Справа № 817/2322/14
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кравчук Т.О.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"20" липня 2015 р. Справа № 817/2322/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Одемчука Є.В.

Шевчук С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" березня 2015 р. у справі за позовом Державної фінансової інспекції у Рівненській області до Вищого професійного училища №22 м. Сарни про зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року відмовлено в позові Державній фінансовій інспекції в Рівненській області до Вищого професійного училища №22 м. Сарни про зобов'язання вчинити дії по забезпеченню виконання в повному обсязі пункту 2 вимог про усунення виявлених ревізією порушень від 21.11.2013 року №17-03-17/8848 та перерахування за рахунок власних надходжень спецфонду Училища до загального фонду державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» 257642,42 грн. або стягнення шкоди з винних осіб у неперерахуванні вказаної суми коштів до доходів загального фонду державного бюджету у порядку і спосіб, визначений статтями 130-136 Кодексу законів про працю України, у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

В апеляційній скарзі Державна фінансова інспекція у Рівненській області посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати рішення суду першої інстанції із ухваленням нового про задоволення позову. Зазначає, що акт перевірки підписано підконтрольною установою без заперечень, вимога про усунення порушень фактично визнана, а позивач повністю дотримується порядку забезпечення повернення бюджетних коштів.

Апеляційний розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за правилами, встановленими ст. 197 КАС України.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в Рівненській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Вищого професійного училища №22 м. Сарни за період з 01.05.2011 року по 01.09.2013 року, внаслідок якої виявлено окремі порушення, викладені в акті ревізії від 11.11.2013 року № 17-07-06/77.

В акті, зокрема, зазначено, що проведеною ревізією встановлено, що відповідачем протягом ревізійного періоду укладались договори оренди та тимчасового користування державним майном та договори на надання послуг по утриманню орендованого майна з установами, організаціями та підприємцями, яким ревізійному періоді передавалося в оренду чи тимчасове користування індивідуально визначене нерухоме майно Училища. Такими договорами на надання послуг передбачалося, що відповідач бере на себе зобов'язання надати для орендарів послуги по водопостачанню, водовідведенню, електроенергії, теплопостачанню, по постачанню природного газу та вивозу сміття, пропорційно до площі орендованого майна. Протягом ревізійного періоду відповідачем фактично надавалися для орендарів такі комунальні послуги: водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання та вивіз сміття. Послуги теплопостачання для орендарів не надавалися, оскільки централізоване теплопостачання в Училищі відсутнє, а на балансі обліковується власна котельня, яка забезпечує опалення усіх приміщень за рахунок природного газу. За даними бухгалтерського обліку Училищем проводилися нарахування плати за надані орендарям послуги по газопостачанню, водопостачанню, водовідведенню, електропостачанню та вивозу сміття шляхом віднесення нарахованих за ці послуги сум зменшення видатків Училища з оплати вказаних послуг підприємствам-постачальникам, з подальшим відновленням касових видатків, по мірі надходження коштів від орендарів за вищезазначені комунальні послуги. Кошти, що надійшли Училищу у вигляді плати за теплопостачання на загальну суму 261142,42 грн. відносилися не на зменшення видатків по комунальних послугах, а на збільшення доходів Училища та використовувалася на власні потреби навчального закладу.

За наслідками проведеної ревізії Держфінінспекцією в Рівненській області направлена на адресу Вищого професійного училища №22 м. Сарни вимога про усунення виявлених ревізією фінансових порушень (лист від 21.11.2013 за № 17-03-17/8848). Пунктом 2 вимоги Вище професійне училище №22 м. Сарни зобов'язано перерахувати за рахунок власних надходжень спецфонду Училища до доходів загального державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» 257642,42 гривень. В іншому випадку стягнути шкоду з осіб, винних у неперерахуванні вказаної суми коштів до доходів загального фонду державного бюджету шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 28 жовтня та 25 листопада 2014 року, 23 червня 2015 року (справи №№ 21-462а14, № 21-442а14, 826/10350/14 відповідно).

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмов у в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" березня 2015 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Є.В.Одемчук

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Державна фінансова інспекція у Рівненській області вул.Міцкевича,14,м.Рівне,33028

3- відповідачу: Вище професійне училище №22 м. Сарни вул.Технічна,4,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500

- ,