Справа № 2-а-4431/11
Суддя: Радосюк А. В.
Дата ухвалення: 2011-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4431/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2011 р. Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Радосюк А. В. розглянувши в місті Ланівці в порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області про зобовязання перерахування та виплати пенсії

встановив:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області про зобовязання перерахування та виплати пенсії, а саме провести з 01.01.2009 року перерахунок і виплату їй пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2008 рік та з 01.02.2011 року перерахунок і виплату їй пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік. Свої вимоги позивач мотивує тим, що пенсію за віком їй призначено з 2006 року, однак вона продовжує працювати. У січні 2009 року та січні 2011 року вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області із клопотанням про здійснення перерахунку призначеної пенсії. Відповідач провів такий перерахунок із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік, в той час як особам, що зверталися за призначенням пенсії у 2009 та 2011 роках вперше, відповідач застосував показник середньої заробітної плати відповідно за 2008 рік та 2010 рік, які є більшим ніж у 2007 році, що відповідно впливає на розмір призначеної пенсії. Позивач вважає, що відповідач неправомірно при здійсненні їй перерахунку пенсії у 2009 та 2011 роках застосував показник середньої заробітної плати за 2007 рік, в той час як згідно із нормами чинного законодавства повинен застосувати даний показник відповідно за 2008 рік та за 2011 рік, тобто календарний рік, що передує перерахунку пенсії.

Ухвалою суду від 25.06.2011 року в даній адміністративній справі відкрите скорочене провадження за період з 25.12.2010 року.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України і з 2006 року отримує пенсію за віком, однак після призначення пенсії вона продовжує працювати, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААА №385247, копія якого долучена до матеріалів справи, та копією трудової книжки від 20.08.1974 року.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ( в редакції, яка діяла до 28.12.2007 року) у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону.

Підпунктами 9, 10 пункту 35 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статті 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» було викладено в новій редакції.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10 рп/2008 по справі № 1-28/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції ( є незаконними) окремі положення Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зокрема, положення п.п. 8-12 п.35 розділу ІІ.

Отже, відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України положення п.п.8-12 п.35 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», втратили чинність з 22.05.2008 року, а тому суд прийшов до висновку про те, що у спірних правовідносинах слід керуватися Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діяла до прийняття Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року.

З матеріалів справи видно, що в січні 2009 року та січні 2011 року позивач звернулася із заявою до відповідача про перерахунок пенсії на підставі вищезазначених норм і перерахунок пенсії здійснено відповідачем із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, що підтверджується його листом від 23 червня 2011 року № 2537/09, розрахунками заробітку для обчислення від 05.01.2009 року та 17.01.2011 року.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте відповідач управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільській області не направив до суду заперечення проти позову, ні заяви про визнання позову, хоча ухвалу про відкриття скороченого провадження та копії документів одержав 07 липня 2011 року.

Вказані дії відповідача також суперечать положенням п.п.3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», із змісту якого слідує, що у разі, коли застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує перерахунку пенсії.

Таким чином, вважаю, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають поновленню, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про стягнення з відповідача заборгованості із виплати пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були їй нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст.3,8,22,46,48,55,64,124,152 Конституції України, ст..ст. 40,42,45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», рішенням Конституційного суду України за № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530»Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», ст..ст.2,18,70,71,79,86,158,160- 163, 167, 183-2, 186 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1, проведеного за період з 25 грудня 2010 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області провести за період з 25 грудня 2010 року по 31 січня 2011 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2008 рік, з врахуванням виплачених сум.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області провести з 01 лютого 2011 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік, з врахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Лановецький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_2