Справа № 133/1135/13
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2015 р. м. Київ К/800/7195/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Смоковича М.І., Сороки М.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 листопада 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Зозулинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, третя особа: ОСОБА_6, про скасування рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації і передачу у власність земельної ділянки, -
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Зозулинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, третя особа: ОСОБА_6, про скасування рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації і передачу у власність земельної ділянки.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області

від 05 листопада 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2014 року постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 листопада 2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд касаційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням Зозулинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 25 квітня 2012 року ОСОБА_4 із земель комунальної власності надано в оренду земельну ділянку площею 1,8 га строком на 5 місяців - до збору урожаю, на підставі якого

10 травня 2012 року укладено договір оренди земельної ділянки, строком на 5 місяців - до збору урожаю.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження строку оренди земельної ділянки на 2013 рік, у відповідь на яку Зозулинецька сільська рада Козятинського району Вінницької області 19 березня 2013 року прийняла рішення про відмову ОСОБА_4 в укладенні договору оренди земельної ділянки з посиланням на її передачу у власність ОСОБА_6

При цьому Зозулинецькою сільською радою Козятинського району Вінницької області

рішенням від 25 квітня 2012 року надано дозвіл ОСОБА_6 на виготовлення технічної документації для приватизації земельної ділянки площею 1,0 га в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Зозулинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області

від 19 березня 2013 року затверджено технічну документацію та передано ОСОБА_6 у приватну власність земельну ділянку площею 1,0 га в АДРЕСА_1.

Вважаючи, що рішення Зозулинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області про надання дозволу на виготовлення технічної документації, її затвердження та передачу у власність ОСОБА_6 земельної ділянки є протиправними та порушують його права, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Положеннями статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Отже, у разі прийняття рішення суб'єктом владних повноважень про передачу у власність або оренду земельної ділянки, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 11 листопада 2014 року № 21-493а14, від 09 грудня 2014 року №21-308а14,

від 24 лютого 2015 року № 21-34а15, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За правилами частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин оскаржувані рішення судів підлягають скасуванню із закриттям провадження у цій справі.

Керуючись статтями 220, 222, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області

від 05 листопада 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду

від 14 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Зозулинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, третя особа: ОСОБА_6, про скасування рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації і передачу у власність земельної ділянки - скасувати та закрити провадження у справі в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: