Справа № 2-а-483/2010
Суддя: Дригваль В. М.
Дата ухвалення: 2010-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Високопільський районний суд Херсонської області
Справа № 2-А-483/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 року смт. Високопілля

Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді - Дригваль В.М.

при секретарі - Гапич В.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області про проведення донарахування та доплати державної соціальної підтримки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Високопільського районного суду Херсонської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області про визнання протиправною відмову щодо перерахунку та виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за періоди часу: з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 травня 2010 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка пояснила, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-14 від 18.11.2004 року, вона відноситься до категорії громадян України, які мають статус "Діти війни", згідно ст.6 вищевказаного закону, позивачці повинні були виплачувати щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії по віку. Позивач вважає, що з 09 липня 2007 року відповідач зобов'язаний був проводити нарахування та виплату державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. В 2007 році дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року було зупинено. Однак рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнані неконституційними норми п. 12. ст. 71 З.У. "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року зміни щодо розміру пенсії дітям війни в 2008 році, визнано такими, що не відповідають Конституції України. В 2009 році, після прийняття Рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, ст. 6 З.У. "Про соціальний захист дітей війни" продовжує діяти у редакції згідно якої передбачена виплата щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії. На підставі ч. 2 ст. 33 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або відмінені іншими нормативно - правовими актами. Розмір соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Позивачка вважає, що відповідач не проводячи нарахування пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та виплату вказаних нарахувань грубо порушує Конституцію України та її права. Позивачка просить: поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом, так як пропущений з поважної причини, визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області протиправними стосовно не виплати та не нарахування надбавки до пенсії як дитині війни. Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за періоди часу з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 травня 2010 року. Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області щомісячно (з 01 червня 2010 року) проводити доплату до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Стягнути з відповідача сплачених судових витрат.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку звернення до суду та позов підтримала повністю наполягає на своїх вимогах з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області, за дорученням, ОСОБА_3 позов не визнала, при цьому вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, тому адміністративний позов слід залишити без розгляду. Крім того на обґрунтування заперечення проти позовних вимог зазначила, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» встановлено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених даним Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, тобто зазначені кошти повинні бути передбачені в Законі України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. У Державному бюджеті на 2007 р., 2008 р. та 2009 рік не передбачено видатків на нарахування 30% надбавки для «Дітей війни», понад розміри встановлені законами України про державний бюджет на відповідний рік і тому до бюджету Пенсійного фонду кошти на виплату надбавки «дітям війни» перерахувати неможливо. Просить суд відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом з'ясовано наступне:

із копії заяви від 10.01.2010 року (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_1 зверталась із заявою до Пенсійного фонду з проханням донарахувати та доплатити щомісячне підвищення до пенсії.

-із копії листа Пенсійного фонду від 14.01 2010 року(а.с.11) вбачається, що позивачу відмовлено у донарахуванні та виплаті щомісячного підвищення до пенсії відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»..

-із копії посвідчення №154582 (а.с.13) вбачається, що ОСОБА_4 має статус "Діти Війни".

Згідно ст. 99 КАС України початок шестимісячного строку для звернення до суду визначено альтернативно - це день коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення законних прав чи інтересів. При визначені початку цього строку передусім суд бере до уваги момент, коли особа фактично належним чином дізналася про наявність відповідного порушення. Йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе що бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те коли вона дізналась про цю бездіяльність. Статтею 100 КАС України зазначено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду за умови якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку встановленому КАС України. На підставі ч. 1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин строк може бути поновлений за клопотанням особи яка бере участь у справі.

Як вбачається із заперечення УПФ України у Високопільському районі та пояснення представника відповідача в судовому засіданні, вимоги позивача про поновлення пропущених строків для звернення до суду просить не задовольняти.

Суд приймає до уваги, особливий статус категорії осіб "дитина війни", яким обумовлена необхідність її захисту, відсутність іншого інформування ніж за допомогою засобів масової інформації, вважає, що особа не мала реальної можливості дізнатися про наявність порушення з боку відповідача не інакше, як шляхом отримання офіційної відмови у задоволенні вимог позивача, щодо відновлення порушених законних прав.

За таких обставин суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропущення строку звернення до суду позивачкою та поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк розгляду адміністративної справи.

Враховуючи вище викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що: ОСОБА_1 народилася 07 серпня 1940 року та дійсно має статус дитини війни і у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" їй, як дитині війни, пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті інших або нових законів, або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Конституційний Суд України в рішенні від 03 жовтня 1997 року № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується нормативний акт, який діяв у часі раніше. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. У 2007 році дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року, було зупинено, однак рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнані неконституційними норми п. 12. ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином з 01 січня по 09 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягають вимоги ст. 111 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489- V "Про Державний бюджет України на 2007 рік", як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв'язку з чим мали пріоритет порівняно з спеціальною нормою ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Після прийняття вищезазначеного рішення Конституційного Суду України знову почали діяти положення ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", тобто з часу прийняття цього рішення відновлено право на підвищення до пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Отже з 01 січня по 09 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали вимоги ст. 111 Закону України від 19.12.2006 року "Про Державний бюджет України на 2007 рік", а з 09.07.2007 року до 31.12.2007 застосуванню підлягає положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Законом України від 28 грудня 2007 року "Про Державний бюджет України на

2007рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" щодо розміру соціальної надбавки дітям війни, однак рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Отже до набрання законної сили рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року підстав для перерахунку підвищення до пенсії позивачці, як дитині війни, за період з 01 січня по 22 травня 2008 року немає, оскільки вищевказане рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії. Нарахування соціальної надбавки відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни " в 2008 році здійснюється з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Згідно ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Вищевказана норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст. 152 Конституції України - закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними та є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи з вимог п. 7 ст. 9 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Визначений ст. ст. 71, 72 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", бюджет Пенсійного фонду та джерела формування коштів Пенсійного фонду та використання коштів Пенсійного фонду, не передбачають використання коштів Пенсійного фонду України для виплати вищевказаного підвищення.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 29 Загальної декларації прав людини кожна людина, здійснюючи свої права і свободи, повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлено законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та з метою задоволення справедливих вимог моралі, громадського порядку та загального добробуту в демократичному суспільстві.

Доводи представника відповідача щодо відмови в задоволенні позовних вимог на підставі того, що не закладені у Державний бюджет кошти на виплату вказаного підвищення. Пенсійний фонд не має коштів для виплати вказаної допомоги, відсутності програми Кабінету Міністрів України щодо визначення порядку не приймаються судом до уваги, оскільки відсутність належного бюджетного фінансування, відсутність коштів у Державному бюджеті чи механізму реалізацію Закону при наявності права особи, законодавством України не визначена як правова підстава в відмові позовних вимог.

Згідно ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі „Кечко проти України" про незворотність дії у часі законів та інших нормативно-правових актів, крім випадків, коли вони пом'якшують, або скасовують відповідальність особи, відповідно до якого, реалізація особою права на отримання бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, судами не повинні прийматися до уваги, у випадках, коли з набуттям чинності певним законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше. До спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

Суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача виконувати начислення щомісячної соціальної допомоги в майбутньому виходячи з наступного. Відповідно до ч.І ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином у суду немає законних підстав на майбутнє встановлювати обов'язки для будь-яких осіб вчиняти ті чи інші дії у певній формі, обсягах та у спосіб. Позивачка в своєму позові просить стягнути з відповідача заборгованість у відповідній сумі, проте в даному випадку суд не має можливості вирішити таку позовну вимогу, оскільки судом фактично буде самостійно здійснено перерахунок розміру пенсії позивачу, що стане підміною функції ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області, що неприпустимо відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне конкретніше сформулювати резолютивну частину постанови з метою можливості її виконання в подальшому для відповідача.

Крім того, суд вважає за можливим стягнути з відповідача на користь позивача сплачені позивачем судові витрати , а саме: судовий збір в сумі 3 грн. 40 коп. Іншу частину судових витрат сплачених у більшому розмірі, відповідно до ч.2 ст.89 КАС України слід повернути позивачу за клопотанням останнього.

Отже, з урахуванням сукупності викладених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

На підставі ст. ст. 71, 72 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, керуючись ст. ст. 90, 94, 160-163, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області про проведення донарахування та доплати державної соціальної підтримки - задовольнити частково.

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області про проведення донарахування та доплати державної соціальної підтримки.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня по 31 грудня 2009 року включно.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Високопільському районі Херсонської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру мінімальної пенсії по віку встановленої ч.І ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням здійснених виплат, за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня по 31 грудня 2009 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Високопільському районі Херсонської області на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати в загальній сумі 3 грн.40 коп.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити.

На постанову може бути подано апеляцію до Одеського адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів через Високопільський районний суд Херсонської області, починаючи з дня проголошення постанови.

Суддя ---------------- ОСОБА_5