Справа № 2-а-375/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-375/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Рудніковій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу ДПС відділу ДАІ з обслуговування м.

Кіровограда при ГУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВА №032181 від 17.09.2009 року винесеної Інспектором ДПС взводу ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Кіровограда при ГУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, але уточнив їх і просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, в позові в обґрунтування зазначив, що 17 вересня 2009 року інспектором Добровольським Романом Ігоревичем було зафіксовано факт скоєння адміністративного правопорушення та складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У оскаржуваній постанові зазначено, м. Кіровоград вул. Ардженікідзе 17.09.09 р. о 10 год. 15 хв. керував мопедом «Соул», виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора (жовтий), чим допущено порушення п. 8.7.3.(г) Правил дорожнього руху, а тим самим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Із даною постановою не згоден, вважає, що вона винесена із порушенням встановлених законодавством приписів та має бути скасована.

Рішення про притягнення до адміністративної відповідальності базується виключно на твердженні інспектора ДПС ДАІ про те, що позивачем вчинено порушення вказаного пункту ПДР, тобто проїзд на заборонений сигнал світлофора. До того ж проїхав на зелений сигнал світлофора, який при завершенні проїзду перехрестя перемкнувся на жовтий, а інспектор ДПС знаходився на досить далекій відстані від світлофора тому він не міг бачити та стверджувати протиправність дій, якщо навіть вони й мали місце. Інших доказів до матеріалів справи не надано.

Варто відзначити, що на даному перехресті встановлений світлофор, який працює в режимі, передбаченому п. 8.7. тип 1.(для регулювання руху транспортних засобів на перехрестях в усіх напрямках) ПДР. Окрім того, на цьому перехресті переключення сигналів світлофора здійснюється в автоматичному режимі. Саме в момент переїзду перехрестя відбулося переключення сигналу світлофора. Відповідно, дотримуючись вимог п. 8.7.3. (в) ПДР при зеленому миготливому сигналі світлофора водій повинен розрахувати свої дії, виходячи із конкретних умов: швидкості руху, стану проїзної частини, зчеплення коліс із дорогою, інтенсивності руху. Водій може продовжити рух із попередньою швидкістю, збільшити її (в межах норм ПДР) або зменшити. Час миготіння зеленого сигналу становить 3-4 секунди.

Реально оцінюючи обстановку (швидкість, інтенсивність руху, тощо) ним було вирішено завершити проїзд перехрестя, адже екстрене гальмування та зупинка на перехресті могло викликати аварійну ситуацію. Усвідомлюючи цей факт, а також те, що тормозний шлях закінчиться по середині перехрестя, завершив переїзд перехрестя вже на жовтий сигнал світлофора.

Таким чином, вважає, що ним виконано приписи п.п. 8.7.3. (в), 8.10., 8.11. ПДР. відповідно до яких у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх іншихвипадках перед перехрещуваною проїзжою частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Одже вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідач до суду не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Таким чином суд визнає, що відповідач-субєкт владних повноважень не зявився до суду без поважних причин, а тому справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо задоволення заявленого адміністративного позову.

17.09.2009 року Інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано порушення Правил дорожнього руху скоєне ОСОБА_1 за яке передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу Інспектором винесена постанова серії ВА №032181 від 17.09.2009 року року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ВА №032181 від 17.09.2009 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 а судом встановлено порушення вимог КУпАП.

Інспектор як посадова особа при винесенні постанови про накладення стягнення (тобто заповнення бланку відповідно до Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС) не може визнати винною особу, що притягається до відповідальності чим порушує ст.33 КУпАП, не може передати матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд, громадської організації або трудового колективу, чим порушує ст.21 КУпАП, не може звільнити від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, чим порушує ст.22 КУпАП, не може застосувати жодного виду адміністративного стягнення крім попередження та штрафу в порушення ст.ст. 22, 24, 38, 247, 284 КУпАП.

Так як сам бланк постанови в справі про адміністративне правопорушення (існує тільки один вид бланків) затверджений Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Додаток 2 до інструкції) не відповідає вимогам КУпАП, а саме: ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП.

Тому відповідно до вищевикладеного Інспектором при складанні постанови дійсно порушено ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП, тобто вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Судом встановлено недотримання вимог ст. 283 КУпАП в постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо задоволення заявленого адміністративного позову, а постанову серії ВА №032181 від 17.09.2009 року по справі про адміністративне правопорушення Інспектором ДПС взводу ДПС відділу ДАІ з обслуговування м. Кіровограда при ГУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 94, 158, 161-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА №032181 від 17.09.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений для подання заяви про апеляційне оскарження. Одночасно копія апеляційної скарги направляється до апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3