Справа № 2а-358/09
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2015 р. м. Київ К/800/33279/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,
секретар Малина Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, третя особа - Немішаєвський агротехнічний коледж Націольнального аграрного університету про визнання бездіяльності та рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 06 вересня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, третя особа - Немішаєвський агротехнічний коледж Націольнального аграрного університету, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області; зобов'язати Микулицьку сільську раду Бородянського району Київської області внести в земельно-облікову книгу дані щодо виділення позивачу земельних ділянок, розміром 0,10 га та 0,15 га, які розташовані в селі Микуличі; визнати незаконним та скасувати рішення Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області від 23 липня 2008 року в частині відмови позивачу у виділенні та наданні дозволу на передачу вищевказаних земельних ділянок; зобов'язати Микулицьку сільську раду Бородянського району Київської області повторно розглянути на сесії питання про передачу позивачу у власність вищевказаних земельних ділянок; визнати незаконним та скасувати рішення Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області від 28 липня 2006 року в частині переведення земельної ділянки, площею 24,3 га із земель городництва до земель житлової забудови; визнати незаконним та скасувати рішення Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області від 27 жовтня 2006 року в частині затвердження списку громадян, яким виділяються земельні ділянки під забудову в селі Микуличі на земельній ділянці площею 24,3 га.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 06 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2013 року, позивачу відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно наказу № 673 від 02 червня 1989 року по Немішаївському радгоспу-технікуму працівникам радгоспу-технікуму була виділена земельна ділянка площею 24 га в постійне користування для ведення городнього господарства.

Відповідно до виписки з протоколу 4 сесії 5 скликання Микулицької сільради, що проводилась 28 липня 2006 року, було вирішено перевести земельні ділянки площею 21,8 га та 24,5 га, розташовані в межах села Микуличі Бородянського району Київської області, із земель городництва до земель житлової забудови.

Згідно виписки з протоколу 6 сесії 5 скликання Микулицької сільради, що відбувалась 27 жовтня 2006 року, вирішено затвердити список громадян, яким планується виділення земельних ділянок під забудову в селі Микуличі по новому масиві «Біля Мироцького», при умові сплати пайових внесків забудовників у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури цього села.

У 2009 році ОСОБА_4 звернувся до Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області із заявою про передачу йому у приватну власність земельних ділянок, розташованих в селі Микуличі, розмірами 0,10 га та 0,15 га, які, за словами позивача, перебувають в його постійному користуванні, однак орган місцевого самоврядування його заяву не задовольнив.

Згідно листа Микулицької сільради від 20 жовтня 2009 року №507 причиною відмови стало те, що у ради відсутня інформація, що вищезазначені земельні ділянки обліковуються за позивачем, і такі рішенням сільради в користування йому не передавались.

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач без виділення земельної ділянки в натурі та без отримання документа, який би засвідчував його право користування зазначеною земельною ділянкою, не мав права користуватися нею, а тому жодні права позивача оскаржуваними рішеннями відповідача не порушуються.

Розглянувши цей спір, суди виходили з того, що він є адміністративним.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає такий висновок помилковим.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, розглядаються судами в порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_4 вбачається, що причиною його звернення до суду фактично стало рішення Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області від 23 липня 2008 року щодо відмови позивачу у виділенні та наданні дозволу на передачу земельних ділянок площею 0,10 га та 0,15 га, які знаходяться в селі Микуличі Бородянського району Київської області, право на отримання яких у власність, на думку позивача, належить саме йому. Тобто у даній справі існує спір про право, що у свою чергу, виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що між сторонами існує спір про право, колегія суддів прийшла до висновку, що зазначені вимоги повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Якщо провадження за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, було помилково відкрито, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин, оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Керуючись статтями 157, 220, 221, 223, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 06 вересня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2013 року скасувати.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, третя особа - Немішаєвський агротехнічний коледж Націольнального аграрного університету про визнання бездіяльності та рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало