Справа № 809/3004/13-а
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
"04" березня 2014 р. Справа № 809/3004/13-a
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Главача І.А.,
за участю секретаря судового засідання - Куриша Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду питання щодо ухвалення додаткової постанови в адміністративній справі
за позовом: ОСОБА_1
до відповідача: Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області
про визнання бездіяльності неправомірною, визнання протиправним та скасування рішення про повернення декларації про готовність обєкта до експлуатації за № 7/9/02-12/2024 від 09.09.2013 року, зобовязання до вчинення дій,-
27.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності неправомірною, визнання протиправним та скасування рішення про повернення декларації про готовність обєкта до експлуатації за № 7/9/02-12/2024 від 09.09.2013 року, зобовязання до вчинення дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.09.2013 року відкрито провадження у даній адміністративній справі.
Згідно постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасувано рішення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області від 09.09.2013 року за № 7/9/02-12/2024 про повернення ОСОБА_1 декларації про готовність об"єкта до експлуатації - "Індивідуальний житловий будинок по вул. Паркова, 9, село Чукалівка, Тисменицького району, Івано-Франківської області".
27.02.2014 року ОСОБА_1 подано суду заяву про винесення додаткової постанови, оскільки судом при складанні постанови не було вирішено питання про судові витрати, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для прийняття додаткового судового рішення. Просив стягнути на його користь понесені ним судові витрати, документальне підтвердження яких міститься у матеріалах даної адміністративної справи.
Частиною 3 статті 168 цього Кодексу передбачено, що суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.
У звязку з наведеним, судом розгляд питання про розподіл судових витрат у даній адміністративній справі призначено на 04.03.2014 року о 09:00 год.
У судове засідання позивач та його представник, представник відповідача не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені, що підтверджується наявними у матеріалах справи телефонограмами.
Відповідно до частини 3 статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові питання про ухвалення додаткового судового рішення.
За таких обставин, суд вбачає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткової постанови у даній справі за відсутності представників сторін.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 87 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (частина 1).
Згідно пункту 1 частини 3 цієї статті до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, представником позивача суду надано витяг з Договору про надання правової допомоги від 26.09.2013 року № 26/09, яким визначено розмір винагороди у сумі 5 000,00 грн.; ордер на надання правової допомоги серії ІФ № 000113 та квитанцію прибуткового касового ордера від 26.09.2013 року на суму 2 000,00 грн. (а.с.8, 9, 41).
Згідно вимог частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
У відповідності до вимог статті 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Абзацом 2 статті 2 вказаного Закону, встановлено, що компенсація витрат на правову допомогу виплачується за рахунок державного бюджету в межах видатків, передбачених Державній судовій адміністрації України на здійснення правосуддя місцевими загальними та місцевими адміністративними судами.
Судом встановлено, що на час прийняття рішення загальна тривалість судових засідань, у яких приймав участь представник позивача ОСОБА_2, становить 2 год. 52 хв., що відображено в журналах судових засідань (а.с.22-23, 43-48, 80-83), окремих процесуальних дій поза судовим засіданням під час розгляду даної справи судом не вчинялось.
14.10.2013 року представником позивача подано суду заяву про ознайомлення з матеріалами даної адміністративної справи та одержання копій з матеріалів справи, однак таким правом представник позивача не скористався.
Згідно статті 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2013 рік місячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2013 року становив 1 147,00 грн.
З урахування положень Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, за умови, що на час розгляду даної справи мінімальний розмір заробітної плати у місячному розмірі становив 1 147,00 грн. та з урахування встановленого часу участі представника позивача у судових засіданнях по даній адміністративній справі, суд дійшов висновку про те, що слід стягнути на користь ОСОБА_1, понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 1 316,76 грн. за рахунок державного бюджету в межах видатків, передбачених Державній судовій адміністрації України на здійснення правосуддя місцевими загальними та місцевими адміністративними судами.
Щодо судових витрат, а саме сплаченого позивачем судового збору, то відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а відтак на користь позивача підлягають стягненню 23,05 грн. судового збору.
На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись Законом України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, ст. ст. 87, 90, 94, 158-163, 167, 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Ковалівка, вул. Промислова, 16а, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 23 (двадцять три) грн. 05 коп. судового збору.
Стягнути за рахунок державного бюджету в межах видатків, передбачених Державній судовій адміністрації України на здійснення правосуддя місцевими загальними та місцевими адміністративними судами, на користь ОСОБА_1 (Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Ковалівка, вул. Промислова, 16а, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1 316 (одну тисячу триста шістнадцять) грн. 76 коп. витрат на правову допомогу.
Додаткова постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.
Додаткова постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановленні статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Главач І.А.