Справа № 2а-9681/10/2670
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2010-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

09 серпня 2010 року № 2а-9681/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Хижняк І.В. та представників:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні заяву Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва про розяснення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2010 року в адміністративній справі

за позовомЗакритого акціонерного товариства Київський суднобудівний судноремонтний завод
доДержавної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва
провизнання протиправними та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій та першої податкової вимоги

В С Т А Н О В И В :

24 червня 2010 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) Закрите акціонерне товариство Київський суднобудівний судноремонтний завод (далі по тексту позивач, ЗАТ Київський суднобудівний судноремонтний завод) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва (далі по тексту відповідач, ДПІ у Подільському районі м. Києва), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Подільському районі м. Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30 березня 2010 року №; 2) визнати протиправним та скасувати першу податкову вимогу ДПІ у Подільському районі м. Києва від 28 травня 2010 року №1/1272.

Крім того, ЗАТ Київський суднобудівний судноремонтний завод заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, в якому просить зупинити дію рішення ДПІ у Подільському районі м. Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30 березня 2010 року № та зупинити дію першої податкової вимоги ДПІ у Подільському районі м. Києва від 28 травня 2010 року №1/1272.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2010 року відкрито провадження в адміністративній справі №2а-9681/10/2670 та призначено судове засідання на 19 серпня 2010 року; розгляд клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову призначено на 02 липня 2010 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2010 року відмовлено ЗАТ Київський суднобудівний судноремонтний завод у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

22 липня 2010 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) ДПІ у Подільському районі м. Києва звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про розяснення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2010 року, в якій просить розяснити: чи являється сума податкового зобовязання в розмірі 1 365 272,15 грн. визначеного Позивачу в рішенні про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.03.2010 р. № узгодженою або неузгодженою відповідно до норм ст. 5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000 р. за №2181-ІІІ?

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, виходячи з меж заяви ДПІ у Подільському районі м. Києва про розяснення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2010 року, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

20 березня 2010 року ДПІ у Подільському районі м. Києва прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № за формою С, яким до позивача за порушення вимог статті 1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, на підставі пункту 11 статті 11 Закону України Про державну службу в Україні та згідно статті 4 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 365 272,15 грн.

Відповідно до преамбули Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), включаючи збір на обовязкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Тобто, зазначений Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 1.2 статті 1 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами податкове зобовязання зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами податковий борг (недоїмка) - податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами лише узгоджена сума податкового зобовязання може бути визнана податковим боргом, що може мати можливі несприятливі для платника податків наслідки у вигляді примусового стягнення активів платника податків в рахунок погашення податкового боргу або застосування до платника адміністративного арешту активів.

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 статті 5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами врегульовано процедуру апеляційного узгодження податкового зобовязання в частині адміністративного оскарження податкового зобовязання, нарахованого контролюючим органом.

При цьому, відповідно до абзацу пятого підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобовязання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Таким чином, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобовязання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення, то зазначене податкове зобовязання не може бути визнано податковим боргом, а отже, в даному випадку, до платника податків не можуть бути застосовані заходи погашення податкового боргу передбачені Законом України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами.

Крім того, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 6.1 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами у разі коли сума податкового зобовязання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобовязань, сума податку чи збору (обовязкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобовязання (штрафних санкцій за їх наявності).

Порядок направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, врегульовано наказом Державної податкової адміністрації України від 21 червня 2001 року №253 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 27 травня 2003 року №47) Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 липня 2001 р. за №567/5758 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 2.6 Порядку податкове повідомлення-рішення (далі - податкове повідомлення) - це рішення керівника податкового органу (його заступника) щодо виявленого перевищення (заниження) бюджетного відшкодування або відмови у наданні бюджетного відшкодування, а також обовязку платника податків: сплатити нараховану або донараховану суму податкового зобовязання; сплатити суми застосованих штрафних (фінансових) санкцій (у тому числі пеню за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності) за порушення податкового законодавства та інших нормативно-правових актів, що приймаються за результатами перевірок платника податків (у т. ч. камеральних); сплатити суми штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобовязання; сплатити штраф за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі та потребують обовязкової попередньої згоди податкового органу на таке відчуження.

Таким чином, рішення керівника податкового органу (його заступника) щодо обовязку платника податків сплатити суми застосованих штрафних (фінансових) санкцій (у тому числі пеню за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності) за порушення податкового законодавства та інших нормативно-правових актів, що приймаються за результатами перевірок платника податків (у т. ч. камеральних) має оформлюватись саме податковим повідомленням-рішенням.

Разом з тим, ДПІ у Подільському районі м. Києва зазначене рішення оформлено рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій, яке відповідно до пункту 2.7 Порядку застосовується щодо виявленого порушення (крім порушення правил оподаткування), яке приймається відповідно до законодавчих актів, якими надано право податковим органам застосовувати штрафні (фінансові) санкції, а отже, не може визначати суму податкового зобовязання відповідно до вимог Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами

При цьому, суд звертає увагу на те, що рішення ДПІ у Подільському районі м. Києва від 20 березня 2010 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій за формою С не відповідає за формою та змістом Додатку 8 до Порядку.

Відповідно до статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на те, дана стаття передбачає можливість розяснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність розяснення судового рішення приймається за розсудом суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

З урахуванням раціональності вищезазначених критеріїв доцільності розяснення судового рішення, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне розяснити ДПІ у Подільському районі м. Києва, що штрафні (фінансові) санкції застосовані до ЗАТ Київський суднобудівний-судноремонтний завод рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30 березня 2010 року № за формою С не є сумою узгодженого податкового зобовязання у розумінні Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, а тому, вони не мають статусу податкового боргу до якого можуть застосовуватися заходи з його погашення передбачені статтями 6 та 10 даного Закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 170, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва про розяснення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2010 року задовольнити.

2. Розяснити Державній податковій інспекції у Подільському районі міста Києва, що штрафні (фінансові) санкції застосовані до Закритого акціонерного товариства Київський суднобудівний-судноремонтний завод рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30 березня 2010 року № за формою С не є сумою узгодженого податкового зобовязання у розумінні Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, а тому, вони не мають статусу податкового боргу до якого можуть застосовуватися заходи з його погашення передбачені статтями 6 та 10 даного Закону.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко