Справа № 2а-5582/08
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Київ К/800/10543/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді, Пасічник С.С., Швець В.В., розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.01.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2012р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (далі - ГУ МВС в Закарпатській області) від 06.11.2008р. № 653 "Про результати службової перевірки слідчого підрозділу Виноградівського РВ ГУ МВС України в Закарпатській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності" та від 18.11.2008р. № 482/ос, яким позивача звільнено з посади, зобов'язати ГУ МВС поновити його на займаній посаді та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову посилався на протиправність дій відповідача стосовно притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, а також прийняттям протиправного наказу про звільнення внаслідок недотримання відповідачем порядку звільнення позивача з посади, а саме без проведення службового розслідування та під час тимчасової непрацездатності, що призвело до порушення його права на працю.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.01.2012р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2012р., позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України в Закарпатській області від 06.11.2008р. №653 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України в Закарпатській області від 18.11.2008р. №482 о/с, зобов'язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області поновити позивача на займаній на час звільнення посаді слідчого слідчого відділення Виноградівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.11.2008р. по 20.01.2012р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.11.2013р. касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області залишено без задоволення, а вказані судові рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 17.02.2015р. ухвалу Вищого адміністративного суду України від 19.11.2013р. скасовано, справу направлено на новий касаційний розгляд.

У касаційній скарзі представник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді слідчого слідчого відділення Виноградівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області.

06.11.2008р. за результатами службової перевірки слідчого підрозділу Виноградівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області прийнято наказ № 653, яким за порушення службової дисципліни, що виразилося у неналежному виконанні функціональних обов'язків під час провадження досудового слідства у кримінальних справах №№ 3312405, 3318006, 3312905, внаслідок чого у вказаних справах допущено порушення вимог Кримінально-процесуального кодексу України та наказів Міністерства внутрішніх справ України №160-2008, №777-2005 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

До винесення вказаного наказу - 01.09.2008р. до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області надійшло подання виконуючого обов'язки начальника Виноградівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 21.08.2008р. про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за порушення трудової дисципліни та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

11.11.2008р. за результатами розгляду вказаного подання начальником ГУ МВС в Закарпатській області затверджено висновок, відповідно до якого в ході службового розслідування встановлено порушення позивачем вимог трудового законодавства: відсутність на робочому місці 01.04.2008р. з 14 год. по 18 год., невихід на чергування 05.04.2008р. в складі резервної слідчо-оперативної групи, відсутність на робочому місці з 04 по 07 липня 2008 року, а також у зв'язку з притягненням раніше до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани та суворої догани наказами від 14 вересня 2007 року №489 та від 18 жовтня 2007 року №561.

18.11.2008р. проведено засідання кадрової комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, на якому на підставі зазначеного висновку службового розслідування прийнято рішення про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Наказом начальника ГУ МВС в Закарпатській області від 18.11.2008р. № 482 о/с ОСОБА_4 звільнено зі служби в органах внутрішніх справ на підставі підпункту "є" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни; далі - Положення).

Підставою для видання наказу стали подання про звільнення від 21.08.2008р., висновок від 11.11.2008р., рішення кадрової комісії від 18.11.2008р. Також судами встановлено, що в період з 18 по 22 листопада 2008 року позивач був тимчасово непрацездатним.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій виходили з того, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності 06.11.2008р. за порушення службової дисципліни, що вчинені в період травень 2006 року - грудень 2007 року, відбулося з порушенням строків, встановлених ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, тому наказ від 06.11.2008р. №653 підлягає скасуванню.

Визнаючи протиправним та скасовуючи наказ від 18.11.2008р. №482 о/с про звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ за порушення дисципліни, суди обґрунтовано виходили з того, що прийняті щодо позивача накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності, які стали підставою для його звільнення, скасовані судовими рішеннями, що набрали законної сили, крім того, на час винесення оскарженого наказу позивач був тимчасово непрацездатним.

З вищевказаними висновками погоджується колегія суддів, оскільки вони постановлені на підставі повно і всебічно встановлених обставин у справі та ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновком судів в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.11.2008р. по 20.01.2012р., виходячи з наступного.

Задовольняючи позов в цій частині, суди керувалися положеннями ст. 235 Кодексу законів про працю України, за змістом якої у випадку розгляду заяви про поновлення на роботі більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Будь-який нормативно-правовий акт має межі своєї дії. Так, у часі він може бути обмежений періодом дії, коли має юридичну силу, у просторі - територією, на яку поширюється, за колом осіб - колом осіб, на яких поширюється.

Відповідно до ст. 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Водночас питання проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, звільненням із неї, права і обов'язки таких осіб визначені та урегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про міліцію" (далі - Закон № 565-ХІІ).

Статтею 18 Закону № 565-ХІІ передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Таким нормативно-правовим актом є Положення, відповідно до пункту 24 якого ( у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

У разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналізуючи наведені норми права, колегія суддів дійшла висновку, що на момент виникнення спірних відносин та розгляду справи у суді законодавством, яке регулює спірні відносини, було установлено обмеження у відшкодуванні заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного року.

Аналогічний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013р. (справа № 21-352а13).

Отже, при вирішенні даного спору в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу суди помилково зобов'язали відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а не в межах одного року.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2012р. № 1137 були внесені зміни до Положення, якими передбачено виплату грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу у випадку незаконного звільнення особи та розгляду заяви про поновлення на роботі більше року не з вини особи, оскільки на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій чинне законодавство передбачало стягнення грошового забезпечення в межах одного року.

Відповідно до ст. 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 225, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області задовольнити частково.

Змінити постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.01.2012р., абзац 5 резолютивної частини постанови викласти в наступній редакції: "Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 листопада 2008 року по 19 листопада 2009 року". В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2012р. скасувати.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановлених статтями 237-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді Пасічник С.С.

Швець В.В.