Справа № 826/2690/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2690/15 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.

суддів Безименної Н.В., Кобаля М.І.,

при секретарі Таран А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення надмірно сплачених коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві, в якому просили суд:

визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо неповернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» надміру сплачених грошових зобов'язань у сумі 841 469 (вісімсот сорок одна тисяча чотириста шістдесят дев'ять) грн. 98 коп.;

стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» надмірно сплачені грошові зобов'язання у розмірі 841 469 (вісімсот сорок одна тисяча чотириста шістдесят дев'ять) грн. 98 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем було перераховано грошові кошти в рахунок оплати податкового зобов'язання, визначеного податковими повідомленням-рішенням від 15 травня 2012 року № . Оскільки вказане податкове повідомлення-рішення в подальшому скасовано в судовому порядку, на думку позивача грошові кошти були сплачені ним безпідставно, а тому підлягають стягненню на його користь.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року адміністративний позов - задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо неповернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» надміру сплачених грошових зобов'язань у сумі 841 469 (вісімсот сорок одна тисяча чотириста шістдесят дев'ять) грн. 98 коп. та зобов'язано Державну податкову інспекцію у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» надмірно сплачених грошових зобов'язань у розмірі 841 469 (вісімсот сорок одна тисяча чотириста шістдесят дев'ять) грн. 98 коп. з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в порядку, визначеному ст. 43 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою Постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати в повному обсязі Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що посадовими особами Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві в період з 29.03.2012 по 04.04.2012 проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЛЬВІВСЬКІ АВТОБУСНІ ЗАВОДИ» з питань дотримання вимог валютного законодавства з фірмами-нерезидентами Diamon (Польща) по контракту № 54/5660-02/10 від 21.04.2010р., Deutz (Німеччина) по контракту № 03/08/10 від 03.08.2010р., ZF (Німеччина) по контракту № 01/04/10/ZPF від 01.04.2010р. та ВАТ «Беларускабель» (Білорусія) по контракту № 679 від 28.07.2011р. згідно листів банку Львівського відділення ПАТ «УПБ»(вх. в ДПІ 585/10 від 06.01.2012р.) та Дирекції ПАТ «Діамант банк» у м. Львові (вх. в ДПІ 2724/10 від 06.02.2012р.) за період з 29.06.2011 по 29.03.2012.

За результатами перевірки відповідачем складено акт №1349/22-5/33894928 від 11.04.2012 року.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 15 травня 2012 року:

№, яким за порушення статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», на підставі статті 4 зазначеного Закону ТОВ «ЛЬВІВСЬКІ АВТОБУСНІ ЗАВОДИ» нараховано суму грошового зобов'язання за платежем «Пеня у сфері ЗЕД 21081000» на суму 841469, 98 грн.;

№, яким за порушення статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 нараховано суму грошового зобов'язання за платежем «Пеня у сфері ЗЕД 21081000» на суму 340, 00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення було оскаржено ТОВ «ЛЬВІВСЬКІ АВТОБУСНІ ЗАВОДИ» до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року по справі № 2а-11062/12/2670 адміністративний позов ТОВ «ЛЬВІВСЬКІ АВТОБУСНІ ЗАВОДИ» задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 15 травня 2012 року № та № .

16 грудня 2014 року позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві із заявою № 12 на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у розмірі 841 469, 98 грн., що були безпідставно перераховані на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, шляхом перерахування на рахунок ТОВ «ЛЬВІВСЬКІ АВТОБУСНІ ЗАВОДИ»: р/р 0601 ПАТ «Агрокомбанк», МФО 322302.

За результатами розгляду вказаного звернення Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повідомило позивача листом від 24.12.2014 року № 06-08/6923-20023 про необхідність отримання від ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві висновку про повернення коштів.

26 грудня 2014 року ТОВ «ЛЬВІВСЬКІ АВТОБУСНІ ЗАВОДИ» звернулося до ДПІ з заявою про надання висновку про повернення коштів у розмірі 841 469, 98 грн., що були безпідставно перераховані на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, шляхом перерахування на рахунок ТОВ «ЛЬВІВСЬКІ АВТОБУСНІ ЗАВОДИ»: р/р 0601 ПАТ «Агрокомбанк», МФО 322302.

Розглянувши заяву, листом від 22.01.2015 року № 1250/10/26-58-20-04-09, відповідач відмовив позивачу у зв'язку з відсутністю підстав для такого повернення, оскільки за результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ «Львівські автобусні заводи» податковим органом на підставі акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.08.2013 року № на суму 1360 грн. та № на суму 8341362,27 грн., які оскаржуються ТОВ «Львівські автобусні заводи» у судовому порядку та відомості щодо прийняття судом рішення на користь ТОВ «ЛАЗ» в ДПІ - відсутні.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що грошові зобов'язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 15 серпня 2013 року № , № не є підставою для не повернення позивачеві безпідставно перерахованих коштів, оскільки грошові зобов'язання, що були безпідставно перераховані на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві визначено податковим повідомленням-рішенням від 15 травня 2012 року № .

Колегія суддів погоджується з вказаною позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За змістом підпункту 17.1.5 пункту 17.1 статті 17 ПК України, платнику податків надано право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з пунктами 43.1, 43.2 статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що і на час звернення до податкового органу із відповідною заявою про повернення надміру сплачених коштів, і на момент прийняття ухвалення судового рішення судом першої інстанції заборгованість у позивача була відсутня.

У відповідності до пунктів 43.3, 43.4 статті 43 ПК України встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (пункт 43.3). Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (пункт 43.4).

В силу вимог пункту 43.5 статті 43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6 статті 43 цього Кодексу).

Таким чином, Податковим кодексом України передбачено, що сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства Доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 30.12.2013 року № 882/1188 (далі - Порядок), визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Заява подається платником податку до органу державної податкової служби за місцем перебування на податковому обліку в довільній формі.

Разом з тим, за змістом пунктів 9, 10 Порядку, надані податковим органом висновки про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань реєструються територіальними органами Державного казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді. На підставі отриманих висновків органи Державного казначейства України здійснюють повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку, а саме: згідно з «Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787.

Відповідно до частини першої статті 25 Бюджетного кодексу України, Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішеннями, прийнятими державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України, Державна казначейська служба України веде бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету.

Оскільки вищезгаданими судовими рішеннями, які у відповідності до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набрали законної сили, встановлено факт протиправності нарахування позивачу податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 15 травня 2012 року № у розмірі 841 469, 98 грн., а позивачем підтверджено факт повної сплати за вказаним вище податковим зобов'язанням та надано суду платіжне доручення від 18 травня 2012 року № 552 на суму 841 469, 98 грн., то колегія суддів приходить до аналогічного з судом першої інстанції висновку, що у податкового органу виник обов'язок щодо внесення відповідних змін до облікової картки ТОВ «ЛЬВІВСЬКІ АВТОБУСНІ ЗАВОДИ», а у позивача відповідно виникло право на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань.

При цьому, суд апеляційної інстанції розцінює критично та до уваги не приймає посилання відповідача на грошові зобов'язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 15 серпня 2013 року № , № як підставу для не повернення коштів, оскільки грошові зобов'язання, що були безпідставно перераховані на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві визначено податковим повідомленням-рішенням від 15 травня 2012 року № .

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

М.І. Кобаль

(Повний текст Ухвали виготовлений 21 липня 2015 року)

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кобаль М.І.