Справа № 802/358/15-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/358/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Слободонюк М.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

14 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

Представника позивача ОСОБА_2

Представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Відділу Держземагентства у Калинівському районі Вінницької області, треті особи: фермерського господарства "Україна", реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції Вінницької області про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації правочину,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу Держземагенства у Калинівському районі, третьої особи на стороні відповідача - Фермерського господарства "Україна", третьої особи на стороні відповідача - реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації правочину.

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 02.04.2015 року у задоволенні вказаного позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, скаржник наголошував щодо неможливості існування одночасно двох правочинів щодо однакового об'єкту договору та зобов'язань, адже це суперечить законодавству України та породжує наслідки зобов'язань по двом договорам одночасно. Крім того відповідач не повинен був реєструвати договір оренди від 27.08.2012 року, оскільки на той час був зареєстрований інший договір оренди цієїж самої земельної ділянки, який в установленому законом порядку не припинений.

В судовому засідані представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, в свою чергу, представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю доповідача та думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанціїї скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД № 408974, виданого 14.12.2007 року на підставі розпорядження Калинівської районної державної адміністрації від 25.09.2007 року № 436, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 1,7104 га, розташованої на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області, цільове призначення якої - ведення сільськогосподарського виробництва.

10.02.2008 між позивачем (надалі - орендодавець) та фермерським господарством "Україна" (надалі - орендар) укладено договір оренди землі № 280, у відповідності до якого належна позивачу земельна ділянка загальною площею 1,7104 га на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області передана орендарю в оренду строком на 5 років. Вказаний договір зареєстровано у Вінницькій регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 22 травня 2008 року за № 79.

Проте, в період дії вищезазначеного договору, між ОСОБА_4 та фермерським господарством "Україна" 27.08.2012 року укладено новий договір оренди землі, у відповідності до якого ця ж земельна ділянка, що розташована на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області площею 1,7104 га, передана в оренду орендарю строком на 15 років. Вказаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області 27 листопада 2012 року № 06254.

Позивач вважає, що відділом Держземагенства у Калинівському районі Вінницької області, реєстрація договору оренди землі від 27.08.2012 року вчинена необгрунтовано, так як за наявності зареєстрованого та діючого договору оренди земельної ділянки, реєстрація іншого договору оренди цієї ж ділянки не допускається, тобто має місце подвійна реєстрація одного і того ж права.

Суд першої інстанції при ухвалені оскаржуваної постанови та відмові у задоволені позову виходив з того, що наявність нового договору оренди земельної ділянки площею 1,7104 га, розташованої на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області свідчить про те, що для проведення реєстрації договору оренди від 27.08.2012 роу фермерським господарсвом "Україна" були подані документи відмінні від тих, на підставі яких проводилась державна реєстрація попереднього договору оренди земельної ділянки від 10.02.2008 року. А отже, підстав для відмови у проведені державної реєстрації згідно вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у відповідача не було.

Проте із зазначеними висновками суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно- правовий договір про відчуження права оренди.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також прво постійного користування та право оренди земельної діляни виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 135 від 23.05.2003 року "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах"" встановлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах". Крім того, повноваження щодо ведення державного реєстру земель були покладені на ДП "Центр ДЗК".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно частини 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції Закону№ 1878-VI від 11.02.2010 року, реєстрація прав є публічною, проводиться органом реєстрації прав, який зобовязаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Положеннями статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" закріплено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом), відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах, наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

У свою чергу пунктом 6 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Керучись вищевикладеним, суд може зазначити, що відповідачем - відділом Держземагенства у Калинівському районі Вінницької області, порушено вимоги діючого, на момент здійснення правочину, законодавства. При реєстрації договору оренди від 27.08.2012, укладеного між ОСОБА_4 та Фермерським господарством "Україна", відповідачем не було перевірено чи право оренди на земельну ділянку загальною площею 1,7104 га на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області зареєстровано чи ні, внаслідок чого здійснено повторну реєстрацію договору оренду тої самої земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає дії відповідача щодо реєстрації договору оренди від 27.08.2012, укладеного між ОСОБА_4 та Фермерським господарством "Україна" неправомірними, а реєстрацію даного договору протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Відділ Держземагентства у Калинівському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації правочину скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Визнати дії відділу Держземагентства у Калинівському районі Вінницької області щодо реєстрації договору оренди землі укладеного між ОСОБА_4 та Фермерським господарством "Україна" від 27.08.2012 року, зареєстрованим у відділі Держкомзему у Калинівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.11.2012 року за № 06254 - протиправними.

Скасувати рішення про реєстрацію договору оренди землі укладеного між ОСОБА_4 та Фермерським господарством "Україна" від 27.08.2012 року, зареєстрованим у відділі Держкомзему у Калинівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.11.2012 року за № 06254.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г.

ОСОБА_5