Справа № 2а-3291/11/1070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року м. Київ К/9991/42464/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2011

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2012

у справі № 2-а-3291/11/1070

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранголі»

до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області

про зобов'язання вчинити певні дії та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2012, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Бориспільської ОДПІ Київської області від 11.03.2011 № .

Бориспільська ОДПІ Київської області подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права: п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94 ВР (далі - Закон № 334/94-ВР), п. 44.3 ст. 44, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для визначення позивачу за податковим повідомленням-рішенням від 11.03.2011 № грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальній сумі 209453,75 грн., в тому числі: 167563 грн. основного платежу та 41890,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій слугували висновки планової виїзної перевірки, викладені в акті від 21.02.2011 № 142/23-2/35866777, про порушення вимог п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94 ВР (далі - Закону № 334/94 ВР), що полягали в неправомірному включенні до складу валових витрат витрат за операціями з придбання у ТОВ «Аметт» на підставі договору від 25.09.2009 № 97 послуг щодо формування документації для сертифікації та реєстрації препаратів агрохімії, щодо пошуку виробників таких препаратів та проведення експертизи сегменту ринку відносно такої продукції.

Відсутність у позивача права на валові витрати за операціями з ТОВ «Аметт» податковим органом обґрунтовані відсутністю під час проведення перевірки у ТОВ «Ранголі» належним чином оформлених первинних документів, які підтверджують фактичне надання послуг.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, правової оцінки встановлених судами обставин суд касаційної інстанції виходить з такого.

Порядок та підстави формування валових витрат на час виникнення спірних відносин визначалися ст. 5 Закону № 334/94-ВР.

З положень п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону № 334/94-ВР випливає, що у податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що розкривають зміст господарських операцій, обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували реальний характер господарських операцій, обґрунтованість понесених витрат, зокрема розкривали зміст та обсяг господарської операції, підстави для висновку про правомірне віднесення до складу валових витрат суми вартості таких послуг відсутні.

Судами попередніх інстанцій не встановлено порушень щодо порядку формування валових витрат позивачем.

Судами попередніх інстанцій досліджено питання щодо фактичного вчинення господарських операцій з ТОВ «Аметт» щодо придбання послуг, в результаті чого достовірно встановлено, що такі операції мали реальний характер, підтверджені відповідними первинними документами (договір про надання послуг, акти виконаних робіт, податкові накладні, посвідчення про державну реєстрацію препаратів), які повністю відображають зміст і характер операцій, складені з дотриманням вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про неправомірність визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на прибуток за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням від 11.03.2011 № .

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун