Справа № 958/04-04-38
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2015 р. м. Київ К/800/40873/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Бутенка В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до відділу реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання протиправним внесення змін в актовий запис та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про визнання протиправним внесення змін відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області в актовий запис №48 від 23 березня 1938 року про народження ОСОБА_3 та зобов'язання відповідача привести актовий запис про народження №48 від 23 березня 1938 року про народження ОСОБА_3 в частині запису відомостей про матір в попередній стан.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з врахуванням наступного.

Розглядаючи позовні вимоги по суті, суди виходили з того, що дану справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку із внесенням відповідачем змін в актовий запис №48 від 23 березня 1938 року про народження ОСОБА_3 в частині запису відомостей про матір на підставі рішення суду про усиновлення.

Судами встановлено, що між позивачем та третьою особою існує спір про визнання права власності на спадкове майно та встановлення юридичного факту реєстрації усиновлення ОСОБА_5 ОСОБА_3, який розглядається Садгірським районним судом м. Чернівці.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що існує загроза в порушенні її прав на нерухоме (спадкове) майно, в зв'язку з неправомірним отриманням ОСОБА_3 документа з невідповідним записом про матір, який був внесений відповідачем на підставі рішення суду.

Згідно з статтею 233 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Пунктом 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, дана справа стосується порушеного права, що виникає із сімейних відносин, у зв'язку з чим підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, провадження у цій справі слід закрити, оскільки вказаний спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 157 КАС України встановлено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись статтями 157, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання протиправним внесення змін в актовий запис та зобов'язання вчинити певні дії закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І. Бутенко

О.П. Стародуб