Справа № 591/1001/15-а
Суддя: Шелєхова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1001/15-а
Провадження № 2-а/591/93/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Шелєхової Г.В.

з участю секретаря - Гребеньковій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, комісії з питань приймання передачі обєктів права державної та комунальної власності, відомчого житлового фонду та обєктів соціальної інфраструктури Виконавчого комітету Сумської міської ради, 3-ті особи регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області, Сумське міське об»єднання громадян «Вікторія» про визнання дій незаконними, визнання незаконним та скасування рішення № 399 від 19 серпня 2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати незаконними дії Комісії з питань приймання передачі обєктів права державної та комунальної власності, відомчого житлового фонду та обєктів соціальної інфраструктури Виконавчого комітету Сумської міської ради по складанню та підписанню акту приймання передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність від 27 липня 2014 року будівлі гуртожитку за адресою: м. Суми, вул. Декабристів, 76; визнати незаконним ( не чинним ) та скасувати рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 399 від 19 серпня 2014 року.

Свої вимоги мотивує тим, що у 2007 році, в судовій процедурі санації (справа №8/531-06) у ВАТ «Сумське АТП-15927» ним було придбано 986/1000 частини будівлі гуртожитку за адресою: м. Суми, вул. Декабристів,76, вартістю 550 000 грн. Але, в подальшому судами було визнано незаконним включення у статутний фонд ВАТ «Сумське АТП-15927» гуртожитку та зобов»язано передати його Управлінню майна комунальної власності Сумської міської ради.

Відповідно до рішень Сумської міської ради та виконавчого комітету Сумської міської ради 2013-2014 років, гуртожиток прийнятий на безоплатній основі у комунальну власність територіальної громади міста Суми.

Дії членів Комісії щодо складання, підписання та скріплення печатками органів та підприємств, яких вони представляли, Акту приймання передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність від 27 липня 2014 року, а також дії відповідних службових осіб Виконавчого комітету Сумської міської ради, що підготували проект рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 19 серпня 2014 року № 399 про затвердження цього Акту, рішення № 399 від 19 серпня 2014 року Виконавчого комітету Сумської міської ради є повністю незаконними, так як фактично легалізують незаконні, протиправні та злочинні дії членів Комісії. Оскільки процес переходу спірного гуртожитку з приватної у комунальну власність відбувся, а позивачу залишились не компенсованими витрати на придбання гуртожитку за 550 000 тис., витрати на його утримання і реконструкцію, у тому числі, будівництво квартири з дозволу Виконавчого комітету Сумської міської ради, то оспорюванні дії та рішення відповідачів грубо порушують цивільний інтерес та право позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні та в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, обґрунтовуючи таку позицію тим, що рішеннями, які приймались судами у справах щодо повернення будівлі гуртожитку за адресою: м. Суми, вул. Декабристів,76, до комунальної власності, було встановлено, що ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем, оскільки будівля гуртожитку ним була придбана 18.05.2007 року, в той час як вирішувався господарський спір про повернення гуртожитку до комунальної власності і йому про існування такого спору було відомо, так як ОСОБА_1 представляв в судах інтереси ВАТ «Сумське АТП-15927».

Рішення Сумської міської ради №2075-МР від 30.01.2012 року «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Декабристів,76» оскаржувалось ОСОБА_1, але рішеннями судів першої та апеляційної інстанції залишено в силі. Вказане рішення Сумською міською радою приймалось вже тоді, коли згідно рішення Ковпаківського районного суду м.Суми було визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1 і ВАТ «Сумське АТП-15927», та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 986/1000 частин гуртожитку, а тому жодним чином Сумська міська рада не порушила права власності позивача.

Крім того прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми від регіонального фонду державного майна України по Сумській області гуртожитку по вул. Декабристів,76 в м. Суми, відповідає вимогам Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Враховуючи зазначене, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській областіпроти позовних вимог заперечував в повному обсязі, обґрунтовуючи таку позицію тим, що зважаючи на встановлену у судовому порядку правомірність рішення Сумської міської ради №2075-МР від 30 січня 2012 року не можуть бути незаконними дії відповідачів - посадових осіб, спрямовані на виконання даного рішення, а можливі помилки при складанні акту приймання-передачі спірного гуртожитку до комунальної власності (наприклад, в підрахуванні площі його приміщень), на що вказує ОСОБА_1, не можуть порушувати прав, свобод або інтересів позивача. Тому просить в позові відмовити.

Представник Сумського міського об»єднання громадян «Вікторія» позов не визнав з підстав, аналогічних висловлених відповідачем.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що протягом 2007-2015 років в господарських, адміністративних судах, а також судах загальної юрисдикції вирішувався цілий ряд спорів, пов»язаних з будівлею гуртожитку, яка розташована за адресою: м.Суми, вул.Декабристів,76.

При розгляді таких справ було встановлено наступні обставини.

30.04.1996 року згідно акту державного приймання будівлі (споруди), затвердженого рішенням виконкому Сумської міської ради депутатів трудящих №331, було прийнято до експлуатації будинок гуртожитку за адресою: м. Суми, вул. Декабристів,76. Замовником його будівництва був Сумський автобусний парк №18021, назва якого була в подальшому змінена на «Сумське АТП 15927», а під час приватизації підприємство перетворено у ВАТ «Сумське АТП -15927».

9 квітня 1998 року наказом Фонду державного майна України по Сумській області №432 було затверджено план приватизації ВАТ «Сумське АТП-15927» та наказом Фонду № 932 від 9 серпня 1998 року зазначена будівля гуртожитку, що належала на той час Товариству на праві оперативного управління, була включена до статутного фонду цього Товариства, а в подальшому (рішенням №189 виконавчого комітету Сумської міської ради від 2 березня 2004 року) право власності на будівлю гуртожитку, загальною площею 24445,7 кв. м, було оформлено на ВАТ «Сумське АТП-15927» з видачею відповідного свідоцтва про право власності.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 31.10.2006 року порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ «Сумське АТП-15927» та відкрито процедуру санації .

19.12.2006 року прокурор в інтересах держави звернувся до господарського суду з позовом, який уточнив в ході слухання справи та в якому просив визнати незаконним включення в статутний фонд ВАТ «Сумське АТП-15927» гуртожитку та зобов»язати ВАТ «Сумське АТП-15927» та Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області передати гуртожиток управлінню майна комунальної власності Сумської міської ради.

Розгляд вказаної справи тривав до грудня 2008 року ( 03.04.2008 року винесено рішення судом першої інстанції, яке залишено в силі ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.08.2008 року а.с.98-101, а ухвалою Вищого господарського суду України від 03.12.2008 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на вказані рішення залишено без задоволення.)

Слід зазначити про те, що в момент розгляду вказаної справи, а саме: 18.05.2007 року між ВАТ «Сумське АТП-15927» і ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 986/1000 частин гуртожитку та зареєстровано право власності на вказану частку гуртожитку за ОСОБА_1

В той же час, як зазначено в рішенні Господарського суду Сумської області від 03.04.2008 року, згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» ( у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та ст.4 Закону України «Про оренду майна державних підприємств» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) гуртожитки не входять до складу цілісних майнових комплексів, а входять до складу житлового фонду, а тому відносини щодо їх використання регулюються нормами ЖК УРСР та іншими актами житлового законодавства. На час складання Плану приватизації Сумського державного автотранспортного підприємства 15927 діяла Методика оцінки вартості майна під час приватизації, затверджена Постановою КМУ від 15.08.1996 року №961, пунктом 34 якої було визначено, що вартість цілісного майнового комплексу зменшується на вартість майна, у тому числі на вартість житлового фонду, який приватизується відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та об»єктів, що не підлягають приватизації. Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ( а редакції, що діяла у квітні 1998 року) кімнати у гуртожитках не підлягали приватизації відповідно до цього Закону. За таких обставин, зазначеним рішенням суду задоволено вимогу прокурора та визнано незаконним включення в статутний фонд ВАТ «Сумське АТП-15927» гуртожитку.

Крім того, 03.03.2005 року до ч.9 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» було внесено зміни, відповідно до яких в разі банкрутства підприємств, зміни форми власності або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній ( у тому числі гуртожитки) одночасно передаються у комунальну власність відповідних міських, сільських, селищних Рад народних депутатів. Відповідно до п.2 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого ПКМУ від 06.11.1995 року №891 (зі змінами станом на 26.05.2004 року), передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду, в тому числі гуртожитки.

Також в рішенні господарського суду зазначено про те, що АТП-15927 було відомо про необхідність виключення спірного гуртожитку із статутного фонду і передачу його до комунальної власності із листа Регіонального відділення ФДМ по Сумській області №10/2438 від 10.08.2006 року.

За таких обставин, господарський суд Сумської області дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги прокурора про зобов»язання ВАТ «Сумське АТП-15927» та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області передати гуртожиток управлінню майна комунальної власності Сумської міської ради в 10-денний термін з дня набрання законної сили рішенням суду.

При цьому, судом надано й оцінку факту укладення ОСОБА_1 та ВАТ «Сумське АТП-15927» договору купівлі-продажу 986/1000 частин гуртожитку.

Так, судом встановлено, що 18.05.2007 року між ВАТ «Сумське АТП-15927» і ОСОБА_1 укладено вищезазначений договір купівлі-продажу, проте, відповідно до ст.388 ЦК України , якщо за відплатним договором придбано у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, визначених цією статтею. Суд не погодився з позицією ОСОБА_1, що він є добросовісним набувачем, оскільки будівля гуртожитку придбана в той час коли рішення по даній справі 04.04.2007 року не набрало законної сили, а про існування судового спору відносно гуртожитку ОСОБА_1 було відомо, оскільки згідно із довіреністю від 18.08.2006 року він був представником АТП-15927 у судових засіданнях по цій справі.

Разом з цим, рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 07.06.2011 року визнано недійсним договір купівлі-продажу 986/1000 часток будівлі гуртожитку №76 по вул. Декабристів в м.Суми, укладений між ВАТ «Сумське АТП-15927» та ОСОБА_1 18.05.2007 року та скасовано державну реєстрацію права власності на вказану частку будівлі гуртожитку за ОСОБА_1 Мотивовано вказане рішення тим, що зміст оспорюваного правочину суперечить ч.1 ст.26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п.9 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

У вказаному рішенні також зазначено, що на першому поверсі гуртожитку ОСОБА_1 виконав роботи по переплануванню і приміщення кВ.1 в буд. 76 кв. по вул. Декабристів в м. Суми, Вказана квартира була окремо зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Вказане рішення залишене в силі ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14.07.2011 року та суд апеляційної інстанції погодився з судом першої інстанції в тому, що гуртожиток був включений до статутного фонду товариства помилково, а ВАТ «Сумське АТП-15927» в силу таких обставин розпорядилось майном, яке йому не належало, тому зміст укладеного 18.05.2007 року договору купівлі-продажу суперечить ЦК України та є підставою для визнання його недійсним. Крім того, оскільки гуртожиток належить до житлового фонду, а не є цілісним майновим комплексом, тому не може бути відчужений в процесі санації, а підлягає безумовній передачі у комунальну власність територіальної громади м.Суми. Також суд вважав обґрунтованими висновки Ковпаківського районного суду м.Суми про те, що ОСОБА_1 прав власності на спірний гуртожиток не має та не є добросовісним набувачем цього майна.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.12.2011 року встановлено, що вищезазначені рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому касаційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено.

Вищевикладені рішення судів дають підстави стверджувати про те, що будівля гуртожитку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Декабристів,76, була об»єктом державного житлового фонду та об»єктом державної форми власності, який незаконно вибув із власності держави (шляхом включення до статутного фонду товариства, приватизації та продажу товариством без належних прав розпорядження), у зв»язку з чим на підставі рішень суду таке майно було витребувано у ВАТ «Сумське АТП-15927», яке не мало права його відчужувати, та згідно діючого законодавства передано у комунальну власність територіальної громади м. Суми.

Процедура передачі державного житлового фонду до комунальної власності врегульована Законом України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» та постановою Кабінету Міністрів України №891 від 06.11.1995 року «Про затвердження Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському відданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій».

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» визначено, що об'єктами передачі згідно із цим Законом є, зокрема, об'єкти житлового фонду, гуртожитки.

Пунктом 1 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, визначено, що Положення визначає порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, у разі банкрутства, зміни форми власності або ліквідації цих підприємств, установ та організацій.

Пункт 2 Положення передбачає, що передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду у тому числі і гуртожитки.

Відповідно до п.5 Положення, передача будинків відомчого житлового фонду в комунальну власність проводиться комісією з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність, яка утворюється виконкомами відповідної Ради. До складу комісії входять представники відповідних місцевих комунальних підприємств, житлово-експлуатаційної організації, на баланс якої передаються будинки відомчого житлового фонду, регіональні відділення Фонду державного майна України, місцевого фінансового органу, бюро технічної інвентаризації, спеціалізованого проектного інституту, підприємства, установи чи організації, що передає відомчий житловий фонд, та представники інших заінтересованих підприємств, установ та організацій.

На виконання вимог наведених нормативних актів РВ Фонду держмайна України по Сумській області звернулося до Сумської міської ради з листом від 16.10.2012 за №05-07-03550 щодо виконання рішення господарського суду Сумської області від 03.04.2008 по справі №14-3-07, та вирішення питання щодо прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Суми гуртожитку по вул. Декабристів, 76, м. Суми.

Сумською міською радою було прийнято Рішення №2075-МР від 30.01.2013 "Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку, розташованого за адресою: вул. Декабристів, 76, м. Суми, від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області".

Постановою Зарічного районного суду міста Суми від 01.06.2013, встановлена правомірність рішення Сумської міської ради № 2075-МР від 30.01.2012 "Про надання згоди на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку, розташованого за адресою: вул. Декабристів, 76, м. Суми .

19.08.2014 Сумською міською радою прийнято Рішення № 399 "Про затвердження акту приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку, розташованого за адресою: вул. Декабристів, 76, м. Суми від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області".

Враховуючи вищевикладене, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що його право власності на будівлю гуртожитку наявна, оскільки інформація про це міститься в інформаційній довідці Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою виникнення права власності у вказаній довідці права власності вказано свідоцтво про право власності СА/607344 від 09.01.2009 року документу, який виник внаслідок реєстрації переобладнаної квартири. Але оскільки договір купівлі-продажу 986/100 часток будівлі гуртожитку визнано недійсним в повному обсязі, вказане стосується і приміщення в подальшому переобладнаної частини цього приміщення. Доводи позивача про те, що переобладнане приміщення це відокремлене приміщення не ґрунтується на вимогах закону та протиречить змісту вищенаведених судових рішень.

25 січня 2012 року Ковпаківським районним судом міста Суми прийняте рішення по справі №1806/2-3879/11 за позовом СМОГ "Вікторія", яким виселено ОСОБА_1 з квартири № 1, яку останній переобладнав в межах 986/1000 часток гуртожитку, визнано недійсним свідоцтво на право власності на дану квартиру. Вказане рішення переглядалось судами апеляційної та касаційної інстанції і за наслідками залишено без змін, і на даний час повністю виконане.

В зв'язку із прийняттям Вищим адміністративним судом України нового рішення у справі № К/9991/73166/11 від 18.06.2013, в якій відмовлено Управлінню комунальної власності та приватизації в задоволенні позовних вимог про визнання нечинним наказу про включення гуртожитку по вулиці Декабристів, 76 в місті Суми до статутного фонду ВАТ АТП 15927 ОСОБА_1 звертався за переглядом наведених вище рішень господарського суду Сумської області та Ковпаківського районного суду міста Суми за нововиявленими обставинами, за наслідками розгляду таких заяви ОСОБА_1 було відмовлено.

Відповідно до статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 3 КАС України, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

В свою чергу, згідно статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Однак, на даний час, у ОСОБА_1 відсутні будь-які права, свободи або інтереси, які могли б бути порушені відповідачами під час складання акту з метою передачі гуртожитку та подальшого прийняття рішення про затвердження вищевказаного акту.

Відповідно до статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування" рішеннямісцевої ради є обов'язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами. А також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Таким чином, за змістом вказаних норм, а також враховуючи рішення судів, що набрали законної сили і встановили факти, які мають значення для даної справи, суд вважає, що ОСОБА_1 не набув права власності на будь-яку частку будівлі гуртожитку, а тому відсутні підстави вважати, що його право власності порушене.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача про те, що переобладнана квартира є окремим відокремленим об»єктом, а тому повинні застосовуватися ст.ст. 331-332 ЦК України, оскільки переобладнання приміщень, які є невід»ємною частиною будівлі гуртожитку, не можна вважати новоствореним майном.

Враховуючи всі вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача, а тому в позові необхідно відмовити в зв»язку з його необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 17, 158-163, 167,185,186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі скарги в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В.Шелєхова