Справа № 872/115/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2015 рокусправа № 804/18666/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року у справі № 804/18666/14 за позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця" до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа: Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міністерства доходів та зборів України, про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 від 06.11.2014 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 865,75 грн. В обґрунтування позову зазначалось про те, що спірне рішення прийняте в межах виконавчого провадження № 42630210, відкритого на виконання рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.12.2013 року у справі № 180/1510/2013 про стягнення солідарно з ДП «Придніпровська залізниця» та гр. ОСОБА_2 на користь гр. ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 100000 грн. ДП «Придніпровською залізницею» рішення суду виконано шляхом перерахування на розрахунковий рахунок гр. ОСОБА_3 83243,60 грн. за виключенням податку із суми доходу фізичної особи, як це передбачено п.п.168.1.1 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України. Решта суми 16756,40 грн. в якості податку була перерахована позивачем на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України. Проте, державний виконавець, вважаючи рішення суду виконаним не у повному обсязі, прийняв спірну постанову про стягнення витрат, яка є протиправною, оскільки ДП «Придніпровська залізниця», розподіляючи кошти, керувалось податковою консультацією з метою недопущення порушень Податкового кодексу України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати, адміністративний позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові.

У судовому засіданні представник позивача доводи, викладені в апеляційній скарзі підтримав в повному обсязі.

Відповідач та третя особа, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень, у судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, 20.12.2013 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області по справі № 180/1510/2013 ухвалено рішення про стягнення солідарно з ДП Придніпровська залізниця та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 100 000 грн., стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 550 грн. та стягнуто солідарно з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 114,70 грн. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.02.2014 року рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.12.2013 року змінено в частині порядку стягнення судових витрат, а в решті рішення суду залишено без змін. 25.03.2014 року державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського ОСОБА_1 на виконання рішення суду відкрито виконавче провадження № 42630210 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/1 80/837/2013 від 18.03.2014 року про стягнення з ДП Придніпровська залізниця на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 100 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та надано строк для його добровільного виконання до 31.03.2014 року. На виконання рішення суду та у встановлений державним виконавцем строк ДП Придніпровська залізниця 28.03.2014 року здійснило сплату боргу у розмірі 100000 грн. з урахуванням вимог ст.ст.167, 168 Податкового кодексу України та податкової консультації Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 20 березня 2014 року №1630/10104-36. Сума моральної шкоди була оподаткована за ставками, визначеними п.167.1. ст.167 Податковим кодексом України. Згідно із платіжними дорученнями № 845, 846 від 28.03.2014 року ДП Придніпровська залізниця перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 83 243,60 грн. та на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області податок у розмірі 16 756,40 грн. 31.03.2014 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у звязку із направленням до суду заяви позивача про розяснення рішення суду. 30.04.2014 року ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області надано розяснення змісту рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.12.2013 року по справі № 180/1 510/13-ц та зазначено, що вказана сума моральної шкоди на користь ОСОБА_3 стягнута судом без утримання податку та інших обовязкових платежів, так як про це судом не було вказано в резолютивній частині такого рішення суду. 18.08.2014 року апеляційний суд Дніпропетровської області у справі № 22-ц/774/5457/14 ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.12.2013 року про розяснення рішення суду залишив без змін, а апеляційну скаргу ДП Придніпровська залізниця відхилив. 14.10.2014 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження у звязку з надходженням на адресу ВДВС ухвали суду про розяснення рішення суду та розпочато проведення виконавчих дій на примусове виконання рішення у звязку з тим, що ДП Придніпровська залізниця не виконала у наданий для добровільного виконання строк рішення суду. 06.11.2014 року державним виконавцем Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 було винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 865,75 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірної постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1 та 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю.

Отже, стягнення виконавчого збору, є заходом, який застосовується державним виконавцем у випадку невиконання боржником рішення суду в строк, що ним встановлений. Винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у разі першого надходження виконавчого документа до державного виконавця та за умови спливу терміну для добровільного (самостійного) виконання боржником виконавчого документа є обов'язком.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 20.12.2013 року по справі № 180/1510/2013 було виконано частково - 28.03.2014 року на рахунок ОСОБА_3 було перераховано 83243,60 грн., а решту 16756,40 грн. на користь держави в рахунок прибуткового податку із суми моральної шкоди по виконавчому листу № 2/180/837/2013 від 18.03.2014 року виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, що разом становить 100000 грн.

З урахуванням того, що позивачем рішення суду не виконано в повному обсязі, 15.10.2014 р. відповідачем правомірно була винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №42630210 у сумі 1 675,64 грн. та проводяться виконавчі дії, щодо стягнення залишку суми заборгованості на користь ОСОБА_3

Апелянт наполягає на правильності здійснених ним перерахувань як на користь стягувача, так і на користь Державного бюджету України, посилаючись, при цьому, на дотримання ним вимог Податкового кодексу України. Однак, адміністративним судом здійснена перевірка постанови державного виконавця на відповідність її вимогам Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням ухвали суду про розяснення рішення, на виконання якого відкрито виконавче провадження, тому сума, стягнута судом на відшкодування моральної шкоди, підлягає стягненню на користь гр. ОСОБА_3 у розмірі, зазначеному у судовому рішенні.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічного зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені. Статтею 200 цього ж кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно встановив обставини справи з дотриманням норм процесуального закону, правильно застосував до спірних правовідносин матеріальний закон та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови ДП «Придніпровська залізниця» у задоволенні адміністративного позову. Доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, не можуть бути підставами для скасування оскарженої постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року у справі № 804/18666/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко