Справа № 802/1667/15-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 липня 2015 р. Справа № 802/1667/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук Ірини Миколаївни,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області

до: сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Красне"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області (далі УПФ України у Тиврівському районі, позивач) з адміністративним позовом, у якому просить стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Красне" (далі СТОВ "Агрофірма Красне", відповідач) заборгованість по виплаті та доставкі пенсії, призначеної на пільгових умовах, відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в сумі 7166,20 грн. за період з січня по травень 2015 року.

Представник позивача в судове засідання не зявився, при цьому подав до суду письмову заяву від 14.07.2015р. № 775/06-27/09 (Вхід. № 18819) про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши до суду письмову заяву від 15.07.2015р. (Вхід. № 18928) про розгляд справи за без його участі в письмовому провадженні.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника відповідача від 22.06.2015р. (Вхід. № 16725 від 24.06.2015р.) в яких зазначено, що СТОВ "Агрофірма Красне" заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що не зобов`язане відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсії, так як вони покриваються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності сторін в письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, юридично оцінивши докази, дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що СТОВ "Агрофірма Красне" зареєстровано в управлінні Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області і є платником внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Працівнику СТОВ "Агрофірма Красне" ОСОБА_1 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

УПФ України у Тиврівському районі надіслано СТОВ "Агрофірма Красне" розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 розділу ІV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, за період з 01.01.2015 року по 31.05.2015 року по пенсіонеру ОСОБА_1. Цим розрахунком визначено місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, який становить 1433,24 грн. та розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.01.2015 року по 31.05.2015 року в загальному розмірі 7166,20 грн.

Стаття 13 Закону України Про пенсійне забезпечення визначає категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Вказаною статтею регулювався порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Законом України Про внесення змін до деяких законів України від 17 лютого 2000 року дану норму було виключено та врегульовано порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом введення окремого виду збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у Законі України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно із п. 1 ст. 2 цього Закону, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форми власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 3 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу.

В таких випадках розміри пенсій фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України (підпункт 6 пункту 3 розділу ХV Прикінцеві положення вказаного Закону).

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1992 року № 244 Про призначення пенсії на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Відповідно до п. ж статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, незалежно від віку і трудового стажу в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 пенсія за віком призначена як жінці , яка працює у сільськогосподарському виробництві та виховала п`ятеро і більше дітей.

Отже, ОСОБА_1 набула права на отримання дострокової пенсії за віком, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, як жінка, яка народила п'ятеро або більше дітей і виховала їх до шестирічного віку, за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Порядок виплати пенсії ОСОБА_1 на час виникнення спірних правовідносин врегульовано підпунктами 3, 6 пункту 3 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тобто в спірних правовідносинах пенсії фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України без наступного відшкодування таких витрат платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

А тому, на думку суду, даний адміністративний позов задоволенню не підлягає.

При вирішенні даної справи суд також керувався наступним.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), та згідно зі ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України. Зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження понесених відповідачем судових витрат, останні відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна