Справа № 826/4031/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4031/15 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Артек» до Київської міської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИЛА:

Дочірнє підприємство «Артек» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Київської міської митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 18.12.2014 № 100270001/2014/000004/2.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанова суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 18 грудня 2014 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №100270001/2014/000004/2, яким митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням другорядного методу, відповідно до ст. 59 Митного кодексу України. Визначена митна вартість імпортованих товарів ґрунтується на митній вартості товару, митне оформлення якого вже здійснено за МД № 500060001/2014/040836.

Підставою для прийняття вказаного спірного рішення про коригування митної вартості стали наступні обставини, про що зазначено в графі 33 рішення.

Так, на думку відповідача, митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), адже надані декларантом документи містять розбіжності: 1) відповідно до умов контракту №14sy0326/ar/001 вартість вказується в додатках до контракту. У додатку № 2 до контракту вказана вартість лише за артикул А551, артикул А558 не вказаний у даному додатку; 2) у додатку № 1 до контракту вказана вартість 0,38 дол. США за 1 кг., в той час як в Інвойсі вказана вартість за товар А558 в сумі 0,36 дол. США за 1 кг.

Декларанту запропоновано надати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прайс-листи виробника товару; інші документи на підтвердження заявленої митної вартості. Декларант відмовився від надання додаткових документів.

За таких обставин, митну вартість товарів визначено на підставі митної вартості товарів, ідентичних за якісними характеристиками, митне оформлення яких вже завершено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до частини шостої статті 264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з митним оформленням товару, що надійшов на адресу ДП «Артек» в межах зовнішньоекономічного контракту № AM 14SY0326/AR/001 від 26.03.2014, позивачем до Київської міської митниці ДФС (М/п «Столичний») подано вантажну митну декларацію №100270001.2014.223932.001 від 16.12.2014.

Митна вартість імпортованих товарів була визначена декларантом на підставі основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження обґрунтованості визначення митної вартості товару, ДП «Артек» були подані наступні документи: контракт № AM 14SY0326/AR/001 від 26.03.2014 з Додатками № 1, 2, 3 до нього; проформа-інвойс № WT2014SY082 від 17.10.2014; коносамент № MWSHODE14100782FD від 29.10.2014; пакувальний лист б/н від 17.10.2014; платіжне доручення № 45 від 22.10.2014; листи ДСУ з контролю за наркотиками № 09/02-2968 від 08.08.2014 та 09/02-4632 від 05.12.2014; ВМД країни відправлення №13562256 від 07.11.2014; договір транспортного експедирування № 03/01-13 від 03.01.2013; довідка про транспортні витрати б/н від 16.12.2014.

З урахуванням положень ст.53 Митного кодексу України, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що позивачем до митного оформлення імпортованих товарів було надано повний пакет необхідних документів, згідно з переліком частини 2 вказаної статті МК України.

Посилання апелянта на те, що документи подані до митного оформлення не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містили розбіжності, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як встановлено судом першої інстанції, згідно додатку № 3 до контракту № AM 14SY0326/AR/001 від 26.03.2014, який (додаток № 3) був наданий до митного оформлення, вартість артикулу А558 була змінена сторонами та погоджена в розмірі 0,36 дол. США за 1 кг., що в подальшому і було відображено у відповідному інвойсі.

Також колегія суддів відхиляє доводи апелянта, щодо неналежності оформлення прайс-листа та експертного висновку і погоджується з твердженням суду першої інстанції, що вказані документи, в розумінні ч. 2 ст. 53 МК України, не є основними документами, що підтверджують митну вартість товарів, крім того, чинне законодавство України не містить в собі вимог до форми і змісту прайс-листа.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно та необґрунтовано застосовано другорядний метод визначення митної вартості, а тому оскаржуване рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 18.12.2014 № 100270001/2014/000004/2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують позиції суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.