Справа № 826/6976/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6976/15 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Ганечко О.М.

Хрімлі О.Г.

при секретарі Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Геналвс» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дій зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПІ у у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо не виконання зобов'язання за договором № 021220141 від 02 грудня 2014 року про визнання електронних документів.

Визнано протиправною бездіяльність ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо не реєстрації податкової декларації ТОВ «Геналвс» з податку на додану вартість за січень 2015 року з розшифровкою податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5) та реєстром виданих та отриманих податкових накладних за звітній податковий період.

Зобов'язано ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві зареєструвати податкову декларацію ТОВ «Геналвс» з податку на додану вартість за січень 2015 року з розшифровкою податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5) та реєстром виданих та отриманих податкових накладних за звітній податковий період днем їх фактичного подання. Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Геналвс» 19 лютого 2015 року та 20 лютого 2015 року засобами електронного зв'язку в електронній формі було подано до ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкову декларацію із податку на додану вартість за січень 2015 року, разом з розшифровкою податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Додаток № 5) та реєстром виданих та отриманих податкових накладних за звітний період.

Між тим, контролюючим органом, відповідно до квитанції № 1, не прийнято подані документи підприємства, оскільки виявлені помилки, а саме: для платника заборонено прийом звітності по електронній пошті. Можливо відсутній договір з Державною фіскальною службою України.

Відповідно до п. 49.1 та п. 49.2 ст. 49 ПК України - податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно до п. 48.3 ст. 48 ПК України - податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем та ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві укладено договір про визнання електронних документів № 021220141 від 02 грудня 2014 року, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (підпункту 1 пункту 1 договору).

Апелятом не надано належних доказів розірвання та/або припинення вказаного договору № 021220141 від 02 грудня 2014 року на момент подання засобами електронного зв'язку податкової декларації із податку на додану вартість за січень 2015 року з відповідними додатками до неї, відповідачем суду не надано.

Посилання відповідача на лист ДПІ у Святошинському районі головного управління ДФС у м. Києві № 4249/10/26-57-10-11 від 17 грудня 2014 року, яким позивача повідомлено про розірвання договору № від 08 грудня 2014 року судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги, оскільки останній не містить таких обов'язкових реквізитів як дата і номер.

Таким чином, примірники листа контролюючого органу, яким позивача повідомлено про розірвання договору № від 08 грудня 2014 року, які надані з боку позивача та відповідача не є ідентичними.

Крім того, названий лист містить інформацію про розірвання договору № від 08 грудня 2014 року, проте доказів укладання відповідного договору між позивачем та відповідачем, представником ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві не надано, оскільки договір про визнання електронних документів № 021220141 від 02 грудня 2014 року, укладений між позивачем та ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві, містить інші реквізити, зокрема, реєстраційний номер документу згідно квитанції № 2 - .

Отже, відсутні правові підстави для заборони позивачеві подавати звітність засобами електронного зв'язку в електронній формі.

Також не заслуговує на увагу посилання апелянта як на причину відмови у прийнятті податкової декларації із податку на додану вартість за січень 2015 року з відповідними додатками до неї відсутність ТОВ «Геналвс» за місцезнаходженням (місце проживанням) платника податків.

Як вбачається із змісту Податкової декларації з податку на додану вартість (за січень 2015 року), наданої позивачем, податкова адреса зазначена як 03680, м. Київ, вул.. Якутська, буд. 8, офіс 204.

Відповідно до п. 45.2 ст. 45 ПК України - податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у ЄДРПОУ.

Згідно до ч. 1 ст. 93 ЦК України - місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» визначено, що місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону - ЄДРПОУ створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін (ч. 1 ст. 18 Закону).

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 17 квітня 2015 року, місцезнаходженням ТОВ «Геналвс» зазначено: 03680, м. Київ, вул. Якутська, буд. 8, офіс 204.

Зазначена адреса ТОВ «Геналвс» також підтверджена договором оренди нежитлового приміщення № 42/14 від 01 грудня 2014 року, актом здачі-прийняття орендованого приміщення від 01 грудня 2014 року та довідкою про тарифи на послуги, які обов'язково сплачуються орендарем.

Отже, відповідач помилково прийшов до висновку, що адреса зафіксована в Декларації з податку на додану вартість (за січень 2015 року) не відповідає місцезнаходженню юридичної особи позивача, яке вказане в ЄДРПОУ.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України - прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо відмови в прийнятті Податкової декларації з податку на додану вартість (за січень 2015 року), наданої позивачем.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 21 липня 2015 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Ганечко О.М.