бюджетної заборгованості з ПДВ є законним та обґрунтованим.

ТОВ «Літо» вірно здійснено розрахунок пені, правильно застосовано ставки НБУ на кожний з періодів нарахування пені, обґрунтовано вирахувано кількість днів прострочки та відокремлено в різні періоди суму зменшення бюджетної заборгованості тощо, а відтак суд погоджується, що загальний розмір пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ за період з 20 червня 2012 року по 29 травня 2015 року складає 255 071,84 грн.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та його слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 – 12, 14, 86, 158 – 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Літо» до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області про стягнення пені, - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Літо» пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ у розмірі 255 071(двісті п’ятдесят п’ять тисяч сімдесят одна) грн. 84 коп. за період з 20 червня 2012 року по 29 травня 2015 року.

Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Літо» 487,20 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко