Справа № 1505/9836/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Київ К/800/53730/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Білгород-Дністровської міської ради, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

Позивачі звернулися з позовом, в якому просили: визнати протиправним та скасувати п. 53 рішення Білгород-Дністровської міської ради №269-ХХІІІ від 11 листопада 1999 року про передачу безкоштовно у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 325 кв. м. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та про надання у тимчасове користування для городництва земельну ділянку площею 513 кв.м.; визнати протиправним та скасувати п. 54 рішення Білгород-Дністровської міської ради №269- ХХІІІ від 11 листопада 1999 року про передачу безкоштовно у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки, площею 325 кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд.

Позов мотивовано тим, що земельні ділянки, які надані органом місцевого самоврядування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не відповідають розміру їх часток у спільній частковій власності на жилий будинок та господарські споруди, у зв'язку з чим, у користуванні у позивача знаходиться земельна ділянка, яка є меншою ніж повинна бути.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 09 квітня 2013 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Білгород-Дністровської міської ради від 269-ХХІІІ від 11.11.1999 року в п. 53 щодо передачі безкоштовно у приватну власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 325 кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та надання в тимчасове користування для городництва земельної ділянки площею 513 кв.м. за вищевказаною адресою. Визнано протиправним та скасовано рішення Білгород-Дністровської міської ради від 269-ХХІІІ від 11.11.1999 року в п. 54 щодо передачі безкоштовно у приватну власність ОСОБА_7 земельну ділянку площею 325 кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у зв'язку зі зверненням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із заявами до Білгород - Дністровської міської ради про отримання безоплатно у власність земельної ділянки, 11 листопада 1999 року, відповідачем було прийнято рішення №269-ХХІІІ «Про передачу безкоштовно у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 325 кв. м. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та про надання у тимчасове користування для городництва земельну ділянку площею 513 кв.м. за вищевказаною адресою», а, також, «Про передачу безкоштовно у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки, площею 325 кв.м. по АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд».

В подальшому третіми особами отримано Державні акти на право приватної власності на землю.

Конституційний Суд України у пункті 5 мотивувальної частини рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Прийняті міською радою рішення про передачу третім особам у власність земельної ділянки є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання. Скасування таких рішень не породжує наслідків для власників земельних ділянок, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

У зв'язку з цим, Верховний Суд України у постанові від 11 листопада 2014 року у справі №21-405а14 зазначив, що позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки такі рішення органу місцевого самоврядування вичерпали свою дію шляхом виконання. Їх скасування не породжує наслідків для власників земельних ділянок, оскільки у таких осіб виникло право власності і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах, а обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

За викладеного судова колегія не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець