Справа № 1170/2а-3465/12
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/800/7565/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області та територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області та територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати дії посадових осіб Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області в частині не включення до наказу №34 від 23 липня 2012 року пункту про виплату допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів незаконними;

- зобов'язати посадових осіб Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області видати наказ, яким доповнити наказ Голови Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області №34 від 23 липня 2012 року пунктом про виплату ОСОБА_2 допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів.

- зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року скасовано та прийнято нову про часткове задоволення позовних вимог. Визнано дії Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних окладів - протиправними. Зобов'язано Знам'янський міськрайонний суду Кіровоградської області виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних окладів, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням апеляційної інстанції відповідачі звернулися з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просять скасувати оскаржуване судове рішення. Відповідач - Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області просив постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову, а територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області - залишити в силі судове рішення першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційних скарг, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судами встановлено, наказом в.о. голови Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області №34-К від 23 липня 2012 року ОСОБА_2 звільнено з посади судді Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області у зв'язку із закінченням строку, на який його призначено. На звернення позивача до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області з проханням виплатити йому грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів отримав відмову, яка обґрунтована тим, що обов'язковою умовою для виплати грошової допомоги при звільненні в розмірі 10 місячних посадових окладів є вихід державного службовця на пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу», тобто виплачується при фактичному виході на пенсію державного службовця і звільненні з державної служби у зв'язку з виходом на пенсію (статті 38 КЗпП України або пункти 3 статті 30 Закону України «Про державну службу»). Оскільки позивача звільнено з інших підстав, він не має права на отримання зазначеної допомоги. Аналогічну відповідь ОСОБА_2 отримав і після звернення до Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зробив висновок про відсутність у позивача права на виплату грошової допомоги, яка передбачена статтею 37 Закону України «Про державну службу», оскільки щодо спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про судоустрій і статус суддів», яким передбачено право на виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою у різі звільнення судді у відставку. Так як, позивача звільнено у зв'язку із закінченням строку, на який його призначено, відмова відповідачів є правильною.

Скасовуючи судове рішення першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позивач набув права на виплату грошової допомоги передбаченою статтею 37 Закону України «Про державну службу», оскільки при звільненні з державної служби мав відповідний стаж понад 10 років та після звільнення став на облік до територіального управління Пенсійного фонду України.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні визначена як професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті, щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що суддя, на якого поширюється дія положень статей першої, другої Закону України «Про державну службу», є державною службовою особою, яка здійснює функції представника державної судової влади на постійній основі, наділений повноваженнями здійснювати правосуддя та одержує суддівську винагороду за рахунок державних коштів.

Відповідно до частини 13 статті 37 Закону України «Про державну службу» державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 26 листопада 2013 року №11-рп/2013 зазначив, що грошова допомога, передбачена вказаним законодавчим положенням, має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця.

Право на одержання пенсії державних службовців мають чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку (частина перша статті 37 Закону України «Про державну службу»).

Таким чином, право на виплату грошової допомоги нерозривно пов'язане з правом на призначення пенсії державного службовця за віком.

Оскільки позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну служу» 27 липня 2012 року (після звільнення з посади судді), при звільненні з посади позивач мав стаж державної служби 10 років, а отже він набув права на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів.

Таким чином, судом апеляційної інстанції зроблено правильний висновок про порушення відповідачами прав ОСОБА_2 на отримання грошової допомоги, а відтак наявні підстави для задоволення позову.

Враховуючи те, що посилання відповідачів в касаційних скаргах на порушення судом апеляційної інстнації норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, та ним повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішенні, яке належним чином мотивоване і за своїм змістом та формою відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а судове рішення апеляційної інстнції - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області та територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області та територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак