Справа № 809/1085/13-а
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2015 р. м. Київ К/800/13484/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Сороки М.О., Смоковича М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області до ОСОБА_4 про стягнення суми пенсії, виплаченої надміру, -
в с т а н о в и л а:
Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми пенсії, виплаченої надміру.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів, управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд касаційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області із заявою про перерахунок пенсії.

Для підтвердження трудового стажу відповідач надав довідки від товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрорезерв» від 18 лютого 2003 року про підтвердження трудового стажу та від 30 січня 2003 року про заробітну плату за період роботи з січня 1987 року по грудень 1994 року.

Відповідно до зазначених довідок, відповідач працював у колгоспі імені Карла Маркса, який 14 грудня 1992 року реорганізований в КСП «Світанок», а останнє 01 квітня 2002 року реорганізоване у товариство з обмеженою відповідальністю «Украгрорезерв».

Протоколом управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області від 28 травня 2003 року відповідачу призначена пенсія за віком.

23 жовтня 2012 року позивач звернувся до управління до управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області для проведення перевірки заробітної плати ОСОБА_4.

Відповідно до довідки від 06 листопада 2012 року, наданої управлінням Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області позивачу, за інформацією, наявною у комунальної установи «Чечельницький районний трудовий архів», ОСОБА_4 у книгах обліку про трудовий стаж та заробітну плату за 1987-1994 роки не значиться.

На підставі розпорядження від 19 листопада 2012 року №130515 відповідачу проведено перепризначення пенсії.

В подальшому комунальною установою «Чечельницький районний трудовий архів» надано довідку від 20 лютого 2013 року про те, що прізвище відповідача віднайдено у документах, та надано інформацію про отриману ним заробітну плату.

З метою стягнення з відповідача сум надмірно виплаченої пенсії за період з січня 2003 року

по грудень 2012 року управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області звернулось до суду з цим позовом.

Положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Таким чином, адміністративними судами можуть розглядатись вимоги про відшкодування шкоди, яка завдана лише суб'єктом владних повноважень, при цьому такі вимоги мають бути поєднані з вимогами про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 18 червня 2013 року №21-204а13, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Разом з тим, позовною вимогою позивача як суб'єкта владних повноважень, є стягнення коштів, виплачених надміру та отриманих безпідставно, і така позовна вимога не поєднана з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Так, згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до статті 15 Цивільно-процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За правилами частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин оскаржувані рішення судів підлягають скасуванню із закриттям провадження у цій справі.

Керуючись статтями 220, 222, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області до ОСОБА_4 про стягнення суми пенсії, виплаченої надміру - скасувати та закрити провадження у справі в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: