Справа № 2а-6709/11
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Справа № 134022/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Тисменицького району Івано-Франківської області на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Чукалівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання недійсним рішення,,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся з адміністративним позовом до відповідача про визнання недійсним рішення Чукалівської сільської ради від 27.01.2011 року № 4-6/2011 року «Про скасування рішення 24 сесії 4-го скликання Чукалівської сільської ради «Про розгляд заяв громадян і організацій» від 17.01.2006 року в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельних ділянок загальною площею 0,43 га.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що оскільки органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Крім того, всупереч вимогам ст.140 ЗК України, відповідач незаконно скасував своє попереднє рішення чим припинив його суб'єктивне право власності на земельну ділянку щодо володіння, розпорядження та користування земельною ділянкою, яка йому була передана у приватну власність.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 липня 2012 року задоволено позов. Суд виходив з того, що відповідачем порушено ст.. 41 Конституції України, принципи про непорушність права приватної власності, крім того орган місцевого самоврядування вийшов за межі наданих йому повноважень..

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, прокурор Тисменицького району Івано-Франківської області подав апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що правовідносини щодо права власності на земельну ділянку між ОСОБА_1 та Чукалівською сільською радою не можна вважати такими, що виникли із дотримання норм діючого законодавства та порушуються права територіальної громади. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що оскаржуваним прокурором в протесті від 20.01.2011 року № 138 є рішення 25 сесії 4 демократичного скликання Чукалівської сільської ради «Про затвердження уточнених площ земельних ділянок громадян при видачі державних актів на право власності на земельну ділянку»від 30.01.2006 року (а.с.42-43). Також, відповідно до протесту від 20.01.2011 року №137 прокуратура Тисменицького району вимагала скасувати рішення 24 сесії 4 демократичного скликання Чукалівської сільської ради «Про розгляд заяв громадян і організацій»від 17.01.2006 року щодо передачі у власність позивачу земельної ділянки загальною площею 0,43 га (а.с.51-52).

Підставою для передачі у власність позивачу земельних ділянок була відповідна його заява про надання у власність земельних ділянок, так як вказано у рішенні сесії від 17.01.2006 року.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною десятою статті 59 зазначеного Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу.

У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом.

Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження.

Системний аналіз наведених положень законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого врядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

У той же час у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР, згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Щодо доводів апелянта з приводу пропущення строків звернення до суду, то колегія суддів приходить до висновку про безпідставність даних висновків, оскільки такий не пропущена з огляду на те, що справа розглядалась в порядку ЦПК України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора Тисменицького району Івано-Франківської області залишити без задоволення, постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 липня 2012 року по справі № 2а-6709/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 13.07.2015 року