Справа № 810/1576/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1576/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скрипка І.М. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.

суддів Безименної Н.В., Кобаля М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просили суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості від 14.10.2014 року: №100260006/2014/000045/2, №100260006/2014/000046/2, №100260006/2014/000040/2 та №100260006/2014/000043/2.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою Постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати Постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволення адміністративного позову - відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» є юридичною особою, зареєстроване 2 грудня 2002 року. Основним видом його діяльності є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

25 грудня 2013 року між ТОВ «Фоззі-Фуд» та «Iceland Seafood ehf» (Ісландія) укладено договір (контракт) купівлі-продажу товарів №456-S (т.1 а.с.25-31), згідно якого продавець продає, а покупець купує продукцію в асортименті, кількості та за цінами, у відповідності до інвойсів, які є невід'ємною частиною контракту.

Ціни на товар встановлюються у інвойсах на кожну партію товару. Ціна включає в себе вартість продукції, тари, термоусадочної упаковки, маркування, завантаження, витрат по митному оформленню вантажу в країні продавця. Валютою контракту є долар США. Загальна вартість контракту складає 1800000,00 доларів США (пункт 2 контракту).

Усі ціни по контракту, а також поставка здійснюється на умовах: CIF/FCA/CFR Клайпеда, Литва, згідно Incoterms 2010; FCА Роттердам, Нідерланди, згідно Incoterms 2010; CIF Одеса, Україна, згідно Incoterms 2010 (пункт 3.1 контракту, з урахуванням додаткової угоди №3 від 25 грудня 2013 року).

Продавець зобов'язаний надати покупцю наступні документи: інвойс, пакувальний лист, сертифікат якості, сертифікат походження, ветеринарний сертифікат (пункт 7.1 контракту).

Оплата здійснюється через 45 календарних днів із дати виписки інвойсу, відповідно до пункту 2.1 контракту та при умові надання повного пакету документів, зазначених у розділі 7 контракту. Такі умови можуть бути змінені за згодою сторін (пункт 8.1 контракту).

На підставі такого контракту товариством «Фоззі-Фуд» імпортовано рибу свіжоморожену морську - скумбрію (Frozen Mackerel/Scomber Scombrus), країни виробництва Ісландія (IS), виробник «Iceland Seafood ehf».

З метою митного оформлення товару, отриманого на виконання умов названого контракту, позивачем до митниці подані митні декларації від 13 жовтня 2014 року №100260006/2014/157449 (поставка 456-119), від 13 жовтня 2014 року №100260006/2014/157440 (поставка 456-122), від 14 жовтня 2014 року №100260006/2014/157454 (поставка 456-120), від 14 жовтня 2014 року №100260006/2014/157442 (поставка 456-121) (т.1 а.с.90-93, 121-124, 153-156, 185-188).

На підтвердження митної вартості товару, разом із вказаними митними деклараціями, до митного органу по кожній із поставок подано наступні документи (що стверджувалось позивачем і підтверджується наявними у матеріалах справи доказами): декларацію митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу; додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту); рахунок-фактуру; міжнародну автомобільну накладну (CMR); довідку про транспортні витрати; договір про надання послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні і транспортно-експедиційного обслуговування; страховий поліс.

Опрацювавши подані документи, митним органом повідомлено позивача в електронному вигляді про необхідність подання наступних додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару, згідно із статтею 53 Митного кодексу України: зовнішньоекономічного договору (контракту) або документу, який його замінює, та додатків до нього у разі їх наявності; за наявності - інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалось страхування - страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; виписки з бухгалтерської документації; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; копії митної декларації країни відправлення; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

На підтвердження заявленої у декларації №100260006/2014/157449 від 13 жовтня 2014 року вартості товару, листом від 14 жовтня 2014 року №1826 товариством подано додаткові документи: документ, що містить відомості про вартість транспортних витрат; договір на перевезення; комерційну пропозицію; прайс-лист; експортну декларацію. Також зазначено, що разом із митною декларацією для підтвердження витрат на транспортування та вартості страхування уже було подано довідку про транспортні витрати та страховий поліс. При цьому товариством повідомлено, що інші додаткові документи надати на цей час не мають можливості.

Аналогічні документи подано по трьом іншим поставкам (т.1 а.с.144, 176, 208).

Після надання перерахованих документів, відповідачем прийняті рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням резервного методу, а саме:

№100260006/2014/000045/2 від 14 жовтня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,42 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,8 долара США за кілограм);

№100260006/2014/000046/2 від 14 жовтня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,42 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,8 долара США за кілограм);

№100260006/2014/000040/2 від 14 жовтня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,42 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,8 долара США за кілограм);

№100260006/2014/000043/2 від 14 жовтня 2014 року (митна вартість, заявлена ТОВ «Фоззі-Фуд» за І методом - 1,42 долара США за кілограм, ціна після коригування 1,8 долара США за кілограм).

Також, митним органом складено 4 картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 14 жовтня 2014 року: №100260006/2014/00048, №100260006/2014/00049, №100260006/2014/00043 та №100260006/2014/00046, згідно з якими позивачу повідомлено про неможливість прийняття митного оформлення вказаних вище митних декларацій.

Декларант скористався своїм правом на випуск товарів у вільний обіг шляхом надання фінансових гарантій.

При цьому, у відповідь на письмові звернення позивача щодо причин, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана та інформації про порядок і метод визначення митної вартості, застосовані щодо поставок 456-119, 456-120, 456-121, 456-122, митний орган повідомив, що при здійсненні вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів із рівнем вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено та перевірки наявності ознак підробки документів та наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів у митного органу виникли сумніви у заявленій вартості товару.

Також зазначили, що в результаті аналізу наданих документів виявлені неточності та розбіжності, а також те, що вимоги органу доходів та зборів в частині подання додаткових документів виконано не в повному обсязі.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що митний орган не довів неможливості застосування попередніх методів для визначення митної вартості, зважаючи на наявність інформації про митні оформлення аналогічних товарів, у зв'язку із чим безпідставно визначив таку вартість за резервним методом, більше того, при визначенні митної вартості за резервним методом митниця застосувала із наявних альтернативних вартостей вищу, що не відповідає вимогам пункту 2 частини третьої статті 64 Митного кодексу України, а тому дійшов висновку, що оскаржувані рішення не відповідають положенням частини другої статті 55 Митного кодексу України.

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду вважає вірним висновок суду першої інстанції з огляду на таке.

Основним нормативно-правовим актом, яким врегульовані спірні правовідносини є Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI (далі - Митний кодекс України, МК України).

Відповідно до статті 49 цього Кодексу, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (стаття 50 МК України).

Згідно із статтею 52 вказаного Кодексу, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 1 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 цієї статті перелічені документи, які підтверджують митну вартість товарів:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 54 вказаного Кодексу, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч. 1 ст. 55 МК України).

За правилами статті 264 Митного кодексу України, якщо митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу, чи з порушенням інших вимог Митного кодексу України, митний орган відмовляє у прийнятті такої митної декларації (ч. 11 ст. 264).

У статті 57 вказаного Кодексу закріплені правила застосування методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Згідно з ч. 1 цієї статті, митна вартість визначається за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Приписами 2 - 5 частин статті 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, між відповідачем та декларантом було проведено процедуру консультації.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України. Так, відповідно до вказаної правової норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Проаналізувавши наведене вище в сукупності, колегія суддів зазначає, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи.

Разом з тим, надання додаткових документів є необхідним у разі потреби в підтвердженні задекларованої декларантом митної вартості товару за першим методом, викликаної обґрунтованими сумнівами митного органу в достовірності відомостей, які містяться в поданих до митного оформлення товару документах.

Крім того, ч. 2 ст. 334 МКУ встановлено, що документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, надаються в усній, письмовій та/або електронній формі.

Разом з цим, пунктами 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивачем для підтвердження митного оформлення товару було подано необхідні для цього документи, які підтверджують вартість товару та усі складові митної вартості.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у жодній з відповідей від 20.11.2014 року на звернення позивача щодо надання пояснень про причини корегування митної вартості товарів, митним органом не було вказано, які саме неточності та розбіжності мали місце у документах при митному оформленні досліджуваних поставок.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що 30 грудня 2014 року товариством «Фоззі-Фуд» (у межах 80-денного строку з моменту випуску товару у вільний обіг) направлено засобами поштового зв'язку заяву про визнання заявленої митної вартості та скасування рішень про коригування митної вартості від 14 жовтня 2014 року №100260006/2014/000045/2, №100260006/2014/000046/2, №100260006/2014/000040/2 №100260006/2014/000043/2 (т.1 а.с.217-221), на підтвердження чого надано завірені копії опису у цінний лист, чеку Укрпошти та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.20-22).

За результатами розгляду такої заяви митницею відмовлено у перегляді рішень про коригування митної вартості товарів (т.2 а.с.146-147). Вказано, що митне оформлення товару здійснено на умовах поставки CIF Rotterdam та CIF Klaipeda відповідно до Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, а надані копії витягів з бюлетеня «Огляд цін українського та світового товарних ринків» Державного підприємства «Держзовнішінформ» №9 (215) за вересень 2014 року, №10 (216) за жовтень 2014 року та №11 (217) за листопад 2014 року містять інформацію щодо ціни скумбрії свіжомороженої на умовах поставки FOB Норвегія. Зазначено, що відповідно до копій витягів з міжнародного торговельного сайту alibaba.com ціна товару вказана на умовах поставки FOB Reykjavik. Також вказано, що надана товариством виписка з бухгалтерської документації не завірена печаткою підприємства та не містить підпису керівника підприємства. Крім того, у пункті 7.3 експертного висновку від 2 липня 2014 року №Ц-264 зазначено, що інформація, отримана з інших джерел, вважається досить вірогідною, але експерт не гарантує у будь-якій формі факт її достовірності; а у пункті 7.2 - те, що цей висновок є дійсним тільки при умові його використання за вказаною метою; у пункті 4 висновку вказано, що мета експертизи - моніторинг контрактної вартості товару. Тому, у цьому конкретному випадку, висновок надається з метою підтвердження митної вартості, тобто використовується, на думку митного органу, не з метою, яка в ньому зазначена. Також звернуто увагу на те, що висновок наданий на умовах CIF Klaipeda, а митне оформлення товару здійснено на умовах поставки CIF Rotterdam (митні декларації від 14 жовтня 2014 року №100260006/2014/157463, №100260006/2014/157461 №100260006/2014/157469). Тому, документи прийнято митницею до уваги, але не можуть бути підставою для підтвердження заявленої митної вартості товару.

У той же час, у письмових поясненнях товариства «Фоззі-Фуд» звернуто увагу на те, що копії витягів з бюлетеня «Огляд цін українського та світового товарних ринків» Державного підприємства «Держзовнішінформ» та витяги з міжнародного торговельного сайту alibaba.com, які подавалися до митного органу, є інформаційними джерелами, що не належать до переліку необхідних та додаткових документів для підтвердження митної вартості і надані позивачем за власним бажанням, оскільки з них видно, що заявлена товариством митна вартість відповідає рівню світових цін на товар і навіть різниця в умовах поставок не може настільки впливати на рівень митної вартості. Щодо незавірення виписки з бухгалтерської документації печаткою підприємства та відсутності підпису керівника підприємства, то вказали, що такі умови для бухгалтерської документації не були визначені у вимогах про надання додаткових документів. Наголошували, що у силу положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» складання і подання фінансової звітності є обов'язком головного бухгалтера. При цьому, ТОВ «Фоззі-Фуд» здійснює бухгалтерський облік у формі його організації на чолі з головним бухгалтером, така інформація міститься в картці обліку позивача, яка надається під час кожного митного оформлення разом із митною декларацією та відображена в графі 44 відповідної митної декларації; а подані бухгалтерські довідки містять підпис головного бухгалтера. Стосовно експертного висновку вказали, що висновок торгово-промислової палати вивчає контрактну вартість товарів, а не їх митну вартість, так як встановлення останньої не належить до повноважень експертних організацій, а встановлення додаткових вимог до експертних висновків є перевищенням повноважень митного органу. Також наголосили, що методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України. Із приводу інших умов поставок у висновку, пояснили, що позивач у своїй заяві від 30 грудня 2014 року повідомляв відповідача, що експертний висновок стосується поставлених раніше товарів тим же постачальником за тим же контрактом, тому умови поставки не обов'язково повинні бути ідентичними; а митний орган у разі сумніву щодо наявності змісту наданих експертних висновків мав право звернутися до іншого суб'єкта оціночної діяльності із письмовим запитом рецензувати такі висновки.

Також, колегія суддів вважає безпідставними та до уваги не приймає доводи відповідача про те, що позивачем під час митного оформлення у досліджуваних випадках не було надано зовнішньоекономічний договір (контракт), оскільки таке твердження спростовується наступними фактами:

в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості зазначено, що умови оплати в інвойсі не відповідають умовам оплати по контракту;

судом першої інстанції витребовувались у відповідача усі документи, які надавалися товариством «Фоззі-Фуд» для митного оформлення, за наслідками чого такі документи подані до суду, у тому числі і зовнішньоекономічний договір;

відомості про наявність зовнішньоекономічного контракту відображено у рішеннях про коригування митної вартості, картках відмови в прийнятті митної декларації та у митних деклараціях поданих з урахуванням рішень про коригування митної вартості.

Також митний орган посилався на неподання договору про перевезення, проте факт подання договору перевезення підтверджується вказівками на його наявність у картках відмови в прийнятті митної декларації, у первинно поданих митних деклараціях, а також у документах наданих з урахуванням рішень про коригування митної вартості. Більше того, товариством «Фоззі-Фуд», окрім договору перевезення, надавалися міжнародні автомобільні накладні та довідки про транспортні витрати.

При цьому, колегія суддів не може залишити поза увагою надані до матеріалів справи витяги із цінової бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи відносно імпортованого товару - скумбрії свіжомороженої, за період з липня 2014 року по жовтень 2014 року (т.2 а.с.164-171), які свідчать про три випадки митного оформлення товару аналогічного оформлюваному у спірних відносинах, тієї ж країни походження та того ж постачальника, на умовах CIF за митною вартість 1,32 долара США за кілограм (т.2 а.с.167зв.). У цьому ж випадку товариство визначило відповідну вартість на рівні 1,42 долара США за кілограм, а митниця скоригувала її до 1,80 долара США.

Проаналізувавши надані документи, які підтверджуються письмовими доказами, які долучені до матеріалів справи, повно і всебічно дослідивши обставини справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені документи повною мірою ідентифікують оцінювані товари та містять об'єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню та підтверджують їх ціну, що підлягає сплаті на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість зазначених товарів за ціною договору.

За наведених вище обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що митний орган безпідставно застосував «резервний метод» визначення митної вартості товару, оскільки митним органом не доведено наявність підстав для застосування резервного методу, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 14.10.2014 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на Постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кобаль М.І.