Справа № 818/1336/15
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 р.Справа № 818/1336/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.05.2015р. по справі № 818/1336/15

за позовом ОСОБА_1

до Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка

про стягнення невиплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О.Дідоренка, в якому просив суд:

- стягнути з відповідача невиплачене грошове забезпечення /заробітну плату/ за липень 2014 року в сумі 5075,50 грн., вересень 2014 року в сумі 3710,16 грн., жовтень 2014 року в сумі 3710,16 грн., листопад 2014 року в сумі 3462,83 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що в період з 07.08.2000 року по 28.11.2014 року він проходив службу в органах внутрішніх справ України. Наказом ЛДУВС ім.Е.О.Дідоренка від 28.11.2014р. його було звільнено з посади доцента кафедри адміністративного права та адміністративної діяльності факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та з органів внутрішніх справ України за п. 64 "ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. При звільненні йому було нараховане, але не виплачено грошове забезпечення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.15 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка про стягнення невиплаченої заробітної плати відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підставі наказу Луганського інституту внутрішніх справ від 01.08.2000р. №40 о/с ОСОБА_1 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України з 07.08.2000 року (а.с.7).

В липні 2013 року ОСОБА_1 був призначений на посаду доцента кафедри адміністративного права та адміністративної діяльності факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки Луганського державного університету внутрішніх справ ім.Е.О.Дідоренка (далі по тексту - ЛДУВС ім. Е.О.Дідоренка).

28 листопада 2014 року наказом ЛДУВС ім. Е.О.Дідоренка від 28.11.2014р. № 211 о/с ОСОБА_1 було звільнено з посади доцента кафедри адміністративного права та адміністративної діяльності факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та з органів внутрішніх справ України за п. 64 "ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с.10).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави стягнення з відповідача невиплаченого грошового забезпечення за липень 2014 року в сумі 5075,50 грн., вересень 2014 року в сумі 3710,16 грн., жовтень 2014 року в сумі 3710,16 грн., листопад 2014 року в сумі 3462,83 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно довідки Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О.Дідоренка від 29.04.2015 року №1002, грошове забезпечення ОСОБА_1 за липень 2014 року складає 3116,54 грн., за вересень 2014 року - 2968,13 грн., за жовтень 2014 року 2968,13 грн., за листопад 2014 року 3462,83 грн. (а.с.31).

Отже, на день розгляду судом першої інстанції справи по суті дійсно позивачу не виплачено грошове забезпечення.

В той же час колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей №595 від 07.11.2014року.

Так, пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу МВС України від 06.10.2014 року №1025 "Про тимчасову передислокацію ЛДУВС ім.Е.О.Дідоренка" університет тимчасово передислокований на базу Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ за адресою: м. Суми, вул. Миру, 24.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ України за власним бажанням позивачем подано 19.09.14 р. (а.с.11)

В той же час, позивач ОСОБА_1 не прибув до місця передислокації ЛДУВС ім.Е.О.Дідоренка, не приступив до виконання своїх службових обов'язків.

Тому, у відповідності до п. 4 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №595 від 07.11.2014року, заробітна плата ОСОБА_1 тимчасово не виплачується.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави стягнення з відповідача невиплаченого грошового забезпечення за липень 2014 року в сумі 5075,50 грн., вересень 2014 року в сумі 3710,16 грн., жовтень 2014 року в сумі 3710,16 грн., листопад 2014 року в сумі 3462,83 грн.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 12.05.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.05.2015р. по справі № 818/1336/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 20.07.2015 р.