Справа № 372/1183/15-а (2а-39/15)
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2015 р. м. Київ К/800/25295/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Бутенка В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області (далі - Управління) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Обухові та Обухівському районі Київської області на постанову Обухівського районного суду Київської області від 2 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправною відмову Управління у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати включити періоди роботи з 1 січня 1985 року по 27 листопада 1985 року, з 1 жовтня 1988 року по 1 листопада 1992 року на посаді інженера-технолога з повним робочим днем, передбаченої Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 (розділ ХХІІІ, підрозділ 5, код КП 2250600б-25062) до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах; зобов'язати Управління призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах з 5 грудня 2014 року.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 2 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано Управління призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення з 5 грудня 2014 року.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що 5 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі підпункту 2 пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління від 12 грудня 2014 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії, оскільки посада «інженер-технолог» не передбачена Списком №2.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що посада «інженера-технолог» (не передбачена Списком №2) та «технолог» (передбачена Списком №2) є однаковими за виконанням посадових обов'язків посади, тому дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2, що також підтверджується записами у трудовій книжці позивача.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судами встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_2 з 1 січня 1985 року по 27 листопада 1985 року працювала на посаді «інженера-технолога цеху ферментизації лізингу», з 28 листопада 1985 року по 30 вересня 1988 року на посаді «змінного майстра цеху ферментизації лізингу», з 1 жовтня 1988 року по 1 листопада 1992 року на посаді «інженера-технолога цеху ферментизації лізингу» Трипільського біохімічного заводу.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.

В період роботи позивача діяли Список №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173; Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими умовами праці, які дають право на державну пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10.

Посада «інженер-технолог цеху ферментизації лізингу» не передбачена даними Списками.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року №21-519а14.

Вирішуючи спір, суди не встановили загальний стаж роботи позивача, які періоди відповідачем зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №2, не встановлено пільговий характер роботи позивача до 21 серпня 1992 року за умови підтвердження документами відповідних умов праці та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Крім того, не наведено належного обгрунтування на підставі яких нормативних актів посада «інженера-технолога» прирівняна до посади «технолога», передбаченої Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Судами не надано оцінки довідці ВАТ «Стиролбіотех» від 20 листопада 2014 року №01-09/14/11-20-01-Б та доводам Управління щодо того, що відповідно до атестації, яка затверджена наказом від 15 червня 1995 року №82 професія «інженера-технолога цеху ферментизвації лізингу» не атестована.

Частиною першою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно зі статтею 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Обухові та Обухівському районі Київської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Обухівського районного суду Київської області від 2 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І. Бутенко

О.П.Стародуб