Справа № 815/3059/15
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3059/15

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року по справі за заявою Управління пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси про забезпечення доказів до подачі позовної заяви,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року було відмовлено в задоволенні заяви Управління пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси (далі УПФУ) про забезпечення доказів до подачі позовної заяви шляхом витребування відомостей.

Не погодившись з вказаною ухвалою УПФУ подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права просить оскаржувану ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.73 КАС України особи, які беруть участь у справі та обґрунтовано вважають, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, мають право просити суд забезпечити ці докази.

Забезпечення доказів може здійснюватися також за заявою заінтересованої особи до відкриття провадження у справі.

Положеннями ст.75 передбачено, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити. До заяви про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Заява про забезпечення доказів подається до суду, який розглядає справу, а якщо провадження у справі ще не відкрито - до місцевого адміністративного суду, на території якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Приймаючи спірну ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що дана справа, по якій УПФУ в майбутньому буде пред'явлено позовні вимоги, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому, відповідно, в задоволенні заяви про забезпечення доказів до подачі позовної заяви шляхом витребування відомостей повинно бути відмовлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками та зазначає, що згідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Частиною 4 ст.21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З наведеного вбачається, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.1 ч.1 ст.3 КАС України).

Таким чином, враховуючи відсутність в даному потенційному спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції, колегія суддів дійшла висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому підстави для забезпечення доказів до подачі позовної заяви шляхом витребування відомостей - відсутні.

Наведена думка також узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 10 червня 2015 року (К/800/11826/15) та судовою практикою з таких спірних правовідносин.

Додатково колегія суддів зазначає про правомірність висновків суду першої інстанції щодо відсутності обґрунтованих підстав вважати, що надання доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Оскільки судом першої інстанції винесено ухвалу з держанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності відповідно до законодавства, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченим КАС України.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук