Справа № 826/7366/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 липня 2015 року № 826/7366/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., при секретарі судового засіданні Непомнящій О.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Адвокатського об'єднання «Адвокатська фірма «Статус»
до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Адвокатське об'єднання «Адвокатська фірма «Статус» (далі по тексту - позивач) звернулось до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 06 квітня 2015 року № в частині накладення на позивача штрафу у сумі 727,18 грн. та від 06 квітня 2015 року № в частині накладення на позивача штрафу у сумі 509,31 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/7366/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 09 червня 2015 року.

Сторони в судове засідання 09 червня 2015 року не з'явились, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У зв'язку з неявкою сторін розгляд справи судом відкладений на 11 червня 2015 року.

У судовому засіданні 11 червня 2015 року представники позивача підтримали адміністративний позов, просили суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з єдиного податку за звітний період 2013 рік, І квартал 2014 року, півріччя 2014 року, 9 місяців 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 06 квітня 2015 року № 2239/26-52-15-04-19-38734840.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку протягом строків, визначених статтею 126 Податкового кодексу України

На підставі Акту перевірки від 06 квітня 2015 року ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесла податкові повідомлення - рішення:

- №, яким за затримку на 212 та 121 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 3636,70 грн. адвокатське об'єднання «Адвокатська фірма «Статус» зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 727,34 грн. за платежем - єдиний податок з юридичних осіб;

- №, яким за затримку на 29 та 2 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 8777,00 грн. адвокатське об'єднання «Адвокатська фірма «Статус» зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 877,10 грн. за платежем - єдиний податок з юридичних осіб.

Позивач не погоджується із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями й зазначає, що визначені грошові зобов'язання були сплачені у встановлений Податковим кодексом України.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог з урахуванням вищенаведеного, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі по тексту - Закон № 2464-VI).

Згідно пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно пункту 3 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Згідно пункту 10 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI, страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому нарахування штрафу і пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків передбачено статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №455 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за №1622/24154 (далі за текстом - Інструкція), що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно пункту 4.2.3 Інструкції, днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органів доходів і зборів - день списання банком або органами Державної казначейської служби України суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органів доходів і зборів.

Відповідно до пункту 6.2 Інструкції, сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена платниками у строки, визначені відповідно до Закону підпунктом 6 пункту 4.3, абзацом другим підпункту 2, підпунктом 3 пункту 4.5 та підпунктом 2 пункту 4.6 розділу IV цієї Інструкції, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Згідно пункту 7.1 Інструкції, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Відповідно до пункту 7.2.2 Інструкції, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний період, за який сплачується єдиний внесок, незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Пунктом 7.9 Інструкції встановлено, що оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення вищим органом доходів і зборів або судом рішення у справі.

Матеріали справи свідчать, що АО «Адвокатська фірма «Статус» було сплачено єдиний внесок на підставі платіжних доручень від 31 липня 2014 року № 43 на суму 3935,92 грн. та від 19 листопада 2014 року № 68 на суму 5093,10 грн.

Крім того, судом встановлено, що вищезазначені платіжні доручення були проведенні банком шляхом списання коштів з рахунку АО «Адвокатська фірма «Статус» та зарахування на рахунок ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві в день їх отримання.

В той же час, як зазначено відповідачем, що АО «Адвокатська фірма «Статус» було несвоєчасно сплачено єдиний внесок, оскільки позивач вказав невірний код ЄДРПОУ у платіжних дорученнях на сплату єдиного внеску в призначенні платежу, що стало підставою для виникнення недоїмки та нарахування штрафних санкцій і пені.

Однак, суд не погоджується з такою позицією податкового органу з наступних підстав.

Згідно пункту 1 Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, при сплаті (стягненні) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), здійсненні бюджетного відшкодування податку на додану вартість, поверненні помилково або надміру зарахованих коштів поле "Призначення платежу" розрахункового документа заповнюється таким чином, зокрема, поле № 3: код клієнта за ЄДРПОУ (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8).

В той же час, пунктом 8 даного порядку встановлено, що у разі заповнення поля "Призначення платежу" з порушенням вимог, визначених у цьому Порядку, документ на переказ береться до виконання. При цьому вважається, що платник податків сплачує грошове зобов'язання (код виду сплати "101").

Крім того, Міндоходів України в інформаційному-довідковому ресурсі "ЗІР", надаючи відповідь на запитання: чи застосовується відповідальність до платників податків у разі заповнення поля "Призначення платежу" документу на переказ платежів до бюджету (платіжного доручення) з порушенням вимог наказу Міндоходів від 22.10.2013 р. № 609, зазначило, що у разі заповнення поля "Призначення платежу" документу на переказ платежів до бюджету (платіжного доручення) з порушенням вимог Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) платежів до бюджету, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету відповідальність чинним законодавством не передбачена.

Отже, з наведеного вбачається, що контролюючий орган протиправно не прийняв до виконання платіжні доручення про сплату АО «Адвокатська фірма «Статус» єдиного внеску від 31 липня 2014 року № 43 на суму 3935,92 грн. та від 19 листопада 2014 року № 68 на суму 5093,10 грн.

Крім того, як вбачається зі зворотного боку облікової картки АО «Адвокатська фірма «Статус», сума недоїмки останнього зі сплати єдиного внеску в розмірі була погашена 18 грудня 2014 року, згідно листа товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Страхування. Право. Фінанси» (код юридичної особи, який помилково був вказаний позивачем) про зарахування помилкових платіжних доручень.

Відтак, з вищевикладеного вбачається, що ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві всупереч положенням пункту 8 Порядку не прийняло до виконання вищенаведені платіжні доручення про сплату АО «Адвокатська фірма «Статус» єдиного внеску.

Крім того, відповідачем застосувано до позивача фінансову відповідальність у вигляді накладення штрафу та нарахування пені, що не передбачено чинним законодавством України.

Аналогічні висновки викладені в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року у справі № 826/19001/14.

Враховуючи, що АО «Адвокатська фірма «Статус» було в повній мірі сплачено єдиний внесок, що підтверджується наданими позивачем платіжними дорученнями, а, відтак, у позивача була відсутні недоїмка, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення - рішення від 06 квітня 2015 року № в частині накладення на позивача штрафу у сумі 727,18 грн. та від 06 квітня 2015 року № в частині накладення на позивача штрафу у сумі 509,31 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для прийняття спірного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов АО «Адвокатська фірма «Статус» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов Адвокатського об'єднання «Адвокатська фірма «Статус» задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 06 квітня 2015 року № в частині накладення на позивача штрафу у сумі 727,18 грн. та від 06 квітня 2015 року № в частині накладення на позивача штрафу у сумі 509,31 грн.

3.Судові витрати в сумі 182,70 грн. присудити на користь Адвокатського об'єднання «Адвокатська фірма «Статус» () за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.Ю. Гарник