Справа № 136/1102/15-а
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1102/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" липня 2015 р. м.Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області розглянувши в порядку скороченого провадження у відкритому судовому засіданні в місті Липовець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Липовецькому районі Вінницької області про визнання протиправними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області, як до адміністративного суду, із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала з огляду на таке.

Вона, ОСОБА_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Липовецькому районі з 01.07.2014 року. З 30 грудня 2014 року позивач перебуває на обліку як пенсіонер, якій призначена пенсія за віком, згідно положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 30 грудня 2014 року, в розмірі 70% від заробітної плати.

Позивач, вважаючи, що в процесі розрахунку їй пенсії відповідачем було допущено ряд помилок, внаслідок чого розмір пенсії значно менший а ніж визначений законодавцем, вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі із заявою про перерахунок пенсії державного службовця. Однак в такому перерахунку їй було відмовлено. Така відмова була мотивована відповідачем тим, що матеріальна допомога на оздоровлення та соціально побутові потреби, а також індексація грошових доходів населення не передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу», як складові заробітної плати, а тому не можуть бути враховані під час обчислення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», тому у довідці від 11 червня 2015 року такі виплати не зазначені, а тому і не враховані під час призначення пенсії та враховані при прийнятті рішення про відмову у перерахунку пенсії державного службовця.

На думку позивача, такі дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства, з огляду на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця. За змістом ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. В даному випадку мають перевагу спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» N° 1058- IV та стаття 66 Закону «Про пенсійне забезпечення» №1788X11».

Ураховуючи наведені обставини в контексті матеріальних норм права, позивач вважає, що відмова відповідача у здійсненні перерахунку є неправомірною та такою, що не відповідає нормам закону, тому позивач просила суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області щодо відмови їй, ОСОБА_1, в перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням інших видів виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально побутових питань, індексації заробітної плати та зобовязати відповідача провести перерахунок призначеної 30.12.2014 року пенсії їй, ОСОБА_1, згідно ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» в редакції чинній на час призначення пенсії, в розмірі 70% заробітної плати, включивши до складу заробітної плати, з якої проводяться нарахування пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально побутових питань, а також індексацію заробітної плати.

26.06.2015 року ухвалою суду відкрито скорочене провадження у даній справі.

На виконання вимог ч. 3 ст. 183-2 КАС України копію ухвали невідкладно надіслано відповідачеві з копією позовної заяви та документів доданих до неї.

06.07.2015 року у визначений законодавцем строк відповідачем надано суду заперечення проти позову, згідно якого відповідач позов не визнав, свою позицію з даного спору аргументував наступним чином.

Позивач, ОСОБА_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Липовецькому районі з 19.08.2014 року. З 30 грудня 2014 року позивач перебуває на обліку як пенсіонер, якій призначена пенсія за віком, згідно положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 30 грудня 2014 року, в розмірі 70% від заробітної плати. Позивач зверталась до Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області із заявою про перерахунок їй пенсії державного службовця, однак за наслідками розгляду заяви їй було відмовлено у перерахунку пенсії.

Така позиція відповідача ґрунтується на тому, що згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці», ст.33 Закону України «Про державну службу», матеріальна допомога носить разовий характер та не є складовою заробітної плати, а сам факт утримань із сум допомоги та індексації збору на обовязкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Зважаючи на те, що зміни до чинного законодавства, зокрема до Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 не вносились, відповідно і при визначенні заробітної плати та обчислення пенсії позивачеві включались складові заробітної плати, передбачені вищевказаними нормативно правовими актами.

За наведених обставин, відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно Пенсійного посвідчення № виданого 30.07.2014 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком.

Обставини щодо перебування ОСОБА_1 на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Липовецькому районі Вінницької області, де вона отримує пенсію державного службовця з 30 грудня 2014 року, згідно положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 30 грудня 2014 року, в розмірі 70% від заробітної плати, сторонами спору визнавались, а відтак у в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, що узгоджується зправилами ч.3 ст.72 КАС України.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо відмову у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням інших видів виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально побутових питань, індексації заробітної плати протиправною такою, що порушують його права на отримання пенсії у розмірі визначеному законом, звернулась до суду із даним позовом.

Статтею 6 КАС України визначено право особи на судовий захист, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом перевірялось чи вчинені дії субєкта владних повноважень на предмет дотримання ним правомірної адміністративної поведінки.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону № 108/95?ВР встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії»від 31 травня 2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежне від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, та інших справах, зокрема №121-97а13, №121-125а13, в яких ВСУ звернув увагу на те, що в даному випадку мають перевагу спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин це стаття 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» N° 1058- IV та стаття 66 Закону «Про пенсійне забезпечення» №1788X11».

Відповідно до ст..244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Встановлені судом обставини у даній справі вказують на те, що відповідачем було вчинено дії не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а відтак є очевидним протиправність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням усіх виплат з яких сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, відтак у відповідності до вимог ч.2 ст.162 КАС України, суд в межах наданих повноважень, дійшов до переконання, що позовні вимоги ґрунтуються на нормах чинного законодавства, тому підлягають до повного задоволення.

Вирішуючи питання судових витрат суд керується нормами ст..94 КАС України, а тому присуджує на користь позивача з Державного бюджету України документально підтверджені судові витрати у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст..33, 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці»№ 108/95?ВР, ст.41 Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865, ст.3, 6-9, 69-71, 94, 158-163, 167,183-2, 237, 244-2 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням інших видів виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально побутових питань, індексації заробітної плати.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області провести перерахунок призначеної 30.12.2014 року пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно вимог ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» в редакції чинній на час призначення пенсії, в розмірі 70% заробітної плати, включивши до складу заробітної плати, з якої проводяться нарахування пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально побутових питань, а також індексацію заробітної плати.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1понесених нею судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 73,08 гривень.

Постанову допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або після розгляду апеляційної скарги у випадку її подання будь якою зі сторін.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Суддя:ОСОБА_2