Справа № 804/3470/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2015 р. Справа № 804/3470/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді при секретаріОСОБА_1 ОСОБА_2
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
02.03.15 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, в якому просить :
- визнати протиправними дії Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, щодо коригування (зміни, анулювання) показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_3 В інформаційній системі «Податковий блок», зокрема, в підсистемі «Аналітична система» на підставі акту «Про результати документальної планової невиїзної перевірки ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування , виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р.» за №4157/17-3/НОМЕР_1 від 10.11.2014 року.
- зобов'язати Лівобережну ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_3 в інформаційній системі «Податковий блок», зокрема в підсистемі «Аналітична система», що були відкориговані (змінені, анульовані ) на підставі акта «Про результати документальної планової невиїзної перевірки ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р.» за №4157/17-3/НОМЕР_1 від 10.11.2014 року.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що на підставі Акта «Про результати документальної планової невиїзної перевірки ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012р по 31.12.2013р» за №4157/17-3/НОМЕР_1 від 10.11.2014 року відповідачем було зроблено коригування показників податкової звітності з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ПП «Купол» та по операціях по ланцюгу постачання цих товарів в АІС «Податковий блок», а саме анульовано показники податкової звітності позивача в автоматизованій інформаційній системі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України». На думку позивача, коригування показників податкових зобовязань та податкового кредиту в АІС «Податковий блок» було проведено із порушенням норм податкового законодавства, оскільки за результатами перевірки контролюючим органом не було прийнято будь якого рішення про донарахування грошових зобовязань відносно позивача, що виключало можливість внесення змін до автоматизованої інформаційної системи «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України».
В судове засідання позивач не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, просив адміністративний позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні. Подав письмові заперечення, які залучені до матеріалів справи, в яких зазначив , що під поняттям «коригування» розуміється «зміна» або «виправлення». Відображення в інформаційних базах результатів податкового контролю щодо платника податків не є зміною податкової звітності, а є лише відомостями щодо фактів, які об'єктивно мали місце - проведення перевірки, її результати. При цьому, дані податкової звітності платника податків залишаються в обсягах, самостійно визначених платником податків. Отже, внесення або зміна інформації у базах інформаційних систем, які використовуються контролюючими органами, зокрема АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» самі по собі не зумовлюють для платника податків будь-яких юридичних наслідків у формі виникнення або зміни прав та обов'язків, змін у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту, оскільки внесення такої інформації не призводить до коригування податкових зобов'язань платника податків.
З урахуванням вимог ч.4, 6 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Суд, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 перебуває на податковому обліку в Лівобережній обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
Судом встановлено, що в період з 21.10.2014 р. по 03.11.2014 р. Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська на підставі наказу № 1062 від 17.10.2014 р. та згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI проведено документальну планову невиїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р.
При прийнятті рішення, суд виходить з наступного.
Згідно статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Згідно із Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства від 22.12.2010 року за №984 Акт перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів (пункти 4-6 Порядку №984 від 22.12.2010 року).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 цього Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Дії податкового органу по проведенню перевірки, складанню акта перевірки та висновків в ньому є способом реалізації наданих суб'єкту владних повноважень компетенції, а висновки, викладені в акті не впливають безпосередньо на права та обов'язки платника, а є особистою думкою посадових осіб податкового органу, що проводять перевірку, відносно поведінки платника податків, тому в задоволенні таких позовних вимог слід відмовити, оскільки вчинення дій суб'єктом владних повноважень в частині дій щодо проведення перевірки та встановлення актом перевірки висновків про порушення податкового законодавства є способом реалізації наданої законом функції суб'єкту владних повноважень.
Суд зазначає, що в акті перевірки зафіксовано факт проведення перевірки та відповідні результати щодо висновків посадової особи податкового органу про наявність чи відсутність порушень податкового законодавства. Інформація, викладена відповідачем в акті сама по собі не впливає на наявні у позивача права, не створює для нього додаткових обов'язків, не визначає правову поведінку позивача, отже прав та інтересів позивача не порушує.
Актом застосування норм права або правозастосовним актом, у даному випадку, є рішення, викладене у формі податкового повідомлення-рішення, яке приймається на підставі нормативно-правових актів та висновків перевірки і наділено такими характерними ознаками як категоричне, офіційно-владне, обов'язкове для виконання веління, яке охороняється примусовою силою держави та є персоніфікованим. Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, податкового повідомлення-рішення з посиланням на згаданий акт перевірки відповідачем відносно позивача не приймалось.
При цьому суд погоджується з доводами позивача про неправомірність дій відповідача щодо коригування показників податкової ФОП ОСОБА_3, в тому числі, дії з внесення коригування (зміни, анулювання) показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану в інформаційній системі «Податковий блок», зокрема в підсистемі «Аналітичній системі» на підставі акта перевірки №4157/17-3/НОМЕР_1 від 10.11.2014 року, з огляду на таке.
Згідно зі статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.
Відповідно до приписів статті 74 Податкового кодексу України інформаційна система «Податковий блок» повинна відображати фактичні задекларовані позивачем показники своєї господарської діяльності, отже її корегування можливе лише за наслідками узгодження податкових зобов'язань та податкового кредиту, а податкові органи використовують вказану систему у своїй роботі, в тому числі, й для співставлення показників, які задекларовані позивачем та його контрагентами, розбіжності в яких призводять до створення штучних підстав для проведення перевірок суб'єктів господарювання.
Крім того, в податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді корегування/вилучення в електронних базах даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку визначеному статтею 54 Податкового кодексу України та його узгодження.
В зв'язку із чим, будь-які зміни до інформаційних є протиправними, якщо відповідні дані не співпадають з узгодженими сумами (або іншими показниками) податкового обліку.
Відповідно до положень Податкового кодексу України податкові зобов'язання визначаються платником податків на підставі поданих декларацій самостійно чи визначаються контролюючим органом.
Відповідно до ст. 58 Податкового кодексу України, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що коригування сум податкових зобовязань та податкового кредиту в Інформаційній системі «Податковий блок» та її підсистемах, може здійснюватися лише після узгодження податкових зобов'язань шляхом надання платником ПДВ уточненої декларації або шляхом винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення.
За таких обставин, оскільки податкове повідомлення-рішення за результатами перевірки не виносилось, а відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо коригування показників податкової звітності на підставі акта перевірки та необхідність їх відновлення.
Належним способом поновлення порушеного права позивача в цьому випадку є відновлення в інформаційній системі «Податковий блок» зокрема, в підсистемі «Аналітична система» показників податкових зобовязань та податкового кредиту фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.
Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Таким чином, з урахуванням доказів у їх сукупності та висновків суду викладених вище, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.
Визнати протиправними дії Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо внесення коригування (зміни, анулювання) показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_3 в інформаційній системі «Податковий блок», зокрема в підсистемі «Аналітичній системі» на підставі акту «Про результати документальної планової невиїзної перевірки ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р.» за №4157/17-3/НОМЕР_1 від 10.11.2014 року.
Зобов'язати Лівобережну ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області поновити показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_3 в інформаційній системі «Податковий блок» зокрема, в підсистемі «Аналітична система», що були відкориговані (змінені, анульовані) на підставі акту «Про результати документальної планової невиїзної перевірки ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р. « за №4157/17-3/НОМЕР_1 від 10.11.2014 року.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 73 грн. 08 коп. (сімдесят три гривні 08 коп.).
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1