Справа № 824/1285/15-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 р. м. Чернівці справа № 824/1285/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоряк У.С.,

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому адміністративному позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі - позивачі) просять суд зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції (далі - відповідач) змінити ім'я їхнього сина з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 та зареєструвати зміну імені їхнього сина з ОСОБА_7 на ОСОБА_6.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при отриманні паспорта син позивачів, в зв'язку з тим, що жодного разу не бачив свого біологічного батька, не отримав будь якої матеріальної та духовної допомоги від нього, вирішив змінити своє ім'я в частині по батькові з Сергійовича на Олександровича.

13 травня 2015 року сином позивачів було подано до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції заяву щодо зміни по батькові з Сергійович на Олександрович, на що відповідач надав лист-роз'яснення, який складався з переліку норм чинного законодавства, та в ньому не було зазначено конкретно чи буде відділ ДРАЦС РС Хотинського РУБЮ змінювати по батькові чи ні. Тому, позивачі повторно звернулися до відповідача за роз'ясненнями, на що 26 травня 2015 року відповідачем було направлено Висновок про відмову у зміні імені, мотивовану ст. 296 Цивільного кодексу України, ст.ст. 145-149 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 16 закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Постановою КМУ №915.

Позивачі вважають, що відповідач, відмовивши у зміні імені (по батькові), порушив вимоги чинного законодавства.

Зокрема, посилаючись на статтю 296 Цивільного кодексу України, вказують, що в даній нормі права ніяким чином не передбачено відмову у зміні імені стосовно конкретного випадку. Також, позивачі посилаються на ст. 295 ЦК України, згідно якої фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право змінити своє прізвище та ім'я у порядку, встановленому законом. По батькові фізичної особи може бути змінено у разі зміни її батьком свого імені.

Отже, наполягають позивачі, чинним законодавством передбачено право на зміну по батькові лише у разі зміни батьком дитини свого імені. В свою чергу, положення не забороняє зміну по батькові за інших ситуацій, а інші нормативні акти не містять подібних обмежень.

Водночас, вказують, у висновку про відмову у зміні імені зазначено, що актовий запис про народження № 366 від 10.061999 року складений відділом ДРАЦС РС по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області містить подвійне прізвище дитини ОСОБА_5, що не відповідає пред'явленому свідоцтву про народження ОСОБА_2 1-МИ №099689 від 05.09.2001 року.

Окрім того, позивачі посилаються на п. 6 Подання Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини лист від 30.09.2013 року №12.0.1-9/9857 "Про виконання рішень Європейського суду з прав людини, які набули статусу остаточного", щодо порушення ст. 8 Конвенції, право на повагу до приватного та сімейного життя, справа "Гарнага проти України", в якому було констатовано недосконалість Правил державної реєстрації актів громадського стану, затверджених Міністерством юстиції України, які передбачають, що по батькові фізичної особи може бути змінено тільки у разі зміни імені її батька. Розглянувши справу, Європейський суд зазначив, що регулювання питання зміни по батькові фізичних осіб в Україні має недоліки та містить обмеження, які не відповідають закріпленій законодавством свободі зміни імені, невід'ємною частиною якого є по батькові.

Відповідно до ст. 8 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки.

На підставі зазначених вище обставин, позивачі просять суд змінити ім'я їхнього сина з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 та зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції зареєструвати таку зміну.

Відповідач позов не визнав та надав письмові заперечення, в яких пояснив, що для підтвердження достовірності поданих заявником документів відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву про зміну імені, повинен додати до зазначених документів копії відповідних актових записів цивільного стану або витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

У разі зберігання актових записів цивільного стану в архівах інших відділів державної реєстрації актів цивільного стану відділ, який прийняв заяву про зміну імені, надсилає відповідні запити до зазначених відділів.

В порядку та на виконання даних нормативних приписів відповідачем було витребувано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільський Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області актовий запис про народження позивача. В результаті чого виявлено розбіжність у прізвищі заявника, яке в актовому записі цивільного стану значиться як подвійне - ОСОБА_5.

Згідно частини 3 статті 9 Закону "Про державну реєстрація актів цивільного стану" актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Це означає, що всі послідуючі документи видаються на його основі (в тому числі і зміни вносяться на основі актового запису про народження), а не навпаки.

Відповідач зазначає, що за наявності таких розбіжностей у документах, формування позитивного висновку про зміну імені особи-заявника не допустимо.

Законодавчо підстави для відмови у зміні імені визначено статтею 295 ЦК України та пунктом 11 Порядку розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 11.07.2007 за №915. Однією із таких підстав є подання заявником неправдивих відомостей, що має місце вданому випадку та вкотре свідчить про правомірність відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідач наголошує, що заяву громадянина ОСОБА_2 та заяву ОСОБА_1 (в інтересах її сина) розглянуто в законодавчо визначений строк, з дотримання порядку передбаченого Законом та в межах наданих суб'єкту реєстрації повноважень. За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів сформовано реєстраційну справу. Про результати розгляду заяви та прийняте рішення заявників поінформовано належним чином.

Вважає доводи позивача про порушення справедливого балансу та самовільне втручання в його приватне життя абсолютно недоречними в даній ситуації, а наведені в позовній заяві аргументи безпідставними та необґрунтованими.

В судовому засіданні позивачі та представник позивачів позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив, наполягав на його безпідставності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оцінивши інші докази, які є в справі, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов не може бути задоволений з таких мотивів.

Судом встановлено, що позивачі зверталися до відповідача з заявами про зміну імені свого сина з ОСОБА_5 на ОСОБА_6.

На вказані звернення відповідачем було надано відповідь про неможливість зміни імені сина позивачів з ОСОБА_5 на ОСОБА_6, а саме, в частині зміни по батькові.

Так, у листі від 13.05.2015 року №910/04-01-09 ОСОБА_2 було роз'яснено порядок зміни прізвища та ім'я фізичної особи, у відповідності до ст. 295 ЦК України, а також те, що свої ім'я в частині по батькові фізична особа має право змінити лише у випадку зміни її батьком свого імені. Окрім того, повідомлено, що ще однією підставою зміни по батькові дитини є усиновлення.

У висновку про відмову зміни імені з ОСОБА_2 на ОСОБА_6 відповідачем повідомлено ОСОБА_2 про відмову у зміні імені в частині по батькові, а також, повідомлено про те, що актовий запис про народження № 366 від 10.061999 року, складений відділом ДРАЦС РС по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області містить подвійне прізвище дитини ОСОБА_5, що не відповідає пред'явленому свідоцтву про народження ОСОБА_2 1-МИ №099689 від 05.09.2001 року.

Позивачі не погоджується з відмовою відповідача про зміну імені, вважають такі дії перешкоджанням їхньому синові вільно обрати собі ім'я, втручанням в їх приватне і сімейне життя та просять суд змінити ім'я їхнього сина з ОСОБА_7 на ОСОБА_6 та зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції зареєструвати зміну імені їхнього сина з ОСОБА_7 на ОСОБА_6.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачами не оскаржується відмова у зміні імені.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Частина 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VI) передбачає, що відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначають засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ст.2 Закону № 2398-VI, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану у відповідності до ст. 9 Закону.

Частина 1 розділу 2 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні" затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. № 52/5 (далі- Правила) закріплює, що державна реєстрація акту цивільного стану проводиться шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях у присутності заявника. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.

За приписами ч.1 ст. 16 Закону № 2398-VI, державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) (далі - зміна імені) проводиться лише стосовно громадян України. Заява про зміну імені, подана у встановленому порядку до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, розглядається у тримісячний строк з дня її подання. За наявності поважної причини цей строк може бути продовжено, але не більш як на три місяці, що передбачає ч.4 вищезазначеної норми КАС України.

З аналізу даних правових норм можна зробити висновок, що державна реєстрація актів цивільного стану є обов'язковою для громадян України, і як наслідок є підтвердженням державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Частиною 1 розділу 4 Правил визначено, що ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені та по батькові) проводиться лише стосовно громадян України. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім'я. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право змінити своє прізвище та (або) власне ім'я за згодою батьків (одного з батьків - у разі, коли другий з батьків помер, визнаний безвісно відсутнім, оголошений померлим, визнаний обмежено дієздатним, недієздатним, позбавлений батьківських прав щодо цієї дитини, а також якщо відомості про батька (матір) дитини виключено з актового запису про її народження або якщо відомості про чоловіка як батька дитини внесені до актового запису про її народження за заявою матері) або за згодою піклувальника. Заява про надання згоди батьків (одного з батьків) або піклувальника на зміну прізвища та (або) власного імені зазначеної особи може подаватися ними особисто, а у разі коли заява через поважну причину не може бути подана особисто одним з батьків, така заява, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою або прирівняна до нотаріально засвідченої, від його імені може бути подана другим з батьків. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на зміну по батькові у разі зміни її батьком свого власного імені.

Частина 2 розділу 4 Правил визначає, що державна реєстрація зміни імені проводиться за заявою про зміну імені фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем її проживання. До заяви про зміну імені додаються: а) свідоцтво про народження заявника; б) свідоцтво про шлюб (у разі коли заявник перебуває у шлюбі); в) свідоцтво про розірвання шлюбу (у разі коли шлюб розірвано); г) свідоцтва про народження дітей (у разі, коли заявник має малолітніх або неповнолітніх дітей); ґ) свідоцтва про зміну імені заявника, батька чи матері, якщо воно раніше було змінено; д) фотокартка заявника; е) квитанція про сплату державного мита згідно до ч.4 розділу 4 Правил.

Тобто, нормами Закону законодавчо закріплено право особи на зміну імені, що включає в себе право на зміну прізвища, власного імені, по батькові. Перелік підстав для внесення змін до актового запису щодо зміни ім'я є виключним, зокрема, в частині зміни по батькові у випадку зміни її батьком свого власного імені.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що підставою для зміни імені, зокрема зміни по батькові, слугував факт відсутності участі батька у вихованні позивача.

Однак, суд критично відноситься до даного посилання в розумінні, як правової підстави внесення змін до актового запису, адже єдиною обставиною для внесення таких змін є зміна ім'я батька.

Згідно "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання" затверджених Міністерством юстиції України від 12.01.2011р. № 96/5, внесення змін до актового запису стосовно зміни імені можливе на підставі рішення суду.

Так, згідно з п. 2.13.2 "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Проте суд зауважує, що процесуально юридичним фактом, що слугує внесенню зміни до актового запису стосовно імені в частині по батькові є зміна ім'я батька, на підставі якого відділ реєстрації актів цивільного стану здійснює заходи по внесенню змін до актового запису, а у випадку звернення до суду з позовом, такий запис здійснюється на підставі рішення суду.

Надавши правову оцінку заявленим позовним вимогам в розрізі наведених вище правових норм, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують зміну ім'я батька.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова в повному обсязі виготовлена 16.07.2015 року.

Суддя Г.Г. Спіжавка