Справа № 2-а-244/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-244/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Руднікова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування Літинського району Управління МВС України у Вінницькій області, дізнавач Відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування Літинського району Управління МВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 037015 від 29.08.2009 року винесеної дізнавач Відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування Літинського району Управління МВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, але уточнив їх і просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, в позові в обґрунтування зазначив, що постановою дізнавача ВДАІ з обслуговування Літинського району УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 від 29 серпня 2009 року серії АВ № 037015 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст, 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вважає зазначену постанову незаконною, так, 29 серпня 2009 року керуючи автомобілем НОМЕР_1, належним на праві приватної власності, їхала з членами сім,ї по своїм справам у м.Хмельницький.

Приблизно об 11 год-40 хвилин рухалась по вул.Леніна в смт. Літин Вінницької області, наблизилась до «Т»-образного перехрестя і зупинилась на червоне світло світлофора. Тільки тут побачила наявний інформаційно-вказівний дорожній знак, яким інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, а саме дороговказ на м.Хмельницький. До цього перехрестя будь-яких дорожиих знаків із зазначенням напрямку руху, зміни напрямку головної дороги, тощо по ходу руху автомобіля не було.

Вертикальна та горизонтальна дорожня розмітка на перехресті також була відсутньою. Виконуючи вимоги п.п. «а» п.9.1 та п.п. «б» п.9.2 Правил дорожнього руху в Україні, завчасно, до продовження руху, відповідно до п.10.1 ПДР та здійснила рух на зелений сигнал світлофору, та здійснила поворот на право, після чого була зіпинена працівником ДАІ який вказав, пр порушення п.10.4 ПДР, але ж розмітка на вказаній ділянці дороги була відсутня

Відповідач до суду не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, але надав заперечення проти позову та просить відмовити в задоволенні вимог позивача. так як, позивачем не зазначено, в чому полягає протиправність прийнятого рішення суб'єктом владних повноважень, якщо я дотримуючись статті 3-5 ЗУ «Про міліцію», відповідно до яких «діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості», а також беручи до уваги ЗУ «Про міліцію» ст. 10 п. 5 відповідно до якої міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана: припиняти адміністративні правопорушення та здійснювати провадження у справах по них; ЗУ «Про дорожній рух»; «Правилами дорожнього руху України», положенням про управління Державтоінспекції УМВС України у області, Кодексом України про адміністративні правопорушення, інспектором Державтоінспекції складено оскаржувану постанову.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову.

29.08.2009 року Інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано порушення Правил дорожнього руху скоєне ОСОБА_1 яке передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу Інспектором винесена постанова серії АВ № 037015 від 29.08.2009 року року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії АВ № 037015 від 29.08.2009 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом встановлено порушення вимог КУпАП.

Інспектор як посадова особа при винесенні постанови про накладення стягнення (тобто заповнення бланку відповідно до Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС) не може визнати винною особу, що притягається до відповідальності чим порушує ст.33 КУпАП, не може передати матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд, громадської організації або трудового колективу, чим порушує ст.21 КУпАП, не може звільнити від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, чим порушує ст.22 КУпАП, не може застосувати жодного виду адміністративного стягнення крім попередження та штрафу в порушення ст.ст. 22, 24, 38, 247, 284 КУпАП.

Так як сам бланк постанови в справі про адміністративне правопорушення (існує тільки один вид бланків) затверджений Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Додаток 2 до інструкції) не відповідає вимогам КУпАП, а саме: ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП.

Тому відповідно до вищевикладеного Інспектором при складанні постанови дійсно порушено ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП, тобто вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Судом встановлено недотримання вимог ст. 283 КУпАП в постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача.

Одночасно суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовної вимоги про визнання постанови незаконною т. я. ст. 293 ч. 1 КУпАП вказує, яке саме рішення повинен прийняти суд при розгляді скарги, і не містить в собі вимоги про визнання оскаржених постанов незаконними.

Крім того ні матеріалами справи, ні поясненнями позивача в позові не доведено саме визнання дій інспектора неправомірними, та не зазначено в чому саме виражаються неправомірність та протиправність дій інспектора.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову, а постанову серії АВ № 037015 від 29.08.2009 року по справі про адміністративне правопорушення дізнавача Відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування Літинського району Управління МВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 94, 158, 161-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 037015 від 29.08.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений для подання заяви про апеляційне оскарження. Одночасно копія апеляційної скарги направляється до апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3