Справа № 806/1723/15
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2015 року м. Житомир справа № 806/1723/15
категорія 12.3
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гуріна Д.М.,
секретар судового засідання Галайба І.Б.,
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Севост`яненка Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, стягнення грошової компенсації замість належного речового майна з розрахунком втрат від інфляції
7 травня 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, стягнення грошової компенсації замість належного речового майна з розрахунком втрат від інфляції у розмірі 8405 грн 31 коп.
У позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що він проходив військову службу та отримував речове майно і перебував на грошовому забезпеченні у Військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на різних посадах. Зазначив, що 7 квітня 2015 року був звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я та виключений із списків особового складу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому при звільненні з військової служби та виключенні зі списків особового складу Військової частини польова пошта НОМЕР_1 відповідачем не було видано речове майно повністю чи виплачено грошову компенсацію замість не отриманого речового майна, чим порушено статтю 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункт 27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час. Просить визнати неправомірними дії Військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо невиплати грошової компенсації замість речового майна з червня 2004 року до 7 квітня 2015 року, як військовослужбовцю звільненому у запас з правом носіння військової форми одягу. Стягнути з Військової частини польова пошта НОМЕР_1 грошову компенсацію замість належного речового майна з березня 2006 року до 7 квітня 2015 року за 210 предметів речового майна, всього на суму 5342 грн 99 коп. з розрахунком витрат від інфляції за період з червня 2006 року до березня 2015 року 8405 грн 31 коп.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 8 червня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити, пояснив, що був звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я. При звільненні йому не було виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно, видано лише частину речового майна у натуральному вигляді. Позивач пояснив, що під час проходження військової служби він неодноразово звертався до командування частини з проханням видати йому необхідне речове майно, натомість отримав лише його частину з посиланням на недостатнє фінансування. На думку позивача такими діями відповідач порушує його права оскільки згідно норм чинного законодавства має виплатити грошову компенсацію за не отримане речове майно чи видати недоотримане ним речове майно таким чином просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував та просив у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов (а.с.25-26). У запереченнях зазначено, що законом не передбачено отримання грошової компенсації за не отримане речове майно військовослужбовцями, звільненими у запас або відставку.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України з 2000 року у званні офіцера з червня 2004 року. У період з липня 2004 року до квітня 2015 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на різних посадах.
Наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по особовому складу) від 7 квітня 2015 року №69 був звільнений з військової служби у запас за пунктом "б" частини 6 статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я) (а.с.18).
Згідно з наказом командира від 7 квітня 2015 року №69 ОСОБА_1 був виключений із списків особового складу всіх видів забезпечення Військової частини польова пошта НОМЕР_1 та направлений для зарахування на військовий облік до Житомирського ОМВК Житомирської області (а.с.18).
Відповідно до довідки №1 від 7 квітня 2015 року про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі майору ОСОБА_1 , військовослужбовцю не видано 210 предметів на загальну суму 5342 грн 99 коп. (а.с.13).
Згідно з витягом із довідки №1 про одержання грошової компенсації замість речового майна по рокам із врахуванням індексу інфляції з 2000 до 2015 року сума заборгованості за недоотримане речове майно складає 8405 грн 31 коп. (а.с.8-12, 14).
Надаючи правову оцінку встановленим у справі обставинам, при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для задоволення вимог позивача суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, яка діяла до 11 березня 2000 року) військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Згідно з пунктом 27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1444 (далі - Положення №1444) військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно, виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» від 03 листопада 2006 року №328-V (набрав чинності з 1 січня 2007 року) статтю 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено у новій редакції, а також доповнено статтею 9-1, якою було передбачено, зокрема, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів.
Відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Правова позиція щодо стягнення грошової компенсації замість речового майна військовослужбовцям звільненим з військової служби, викладена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 31 березня 2015 року у справі №21-79а15, від 24 червня 2014 року у справі №21-253а14, від 19 березня 2013 року у справі №21-38а13 та зводиться до того, що Закон України №2011-ХІІ не передбачає права компенсації замість речового майна військовослужбовцям, які звільненим з військової служби, а пункт 27 Положення №1444 не застосовується, оскільки суперечить Закону України №2011-ХІІ.
Отже положення частини 2 статті 9-1 Закону України №2011-ХІІ регулюють порядок виплати компенсації замість речового майна військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, і не поширюються на військовослужбовців, звільнених з військової служби, а пункт 27 Положення №1444 не підлягає застосуванню, оскільки суперечить нормам Закону України №2011-ХІІ.
Оскільки на момент звернення ОСОБА_1 за отриманням грошової компенсації замість речового майна Закон України №2011-ХІІ не передбачав такого права для військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, а пункт 27 Положення №1444 не підлягає застосуванню, оскільки суперечить положенням Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», то суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 20 липня 2015 р.