Справа № 812/588/15
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/588/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання - Дюкаревій М.І.,

за участю :

прокурора заявника ОСОБА_1,

представника позивача не прибув,

представника відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом прокурора Кремінського району Луганської області в інтересах держави в особі Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до Булгаківської сільської ради про визнання незаконним та нечинним п.3 рішення від 15.01.2015, -

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Кремінського району Луганської області в інтересах держави в особі Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до Булгаківської сільської ради про визнання незаконним та нечинним п.3 рішення від 15.01.2015.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 15 січня 2015 року відповідачем на тридцять восьмій сесії шостого скликання прийнято рішення № 4 «Про встановлення місцевих податків та зборів». Дане рішення було оприлюднено на дошці об'яв Булгаківської сільської ради.

Однак, в порушення норм Податкового кодексу України, при прийнятті даного рішення відповідачем пунктом 3 визначено час набрання рішенням чинності з 01 січня 2015 року, що суперечить вимогам податкового законодавства, оскільки норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом, тобто не раніше 01 січня 2016 року.

За таких обставин, пункт 3 рішення Булгаківської сільської ради від 15.01.2015р. № 4 «Про встановлення місцевих податків та зборів» щодо набрання чинності даного рішення з 01 січня 2015 року є незаконним, внаслідок чого підлягає визнанню нечинним в порядку встановленому ст. 171 КАС України.

Прокурор заявник у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеному у позові. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення прокурора заявника, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 15 січня 2015 року Булгаківською сільською радою на тридцять восьмій сесії шостого скликання прийнято рішення № 4 «Про встановлення місцевих податків та зборів» (а.с.8).

Відповідно до пункту 3 вищевказаного рішення визначено час набрання рішенням чинності з 01 січня 2015 року (а.с.8).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування встановлюють місцеві податки та збори відповідно до закону.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема законності.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про місцеве самоврядування» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, як встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно ст. 69 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок. До місцевих зборів належать: збір за місця для паркування транспортних засобів; туристичний збір. Місцеві ради обовязково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Установлення місцевих податків та зборів, не передбачених цим Кодексом, забороняється.

Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Згідно з положеннями ст. 12 Податкового кодексу України Верховна Рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних та міських рад.

Сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

До повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів належать зокрема встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом; визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 цього Кодексу; до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду; офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Згідно ч. 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Законом України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації».

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачем у справі -Булгаківською сільською радою було порушено вищевказані норми Податкового кодексу України при прийнятті пункту 3 рішення № 4 «Про встановлення місцевих податків та зборів» від 15 січня 2015, визначивши час набрання рішенням чинності з 01 січня 2015 року, оскільки норми відповідного рішення повинні бути застосовані не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом, тобто не раніше 01 січня 2016 року.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора Кремінського району Луганської області в інтересах держави в особі Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до Булгаківської сільської ради про визнання незаконним та нечинним п.3 рішення від 15.01.2015 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витратах судом не вирішується, оскільки органи прокуратури від їх сплати звільнені у встановленому законом порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 10, 11, 17, 18, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов прокурора Кремінського району Луганської області в інтересах держави в особі Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до Булгаківської сільської ради про визнання незаконним та нечинним п.3 рішення від 15.01.2015, - задовольнити.

Визнати пункт 3 рішення № 4 «Про встановлення місцевих податків та зборів» від 15 січня 2015 Булгаківської сільської ради незаконним та нечинним.

Зобовязати відповідача - Булгаківську сільську раду невідкладно опублікувати у виданні (на дошці обяв), в якому було офіційно оприлюднено рішення № 4 «Про встановлення місцевих податків та зборів» від 15 січня 2015, резолютивну частину даної постанови суду, після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_2