Справа № 2а-8038/11/2670
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2011-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

07 червня 2011 року № 2а-8038/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кузьменко В.А., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Зелмер Україна
до1. Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва 2. Головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок ризикових операцій управління податкового контролю юридичних осіб ОСОБА_1
провизнання протиправними дій посадової особи по визнанню правочинів нікчемними та встановленню заниження податку на прибуток і податку на додану вартість
В С Т А Н О В И В:

06 червня 2011 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) Товариство з обмеженою відповідальністю Зелмер Україна (далі по тексту позивач, ТОВ Зелмер Україна) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва (далі по тексту відповідач 1, ДПІ у Дарницькому районі м. Києва) та головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок ризикових операцій управління податкового контролю юридичних осіб ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач 2, ОСОБА_1В.), в якому просить визнати протиправними дії головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок ризикових операцій управління податкового контролю юридичних осіб ОСОБА_1 по визнанню правочинів нікчемними, які були укладені ТОВ Зелмер Україна з ТОВ Крініум та встановленню заниження податку на прибуток на загальну суму 4 430 674,00 грн.: у тому числі за ІІІ квартал 2010 року на суму 4 430 674,00 грн., та заниженню податку на додану вартість на загальну суму 3 544 539,00 грн., у тому числі за липень 2010 року на суму 2 073 202,00 грн. та серпень 2010 року на суму 1 471 337, 00 грн.

Зміст позовних вимог свідчить, що фактично позивач оскаржує висновки викладені в акті Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва від 26 травня 2011 року №148/23-611/35250394 Про результати проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Зелмер Україна (код за ) з питань правильності обчислення та повноти сплати до бюджету податку на прибуток підприємства ат податку на додану вартість по фінансово-господарським взаємовідносинам з ТОВ Крініум () за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р.

Частина перша статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається з наведеної правової норми, рішення субєкта владних повноважень можуть бути виражені у формі нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії.

Поняття нормативно-правового акта та акта індивідуальної дії в Кодексі адміністративного судочинства не врегульовані, а тому при визначення цих понять слід звернутися до загальних понять права.

Так, нормативно-правовий акт це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово; акт індивідуальної дії виданий субєктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації його повноважень, які породжують права та обовязки у того субєкта, якому вони адресовані.

Визначальною ознакою як нормативно-правового акта так і акта індивідуальної дії є обовязковість його приписів для відповідного субєкта (кола субєктів), дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

Акт перевірки та висновки акта перевірки, які в них викладені, а також дії посадових осіб стосовно зазначення в акті перевірки тих чи інших висновків, не є рішеннями субєкта владних повноважень, не спричиняють виникнення будь-яких прав і обовязків осіб чи субєктів владних повноважень, лише фіксують виявлені перевіркою порушення, а отже, не породжують правовідносин, що можуть бути предметом спору.

При цьому, право прийняття за наслідками акта перевірки рішення органом державної податкової служби відповідних правових актів індивідуальної дії податкових повідомлень-рішень, належить до його дискреційних (виключних) повноважень, в т. ч. може бути не реалізовано.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту, а отже, суд не повинен розглядати справу в тому разі, якщо предявлені позивачем вимоги не випливають із певних правовідносин, а отже, не підпадають під судову юрисдикцію.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, якщо предметом позову є скасування акта перевірки субєкта владних повноважень, то судам слід відмовляти у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначена правова позиція відповідає рекомендаціям Вищого адміністративного суду України, висловленим в пункті 13 інформаційного листа від 30 листопада 2009 року №1619/10/13-09.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Зелмер Україна у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва та Головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок ризикових операцій управління податкового контролю юридичних осіб ОСОБА_1 про визнання протиправними дій посадової особи по визнанню правочинів нікчемними та встановленню заниження податку на прибуток і податку на додану вартість на підставі пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищенаведеного, пункту 1 частини першої статті 109, статті 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу.

3. Попередити позивача про те, що позовні матеріали будуть повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть направлені до суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко