Справа № П/811/2680/14
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2015 рокусправа № П/811/2680/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року по справі

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення та рішення про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3) звернувся до суду з позовом до відповідача Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - Кіровоградська ОДПІ), в якому з урахуванням уточнень просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.06.2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 6 369,16 грн., з яких за основним платежем в сумі 5 095,33 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями) в сумі 1273,83 грн. та рішення № від 26.05.2014 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 446,03 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.09.2014 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 05.06.2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 6369,16 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 5 095,33 грн., штрафними (фінансовими) санкціями) в сумі 1273,83 грн. та рішення № від 26.05.2014 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 446,03 грн., на користь позивача стягнені судові витрати в сумі 182,70 грн.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Кіровоградською ОДПІ подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 05.05.2014 року по 19.05.2014 року Головним управлінням Міндоходів у Кіровоградській області проведено документальну планову невиїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт №16/11-28-17-03/НОМЕР_1 від 26.05.2014 року.

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено приписи п.177.4 ст.177. пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України, у зв'язку з чим завищено витрати на загальну суму 33 968,89 грн., у тому числі за 2012 рік - 2281,52грн., за 2013 рік - 31687,37 грн., в результаті чого визначено суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 5 095,33 грн., у тому числі за 2012 рік - 342,23 грн., за 2013 рік - 4753,10 грн.; п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у зв'язку з чим занижено суму єдиного внеску на 8128,81грн., у тому числі за 2012 рік на 791,69 грн., за 2013 рік на 7 337,12 грн.

На підставі акту перевірки Кіровоградською ОДПІ 05.06.2014 року прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 6 369,16грн., у тому числі за основним платежем в сумі 5 095,33 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями) в сумі 1273,83 грн. та 26.05.2014 року прийнято рішення № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 446,03 грн.

Не погодившись з зазначеними рішенням про застосування штрафних санкцій, та податковим повідомленням - рішенням, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, а після залишення без змін податковим органом, оскаржив їх в судовому порядку.

Порядок оподаткування доходів і витрат фізичної особи-підприємця від здійснення господарської діяльності визначається ст.177 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно із п. 177.2. ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування фізичних осіб - підприємців є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Викладене свідчить,що оподатковуваним доходом фізичної особи є його виручка у грошовій та не грошовій формі за звітний період, тобто всі суми коштів, що надійшли на розрахунковий рахунок чи в касу підприємця в рахунок оплати за реалізовані товари, виконані роботи чи надані послуги, відтак датою формування загального оподатковуваного доходу фізичної особи-підприємця є дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок (у касу) за поставлений чи той, що підлягає поставці товар.

Відповідно п. 177.4. ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

З огляду на приписи пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та витрати банківських установ.

Згідно з п.138.4 ст.138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_3 здійснює діяльність із виробництва меблів для офісів і підприємств торгівлі.

Із наданої для перевірки податковому органу Книги обліку №4902/1 доходів і витрат позивача вбачається, що ОСОБА_3 по фінансово-господарським операціям з ВАТ "Кіровоградгаз" обліковано дохід за IV квартал 2012 року в сумі 2 329,60 грн. та витрати в сумі 2 050,05 грн., дохід за IV квартал 2013 року в сумі 30 429,28 грн. та витрати в сумі 26 777,77 грн., а також по фінансово-господарським операціям з ТОВ«ТБК-Буд Кіровоград» обліковано дохід за IV квартал 2013 року в сумі 1666,67 грн. та витрати в сумі 1466,67 грн.

Згідно банківських виписок за 2012- 2013 роки від ВАТ "Кіровоградгаз" з призначенням платежу "за меблі" на рахунок ФОП ОСОБА_3 у IV кварталі 2012 року надійшли кошти в сумі 2 795,52 грн., у тому числі ПДВ в сумі 465,95 грн.; у IV кварталі 2013 року надійшли кошти в сумі 36 515,14 грн., у тому числі ПДВ в сумі 6 085,86 грн. ; за 2013 рік на рахунок позивача у IV кварталі 2013 року від ТОВ "ТБК-Буд Кіровоград" надійшли кошти в сумі 2 000 грн., у тому числі ПДВ в сумі 333,33 грн. з призначенням платежу "за матеріали".

Матеріалами справи підтверджено, що на виготовлення меблів позивачем у листопаді 2012 року за видатковими накладними №ДО-0002110 від 21.11.2012 р. та №58 від 28.11.2012 р. понесені витрати в сумі 2 050,05 грн.; у листопаді та грудні 2013 року за видатковими накладними №444 від 22.11.2013 р. , №197 від 05.12.2013 р. , №СТ-0000359 від 13.12.2013 р. та №404 від 20.12.2013 р. ним понесені витрати в загальній сумі 26777,77 грн.; у грудні 2013 року за видатковими накладними №224 від 27.12.2013 р. та №594 від 30.12.2013 р. понесені витрати в загальній сумі 1466,67 грн.

ФОП ОСОБА_3 реалізовано ВАТ "Кіровоградгаз" меблі за видатковою накладною №РН-0000005 від 24.04.2013 р. на загальну суму 2 795,52 грн., у тому числі ПДВ - 465,95 грн. ; за видатковою накладною №РН-0000002 від 09.01.2014 р. на загальну суму 36515,14 грн., у тому числі ПДВ - 6085,86 грн.

Згідно з видатковою накладною №РН-0000001 від 09.01.2014 р. ФОП ОСОБА_3 реалізовано ТОВ "ТБК-Буд Кіровоград" меблі на загальну суму 2000 грн., у тому числі ПДВ - 333,33 грн.

З огляду на калькуляцію готової продукції (видаткова накладна № 5 від 24.04.2013 р.) собівартість меблів становить 2 281,52 грн., а саме: витрати на матеріали згідно з Книгою доходів і витрат - 2 050,05 грн., заробітна плата - 125,15 грн., нарахування на заробітну плату - 53,19 грн., ЄСВ з ФОП - 1,30 грн., інші витрати (бухгалтерські витрати, послуги банку та ін.) - 40,30 грн., паливно-мастильні матеріали - 11,53 грн.

За калькуляцією готової продукції (видаткова накладна №1 від 09.01.2014 р.), собівартість меблів становить 1 645,46 грн., а саме: витрати на матеріали згідно з Книгою доходів і витрат - 1 466,67 грн., заробітна плата - 58,37 грн., нарахування на заробітну плату - 23,15 грн., ЄСВ з ФОП - 12,07 грн., інші витрати (бухгалтерські витрати, послуги банку та ін.) - 34,05 грн., паливно-мастильні матеріали - 51,15 грн.

За калькуляцією готової продукції (видаткова накладна №2 від 09.01.2014 р.), собівартість меблів становить 30 041,91 грн., а саме: витрати на матеріали згідно з Книгою доходів і витрат - 26 777,77 грн., заробітна плата - 1 065,63 грн., нарахування на заробітну плату - 422,66 грн., ЄСВ з ФОП - 220,31 грн., інші витрати (бухгалтерські витрати, послуги банку та ін.) - 621,67 грн., паливно-мастильні матеріали - 933,87 грн.

Оскільки доходи за господарськими операціями позивача з ВАТ «Кіровоградгаз», ТОВ «ТБК-Буд Кіровоград» визнаються за датою фактичного надходження коштів на банківський рахунок ФОП ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем на підставі первинних бухгалтерських документів правомірно задекларовано доходи та сформовано витрати на собівартість товару у IV кварталі 2012 року та IV кварталі 2013 року, а також відображено їх у книзі обліку доходів і витрат.

За відсутності порушення податкового законодавства податковим органом неправомірно 05.06.2014 року прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб за основним платежем, та штрафними (фінансовими) санкціями) у розмірі 6 369,16грн.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. (далі Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п. 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та п.5 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб-підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

У відповідності до змісту п.3 ч.11 ст.25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Оскільки матеріалами справи не підтверджений факт заниження позивачем суми чистого оподатковуваного доходу за перевірений період часу , на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав донарахування ФОП ОСОБА_3 єдиного соціального внеску у розмірі 8 128,81 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 446,03 грн. за рішенням № від 26.05.2014 року.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що матеріалами справи не підтверджено порушення позивачем норм чинного податкового законодавства при обчисленні податку на доходи фізичних осіб за перевірений період часу, та заниження суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що визнання протиправними та скасування оскаржуваних позивачем податкового повідомлення - рішення № від 05.06.2014 року та рішення № від 26.05.2014 року є обґрунтованим та вірним.

Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються.

Суд першої інстанції у відповідності до приписів ч. 1 ст. 94 КАС України правильно присудив з Державного бюджету України на користь позивача здійснені ним документально підтверджені судові витрати в сумі 182,70 грн.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова