Справа № 821/3889/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/3889/13-а

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Цюрупинської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Цюрупинської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Цюрупинської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги №231-19 від 04 вересня 2013 року, посилаючись на те, що податковим законодавством не передбачено обов'язку платника податків сплачувати розмір орендної плати за землю більший, ніж це передбачено умовами укладеного договору оренди земельної ділянки, навіть у разі нормативного встановлення до обумовленої договором нормативно грошової оцінки земельної ділянки відповідних коефіцієнтів.

За наслідками розгляду адміністративного позову Херсонським окружним адміністративним судом 25 листопада 2013 року ухвалено постанову про задоволення адміністративного позову.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 04 вересня 2013 року №231-19.

Приймаючи означене рішення, Херсонський окружний адміністративний суд виходив з того, що питання узгодження податкового зобов'язання позивача на суму 303055,57 грн. не вирішено, доказів вручення ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення від 31.05.2013р. № НОМЕР_1 відповідачем до суду не надано.

В апеляційній скарзі Цюрупинська ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та їх недоведеність, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. В своїй скарзі апелянт зазначає, що при розгляді справи суд дійшов помилкових висновків про не узгодженість суми податкового зобов'язання, оскільки в матеріалах справи міститься завірена копія ППР № НОМЕР_1 від 31.05.2013р., підписана особисто позивачем., а тому податкова вимога №231-19 від 04.09.2013р. винесена правомірно.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом було визначено позивачу грошове зобов'язання з орендної плати за землю шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення: від 31.05.2013р. № про визначення позивачу грошового зобов'язання за платежем орендна плата за землю з фізичних осіб у сумі 30305,57 грн. з граничним строком сплати 29 серпня 2013 року, що і стало підставою для звернення ОСОБА_1 з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено наявність порушень позивачем, а тому визначення грошових зобов'язань є не правомірним. Колегія суддів не погоджується з таким висновком Херсонського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, посадовими особами відповідача прийнято податкову вимогу № 231-19 від 14.09.2013р. на суму 27078,6 грн. з урахуванням коефіцієнта індексації 1,756 сума орендної плати склала 30305,65 грн.

Не погоджуючись із оскаржуваною податковою вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Згідно пункту 1 договору оренди земельної ділянки орендар, тобто ОСОБА_1, приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель резервного фонду, яка знаходиться на території Новософіївської сільської ради.

В оренду надається земельна ділянка загальною площею 45 га ріллі. Згідно пункту 3 договору на земельній ділянці об'єкти нерухомого майна відсутні. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 575278,00 грн.

Згідно пункту 9 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю - Податковим кодексом України.

Розмір орендної плати переглядається згідно ст. 23 Закону України «Про оренду землі» один раз на три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищенні цін, тарифів, у т.ч. внаслідок інфляції; погіршення стану орендованих земельних ділянок не з вини орендаря, що підтверджується документами; в інших випадках, передбачених законом.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень (ст. 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно із ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Законом України «Про оренду землі» регулюються орендні відносини, а статтею 1 даного Закону визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідне орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Розмір та умови оплати, вказані в договорі не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству.

Згідно ст. 269 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку визначаються Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності. Базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого ПК України.

Згідно пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою.

Пунктом 36.1 ст. 36 ПК України визначено обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядок і строки, визначені ПК України.

У відповідності до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Пунктом 36.3 ст.36 ПК України визначено, що податковий обов'язок є безумовним та першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків.

Розмір орендної плати за землю визначається ст. 288 ПК України.

Пунктом 288.5 ст. 288 ПК України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: - для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу; - для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу.

Відповідно до ст. 289 ПК України визначено порядок розрахунку індексації нормативної грошової оцінки земель. Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до листа Державного агентства земельних ресурсів України від 13.02.2012 № 1979/22/4-12 «Про застосування постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2011 року № 1185» нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь проведена в повному обсязі станом на 01.07.95 відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 (зі змінами). Результати зазначеної нормативної грошової оцінки є базою для справляння земельного податку, фіксованого сільськогосподарського податку, орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, визначення мінімального розміру орендної плати за земельну частку (пай), державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом. Значення нормативної грошової оцінки земель щороку уточнюється на коефіцієнт індексації, який визначається відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2011 року № 1185, яка набрала чинності 1 січня 2012 року, внесено зміни до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, зокрема, визначено, що показники нормативної грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки, проведеної станом на 1 липня 1995 року, застосовуються із коефіцієнтом 1,756.

Таким чином, оскільки базою оподаткування земельного податку та орендної плати за земельну ділянку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, то при обчисленні суми земельного податку або орендної плати за земельну ділянку платниками самостійно застосовується коефіцієнтом 1,756 до нормативної грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки, проведеної станом на 1 липня 1995 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов'язок платників податків керуватися вимогами чинного законодавства України не залежить від договірних правовідносин суб'єктів господарювання, а сторони зобов'язані самостійно врегульовувати умови договору у відповідності до вимог чинного законодавства.

Сплата орендної плати за земельну ділянку державної та комунальної власності у розмірі, встановленому податковим та іншим законодавством, має здійснюватися орендарем незалежно від внесення змін до договору оренди за ініціативою сторін, оскільки внесення змін до договору є правом договірних сторін, проте як сплата належних податків та платежів, згідно вимог чинного законодавства, є обов'язком суб'єктів господарювання.

Таким чином, збільшення мінімального розміру орендної плати за землю відбулося не у зв'язку із волевиявленням сторін договору, а у зв'язку зі зміною мінімального розміру орендної плати відповідно до вимог Податкового кодексу України, то необхідність сплати орендної плати за земельну ділянку державної та комунальної власності у новому розмірі виникає в орендаря незалежно від внесення змін до договору оренди за ініціативою сторін договору оренди землі.

Під час розгляду справи судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини справи, а також порушено норми процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, постановлене судове рішення, на підставі ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Цюрупинської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Цюрупинської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкової вимоги - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин