Справа № 814/981/13-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Київ К/800/51011/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області до Відділу державної виконавчої служби Первомайського районного управління юстиції в Миколаївській області про визнання дій незаконними, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 березня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області звернулося до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Первомайського районного управління юстиції в Миколаївській області про визнання незаконними дій щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчими листами та наказами суду про стягнення з ТОВ «Меридіан-Агро» на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області боргу, скасування постанов від 19 лютого 2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження; зобов'язання державного виконавця відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» здійснити виконавчі дії щодо прийняття до виконання виконавчих документів.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року, позивачу відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14 лютого 2013 року Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області направило повторно до Відділу державної виконавчої служби Первомайського районного управління юстиції в Миколаївській області для примусового виконання виконавчі листи та накази суду про стягнення заборгованості з ТОВ «Меридіан-Агро».

Постановами від 19 лютого 2013 року державним виконавцем Чимирис О.О. органу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції відмовлено Управлінню Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області у прийнятті до провадження виконавчих документів та у відкритті виконавчого провадження з примусового їх виконання на підставі пункту 8 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки позивач не надав інформації про виявлене у боржника майно, державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606.

Відповідно до статті 1 вищевказаного Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 11 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за вищевказаними виконавчими документами раніше вже відкривались виконавчі провадження, які, в подальшому, були повернені стягувачу на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно пункту 13 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та органів Пенсійного фонду України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 26 грудня 2011 року №3593/5, при повторному пред'явленні до виконання виконавчого документа, який було повернуто стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке за законом може бути звернено стягнення, органи Пенсійного фонду України надають державному виконавцю іншу наявну додаткову інформацію про виявлене у боржника майно.

З урахуванням наведеного, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що оскільки позивач не надав інформації про виявлене у боржника майно, державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення позову відсутні.

При цьому, судами обгрунтовано не прийнято до уваги доводи позивача, щи при повторному пред'явленні виконавчих документів до виконання ним було запропоновано звернути стягнення на майно засновників Товариства, оскільки власником майна, переданого засновниками, є саме товариство, при перевірці майнового стану якого жодного рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності товариству та на яке за законом може бути звернено стягнення не виявлено, кошти на рахунках в установах банку відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 березня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало