Справа № 2-а-287/10
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-а-287/10

Номер провадження 2-а-287/10

03 грудня 2010 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Пилипчук P.M.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу № 1 ДПС ДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Любешівський районний суд з позовною заявою до інспектора ДПС взводу № 1 ДПС ДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій вказує, що відповідно до постанови серії АН № 807013 від 12 жовтня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення в розмірі 300 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КпАП України. Вказав, що строк звернення до суду про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення пропустив з поважних причин, оскільки копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідач йому не надав, отримав її від працівників ВДВС Любешівського РУЮ.

З даною постановою позивач не згідний, оскільки зазначеного правопорушення не вчиняв, просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Позивач в судове засідання не зявився, заявив клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає у випадку перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більш як на 20 кілометрів на годину.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2010 року інспектором ДПС взводу № 1 ДПС ДАІ ОСОБА_2 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АС 1 № 049053 та відповідно до нього винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АН № 807013. Згідно даної постанови ОСОБА_1 12.10.2010 року о 14 годині 40 хвилини на авто дорозі Р-14 в с. Карасин Маневицького району керував автомобілем НОМЕР_1 у населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45, зі швидкістю 85 км/год., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що швидкість руху була виміряна приладом „Беркут № 0510058. Згідно вказаної постанови на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимірювач швидкості „Беркут не має функції фото- і кінозйомки, відеозапису. При цьому, з огляду на положення ст.251 КпАП України, ця норма носить імперативний характер щодо можливості використання тільки тих технічних приладів та засобів, які мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису і можуть бути використані як доказ по справі.

Таким чином, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушені вимоги наведеної норми, а також порушено положення ст.280 КУпАП. Так, відповідачем достеменно не встановлено чи був винен саме позивач у вчиненому правопорушенні, враховуючи, що окрім показань вимірювача швидкості „ Беркут будь-яких інших доказів не наведено.

Відповідно до п.2.13 Інструкції „З організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, до протоколу, складеного з використанням показань технічних приладів, долучаються фото-, відео- або інші матеріали, на яких зафіксовані показання цих приладів, та довідкові матеріали про власника транспортного засобу або особу, яка має право керувати цим транспортним засобом. В порушення цього положення до протоколу не додано матеріалів, на яких зафіксовано показання приладу, яким вимірювалась швидкість руху.

Також згідно Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України № 1111 від 13.11.2006 року слідує, що до використання спеціальних приладів допускаються співробітники, які вивчили специфіку їх роботи і здали відповідні заліки.

Крім того, в проколі про адміністративне правопорушення та в постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначено тільки назва приладу „Беркут № 0510058, але не наведено даних про допуск даного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, повірку, похибки при вимірюваннях, що робить вимірювання незаконним у відповідності до Закону України «Про метрологію й метрологічну діяльність».

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові зокрема потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З наданих сторонами доказів, які були досліджені в судовому засіданні, суду не було надано жодного підтвердження факту перевищення позивачем 12 жовтня 2010 року встановленої швидкості руху та законності оскаржуваної постанови, які повинні оформлятися відповідно до „Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України №1111 від 13.11.2006 року, а саме інформацію про вимірювання швидкості руху в друкованому вигляді, картку маршруту патрулювання поста, наказ про застосування наряду на службі, тощо.

Відповідно до ст.289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

На підставі ст.289 КпАП України, ст.102 КАС України, а також взявши до уваги досліджені по справі докази суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду та вважає за можливе поновити процесуальний строк в даному випадку.

Отже, постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч.І ст.122 КпАП України відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги щодо закриття справи про адміністративне правопорушення не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до положень КпАП України та КАС України дане питання не належить до компетенції суду.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 71, 102, 122, 159-163, 167 КАС України, ст.ст. 122, 251, 283, 284, 288, 289 КпАП України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу № 1 ДПС ДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повністю.

Постанову інспектора ДПС взводу № 1 ДПС ДАІ ОСОБА_2 серії АН № 807013 від 12 жовтня 2010 року відносно ОСОБА_1 про накладення -дміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий: