Справа № 813/2941/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" липня 2015 р. м. Київ К/800/18236/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління Міндоходів у Львівській області

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014 року

у справі № 813/2941/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком Центр»

до Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління Міндоходів у Львівській області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроком Центр» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі Львівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2013 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2013 року скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено частково. Визнано незаконними дії посадових осіб Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі Львівської області Державної податкової служби щодо застосування порядку виведення з реєстру податкових повідомлень-рішень та облікування в окремому реєстрі податкових повідомлень-рішень від 10.12.2012 року № та №, прийнятих на підставі акта №373/22-00/38141600, складеного 19.11.2012 року. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 01.07.2015 року замінено Державну податкову інспекцію у Кам'янка-Бузькому районі Львівській області правонаступником - Державною податковою інспекцією у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління Міндоходів у Львівській області.

Згідно із пунктом 1 частини першої ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за вересень 2012 року відповідачем складено акт від 19.11.2012 року № 373/22-00/38141600, на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення від 10.12.2012 року: - № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 353 099, 00 грн., в тому числі за основним платежем - 282 479, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 70 620, 00 грн.; - № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 204 843, 00 грн.

Листом податкового органу від 11.03.2013 року представнику позивача надано відповідь на його скаргу, у якій зазначено про те, що сума грошових зобов'язань, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях від 10.12.2012 року № та № , внесена до картки особового рахунку 16.12.2012 року в результаті отримання податкових повідомлень-рішень та 25.12.2012 року виведена з Реєстру податкових повідомлень-рішень та картки особового рахунку до окремого реєстру.

Позивачем 25.12.2012 року оскаржено зазначені вище податкові повідомлення-рішення до Львівського окружного адміністративного суду, про що листом від тієї ж дати повідомлено відповідача. Встановлено, що ухвала про відкриття провадження від 15.01.2013 року у справі №813/206/13-а надійшла на адресу відповідача 23.01.2013 року.

Таким чином, спір у даній справі виник на підставі доводів позивача про порушення відповідачем порядку внесення відповідних даних до реєстру податкових повідомлень-рішень, оскільки сума визначених грошових зобов'язань виведена з Реєстру виданих податкових повідомлень-рішень раніше ніж до податкового органу надійшла ухвала про відкриття провадження у справі про їх оскарження.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність у діях відповідача протиправності та безпідставності позовних вимог щодо зобов'язання посадових осіб податкового органу вчинити певні дії.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог .

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 4.2 розділу IV Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 22.12.2010 року № 985 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 року за № 1440/18735, структурний підрозділ, який склав податкове повідомлення-рішення, вносить дані до відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень: у день отримання корінця податкового повідомлення-рішення; у день отримання (реєстрації) скарги у відповідній інформаційній системі.

Згідно із п. 4.4 розділу IV даного Порядку у разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення за умови надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків не пізніше настання граничного строку сплати, зазначеного в податковому повідомленні-рішенні, структурний підрозділ, який склав таке податкове повідомлення-рішення, у день отримання ухвали вносить відповідні дані до реєстру податкових повідомлень-рішень. При цьому сума грошового зобов'язання в той самий день виводиться з реєстру податкових повідомлень-рішень та обліковується в окремому реєстрі до дня набрання рішенням суду законної сили. Після прийняття судом рішення по суті, яке набрало законної сили, структурний підрозділ, який склав податкове повідомлення-рішення, що оскаржувалося, в день отримання відповідного рішення органом державної податкової служби вносить інформацію про таке рішення до зазначеного в попередньому абзаці окремого реєстру та підшиває копію рішення до матеріалів перевірки або безпосередньо до справи платника податків. У разі надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків після закінчення граничного строку сплати сума грошового зобов'язання, нарахована в картці особового рахунку платника податків, підлягає виведенню з неї до окремого реєстру, де вона міститься до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, у разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, яким визначено суму грошового зобов'язання, не пізніше настання граничного строку його сплати, таке зобов'язання вважається неузгодженим до набрання законної сили судовим рішенням.

В свою чергу, звернення до суду поза межами цього строку є підставою для виникнення у платника податків податкового боргу.

Разом з тим, за приписами даного Порядку нарахована податковими повідомленнями-рішеннями сума грошового зобов'язання в обох випадках підлягає виведенню до окремого реєстру, де вона міститься до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Даний нормативно-правових акт втратив чинність згідно з наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 року № 1236, яким затверджено Порядок направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 року за № 2135/22447), і положення якого кореспондують зазначеним вище.

Наказ Міністерства фінансів України від 28.11.2012 року № 1236 набрав чинності 08.01.2013 року.

Положеннями ст. 109 Податкового кодексу України передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У справі, що розглядається, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не порушено жодні права та інтереси ТОВ «Агроком Центр», оскільки дії по виведенню з Реєстру виданих податкових повідомлень-рішень суми визначених грошових зобов'язань вчинені в межах його повноважень.

Крім того, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає про те, що такі дії податкового органу не вплинули і не можуть вплинути в подальшому на юридичні наслідки для позивача. Відтак за відсутності порушених прав та інтересів у задоволенні позову відмовлено правомірно.

Посилання суду першої інстанції на те, що зазначений вище Порядок набрав чинності лише 08.01.2013 року та не діяв на момент виникнення спірних правовідносин є необґрунтованими, однак вони не призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Отже, прийняте апеляційним судом нове рішення у справі про задоволення позову підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції - залишенню в силі відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин касаційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі Головного управління Міндоходів у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2014 року у справі № 813/2941/13-а скасувати.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2013 року у справі № 813/2941/13-а залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук