Справа № 804/18446/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Криворізької північної об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року за позовом Криворізької північної об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

10 листопада 2014 року Криворізька північна об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило стягнути з Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» суму податкового боргу перед бюджетом у розмірі 2 610 269.86 грн., з них: з податку на додану вартість у розмірі 936 581.83 грн.; з податку на прибуток у розмірі 1 352 569.29 грн., з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 321 028.74 грн..

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 2 610 269.86 грн., з них: з податку на додану вартість у розмірі 936 581.83 грн.; з податку на прибуток у розмірі 1 352 569.29 грн., з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 321 028.74 грн., який станом на час звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом не сплачений, тому відповідно вказані грошові кошти підлягають стягненню в рахунок державного бюджету в судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову – відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову, а також податковий орган посилається на те, що не вся сума податкового боргу складається з розстрочених платежів податкового боргу про стягнення якого вже було постановлено два рішення ДОАС, позивач зазначає, що частина боргу була помилково зараховано судом до податкового боргу при розстроченні сплати податкових зобов’язань, тому, з урахуванням того, що вказані суми прозиване мне сплачено їх лід стягнути в судовому порядку.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно довідкою розрахунків з бюджетом, яка міститься в матеріалах справи станом на 20.10.2014 року за ДП «Криворізька теплоцентраль» обліковується податковий борг на загальну суму 2 610 269.86 грн. ( в тому числі недоїмки в сумі 2609 236.03 грн. та пеня у розмірі 1033.83 грн.), а саме:

по податку на прибуток – 1325 659.29 грн. (в т.ч. сума недоїмки – 1 351 625.46 грн., пеня – 1033.83 грн.)

по податку на додану вартість – 936 581.83 грн.

по земельному податку – 321 028.74 грн..

З метою стягнення вищевказаних сум податкових зобов’язань, Криворізька північна ОДПІ звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що розстрочені суми грошових зобов’язань або податкового боргу не підлягають повторному стягненню в судовому порядку, а відтак підстави для задоволення позовних вимог, на думку суду першої інстанції – відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст.57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У відповідності до п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг – сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій у разі їх наявності), самостійно узгодженого платником податків платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Відповідно до п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У відповідності до п. 95.2 ст.. 95 Податкового кодексу України,стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів за податковим боргом відбувається на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи податкові зобов’язання підприємства у розмірі 2 610 269.86 грн. складаються із сум заборгованостей, якій вже були стягнуті на підставі судових рішень та сплата по яких була розстрочена в судовому порядку.

Із графіку №2 від 23.03.2012 року вбачається, що термін погашення податкового боргу ДП «Криворізька теплоцентраль» за рішенням по справі 2а/0470/5769/11 у розмірі 10 567 266.83 грн. розстрочено до 19.12.2014 року.

Відповідно до графіку №3 від 30.11.2012 року термін погашення податкового зобов’язання відповідача, стягнуто за судовим рішенням по справі 2а/0470/7178/12 у розмірі 25 537 409.57 грн. прострочено 09.06.2017 року.

Згідно з платіжними дорученнями, які подано відповідачем до матеріалів справи, ДП «Криворізька теплоцентраль» у період з серпня 2014 року по жовтень 2014 року було виплачено заборгованість по податку на додану вартість та по податку на прибуток на загальну суму 1 737 218.06 грн. із зазначенням призначення платежу відповідно до графіків розстрочення платежів на підставі рішення суду.

Згідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вказана норма встановлює загальний порядок зарахування грошових коштів в рахунок податкового боргу платника податків, в свою чергу ст. 100 ПК України врегульовано спеціальний порядок погашення податкових зобов’язань при розтроченні податкових виплат.

Так, згідно до ст. 100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу в межах процедури відновлення платоспроможності боржника здійснюються відповідно до законодавства з питань банкрутства.

Підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що грошові кошти, які було відстрочено в судовому порядку не підлягають повторному стягненню, оскільки розстрочення є лише зміною строків сплати вже стягнутого податкового зобов’язання, в свою чергу, неналежне виконання або не виконання графіку розстроченого податкового платежу не призводить до виникнення у податкового органу права на повторне звернення до суду із позовом про стягнення коштів.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що підстави для повторного стягнення з позивача суми податкового боргу – відсутні, а відповідачем не доведено того, що частина податкового боргу не відноситься до стягнутого та розстроченого податкового боргу, відтак підстав для задоволення адміністративного позову, на думку суду апеляційної інстанції, відсутні.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з’ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв’язку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Криворізької північної об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року – залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим