Справа № 361/1961/15
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/1961/15 Головуючий у 1-й інстанції: Пухна О.М., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на додаткову постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до адміністративної комісії Красилівської сільської ради Київської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулась до суду із адміністративним позовом до адміністративної комісії Красилівської сільської ради Київської області (далі - Відповідачі) у якому просила скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 02.03.2015; визнати протиправним та скасувати протокол КХ №0104026 від 20.02.2015 та лист начальника міліції.

Додатковою постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2015 у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування протоколу КХ №0104026 від 20.02.2015 та листа начальника міліції відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткову постанову суду першої інстанції та задовольнити заяву від 27.05.2015 в повному обсязі (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до адміністративної комісії Красилівської сільської ради Київської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, скасування протоколу про адміністративне правопорушення та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2015 року було скасовано постанову про накладення штрафу у розмірі 340 грн. на ОСОБА_2, на підставі ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену адміністративною комісією Красилівської сільської ради Київської області у формі протоколу №1 від 02 березня 2015 року.

Між тим, судом першої інстанції не було вирішено позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди та визнання протоколу про адміністративне правопорушення й листа начальна міліції незаконними.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено заподіяння їй моральної шкоди, втрат немайнового характеру, не надано належних та допустимих доказів її заподіяння на суму 10 000 грн. та доказів протиправності дій посадових осіб під час складання оскаржуваного протоколу та листа начальника міліції.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Згідно із ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Правовими положеннями ст. 255 КупАП визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи.

Протокол про адміністративне правопорушення відноситься до доказів у адміністративному провадженні щодо вчинення адміністративного проступку, визнання якого незаконним не передбачено чинним законодавством.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що за своєю процесуальною природою складання протоколу про адміністративне правопорушення це вчинення процесуальної дії, законність якої розглядається у порядку, визначеному законодавством щодо оскарження дій відповідних посадових чи службових осіб, а також достовірності відомостей, викладених у протоколі. Зазначені обставини стосуються й листа начальника міліції.

Отже, оскаржуваний протокол про адміністративне правопорушення та лист начальника міліції складені уповноваженими на те посадовими особами та відповідають нормам чинного законодавства, а дії відповідних посадових чи службових осіб не є предметом розгляду в даній справі.

Щодо позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ксерокопії фіскальних чеків, якими позивач обґрунтовує свою матеріальну шкоду, не можуть бути належними та допустими доказами відповідно ст. 69 КАС України, оскільки з вказаних чеків не вбачається для кого саме придбавалися за даними чеками лікувальні засоби та у зв'язку з чим.

Крім того, із виписки з історії хвороби позивача вбачається, що остання перебувала на стаціонарному лікуванні з 27.02.2015 по 11.03.2015, а про притягнення її до адміністративної відповідальності дізналася 2- 3 березня 2015 року, тобто перебування її на лікуванні не пов'язано з винесенням адміністративної постанови.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Між тим, позивачем не було доведено заподіяння їй моральної шкоди, втрат немайнового характеру, не надано належних та допустимих доказів її заподіяння на суму 10 000 грн. та не доведено причинний зв'язок між винесенням постанови про адміністративне правопорушення та лікуванням ОСОБА_2, а тому в задоволенні вищезазначених позовних вимог необхідно відмовити.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а додаткову постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.