Справа № 2а/1570/5863/11
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року м. Київ К/9991/28328/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2012

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2012

у справі № 2а/1570/5863/2011

за позовом Торгової компанії «АЛМІ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби

про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2012, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2012, позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії ДПІ у Малиновському районі м. Одеси щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог формування податкового кредиту за січень 2011 року, за результатами якої складено акт від 01.07.2011 № 210/23-214/31327274. Визнано протиправними дії ДПІ у Малиновському районі м. Одеси щодо розгляду заперечень на акт від 01.07.2011 № 210/23-214/31327274 без повідомлення Торгової компанії «АЛМІ» у вигляді ТОВ про місце і час проведення такого розгляду.

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права: п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20, ст. 79 Податкового кодексу України, ч.ч. 4, 5 ст. 11, ч. 1 ст. 138, ч.ч. 2, 3 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДПІ у Малиновському районі м. Одеси відповідно до наказу від 01.07.2011 № 1161 та направлення від 01.07.2011 № 1087 на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України проведено невиїзну позапланову перевірку з питань дотримання вимог формування податкового кредиту за січень 2011 року, за результатами якої складено акт від 01.07.2011 № 210/23-214/31327274.

ТОВ «Торгова компанія «АЛМІ» 07.07.2011 надала відповідачу заперечення на вказаний акт, в яких зазначено про бажання взяти участь в розгляді заперечень.

Відповіддю від 13.07.2011 № 27327/23-20 податковим органом повідомлено позивача про те, що висновки акту перевірки від 01.07.2011 № 210/23-214/31327274 залишаються без змін.

ТОВ «Торгова компанія «АЛМІ», обґрунтовуючи позов, посилалось на те, що податковим органом здійснено перевірку за відсутності факту надсилання на адресу платника копії наказу про проведення такої перевірки, а розгляд заперечень здійснено без участі позивача.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що податковим органом не дотримано порядку проведення перевірок та розгляду заперечень на акт.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, правової оцінки встановлених судами обставин суд касаційної інстанції виходить з такого.

Статтею 79 цього Кодексу передбачено проведення документальних невиїзних перевірок.

Норми, що регулюють порядок та підстави проведення цього виду перевірки, не передбачають процедури допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. Такі перевірки здійснюються без обов'язкової участі платника податків, через що латник податків не в змозі висловити свою незгоду із правомірністю призначення щодо нього податкової перевірки до моменту її проведення. Тому питання щодо правомірності призначення та/або проведення невиїзної документальної перевірки має вирішуватись судом незалежно від того, чи відбулася така перевірка на час розгляду справи.

Відповідно до п. 79.1 ст. 79 Кодексу документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з п. 79.2 ст. 79 Кодексу документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Таким чином, обов'язковою умовою проведення документальної невиїзної перевірки є направлення платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення такої перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, копії наказу про проведення документальної невиїзної перевірки відповідачем на адресу позивача не надсилалось.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини та наведені норми Податкового кодексу України дають підстави для висновку про те, що відповідач, здійснюючи документальну невиїзну перевірку за відсутності факту направлення на адресу платника копії наказу про її проведення, діяв не на підставі, що визначена Податковим кодексом України, з порушенням принципу, вставленого ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якого орган державної влади зобов'язаний діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та чинним законодавством.

Отже, суд касаційної інстанції знаходить обґрунтованим висновки судів попередніх інстанцій про протиправність дій відповідача з проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Торгова компанія «АЛМІ» щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог формування податкового кредиту за січень 2011 року.

Зі змісту положень абз. 2 п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України вбачається, що якщо платник виявив бажання взяти участь у розгляді заперечень до акта перевірки, податковий орган не пізніше наступного дня повинен надіслати такому платнику повідомлення про місце і час проведення розгляду.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідач здійснив розгляд заперечень до акта перевірки за відсутності ТОВ «Торгова компанія «АЛМІ» та без повідомлення останнього про місце і час розгляду, незважаючи на зазначення в запереченнях позивачем про бажання взяти участь у такому розгляді.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо протиправності дій податкового органу щодо розгляду заперечень на акт перевірки від 01.07.2011 № 210/23-214/31327274.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2012 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун