Справа № 136/1043/15-а
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1043/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"06" липня 2015 р. м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області розглянувши в порядку скороченого провадження у відкритому судовому засіданні в місті Липовець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області, як до адміністративного суду, із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував з огляду на таке.

Він, ОСОБА_1, являється інвалідом III групи, у звязку із чим отримує пенсію по інвалідності в розмірі 949 грн. 00 коп., перебуваючи на обліку у відповідача починаючи з 19.06.2012 року. З 01.04.2015 року відповідач призупинив виплату йому пенсії по інвалідності, яке, на письмове звернення позивача, мотивоване тим, що з 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 02.03.2015 року № 213-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам, зокрема, змінено ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, виходячи із наступного.

Законом України від 02.03.2015 № 2-13-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015 року, було внесено зміни в ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому, починаючи з 01.04.2015 року абзац 2 та абзац 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 105 8-ІV прописують, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни: гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Однак, відповідні зміни норми ст. 47 Закону України № 1058-1V не можуть застосовуватись до виплати пенсії по інвалідності, яка не є спеціальною пенсією, призначеною згідно Закону України «Про державну службу», а є пенсією по інвалідності з дитинства, призначеною йому, ОСОБА_1, не у звязку з тим, що він працює на державній службі згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір якої жодного разу не перераховувався, виходячи з отримання ним заробітної плати на посаді державного службовця.

Зміст п.2 пояснювальної записки до проекту Закону України № 213-УІІІ «Про внесення змій до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» прописує, що метою даного Закону та шлях її досягнення є, зокрема, врегулювання правовідносин щодо виплати спеціальних пенсій певній категорії осіб (народні депутати, державні службовці га прирівняні до них особи, судді, прокурори та інші).

Позивач вважає, що, не дивлячись на те, що в даний час він, ОСОБА_1, перебуває на посаді державного службовця, однак не одержує спеціальну пенсію згідно Закону України «Про державну службу», а сам факт перебування на посаді державного службовця не дає право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тому просив суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області щодо призупинення виплати йому, ОСОБА_1, пенсії по інвалідності та зобов'язати відповідача продовжити здійснювати нарахування та виплату такої пенсії по інвалідності на призначений строк, починаючи з 01.04.2015 року, тобто з дати її призупинення.

24.06.2015 року ухвалою суду відкрито скорочене провадження у даній справі. На виконання вимог ч. 3 ст. 183-2 КАС України копію ухвали невідкладно надіслано відповідачеві з копією позовної заяви та документів доданих до неї.

02.07.2015 року у визначений законодавцем строк відповідачем надано суду заперечення проти позову, згідно якого відповідач позов не визнав, просив суд провадження у справі закрити, мотивуючи це тим, що з 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213- VIII від 02.03.2015 року, якими зокрема, встановлюється особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону № 213-У111 від 02.03.2015 року визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених, зокрема Законом України «Про державну службу» пенсії, призначені відповідно до цього Закону не виплачуються. Оскільки, ОСОБА_2 працює на посаді начальника Управління ветеринарної медицини Липовецького району тобто на посаді яка дає право на призначення пенсії у порядку та умовах, передбачених законом України «Про державну службу» і отримує пенсію по інвалідності III групи загального захворювання, виплата такої пенсії у період роботи на посаді державного службовця припиняється. Тому з 1 квітня 2015 року пенсія по III групі інвалідності не виплачується.

Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно Пенсійного посвідчення № виданого 11.10.2013 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 отримує пенсію як інвалід ІІІ групи з дитинства. Як слідує із Довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією виданою 08.07.2013 року, третя група інвалідності з дитинства встановлена ОСОБА_1 безстроково.

Обставини щодо перебування позивача на державній службі на посаді начальника Управління ветеринарної медицини Липовецького району, обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області та припинення виплати йому пенсії по ІІІ групі інвалідності з 01.04.2015 року - сторонами спору не заперечувались, а відтак у в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, що узгоджується зправилами ч.3 ст.72 КАС України.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо невиплати йому пенсії по ІІІ групі інвалідності такими, що порушують його права звернувся до суду із даним позовом.

Статтею 6 КАС України визначено право особи на судовий захист, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом перевірялось чи вчинені дії субєкта владних повноважень з дотриманням правомірної адміністративної поведінки.

Так, Законом України від 02.03.2015 № 2-13-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015 року, було внесено зміни до ч. 1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 49-51, ст. 376 із наступними змінами): абзац другий частини першої статті 47 замінено пятьма абзацами, перший абзац має такий зміст:

"Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

У п.2 Пояснювальної записки до Проекту Закону України № 213-УІІІ «Про внесення змій до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» прописано, що метою даного Закону та шлях її досягнення є, зокрема, врегулювання правовідносин щодо виплати спеціальних пенсій певній категорії осіб (народні депутати, державні службовці га прирівняні до них особи, судді, прокурори та інші).

Спеціальні пенсії поширюються на державних службовців, народних депутатів та їх помічників, суддів, прокурорів, працівників прокуратури, митників, журналістів, наукових і науково-педагогічних працівників, працівників дипломатичної служби, Кабінету Міністрів України та Національного банку, органів місцевого самоврядування, судової експертизи тощо. Призначення таких пенсій регламентують спеціальні закони та специфічні умови призначення таких виплат.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач працює на державній службі займаючи посаду начальника Управління ветеринарної медицини в Липовецькому районі Вінницької області, отримує пенсію по ІІІ групі інвалідності, перебуваючи в Управлінні Пенсійного фонду України в Липовецькому районі Вінницької області на обліку відповідно до загального Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», отримувана ним пенсія визначена не спеціальним законом, тобто призначена вона позивачеві не у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», як то зазначено в ст. 47 Закону України № 1058-ІУ, так як цьому мають слугувати певні умови, передбачені вимогами ст. 37 Закону України «Про державну службу», в силу чого до нього не можуть бути застосовані норми абзацу 2 та абзацу 3 ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ, зміни яких стосуються не просто осіб, які займають певні посади, а стосуються осіб, які, перебуваючи на таких посадах, набувають права на пенсію згідно спеціальних Законів.

Застосування норми абзацу 2 та абзацу 3 ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ з прив'язкою лише до частини її змісту, яка стосується осіб, що перебувають на певних посадах згідно спеціальних Законів - є помилковим розумінням правового змісту даної норми законодавства, зміст якої нерозривно пов'язаний з наявністю двох юридичних фактів, а саме: перебування особи на певній посаді і наявність права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами.

Обставини перебування особи на посаді державного службовця - не є єдиною умовою для призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а відтак, саме по собі перебування особи на посаді державного службовця - не може автоматично наділяти таку особу правом на призначення їй пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

Застосування чинного законодавства України, в тому числі норми ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», можливе лише до існуючих правовідносин, а тому дана норма не може застосовуватись до правовідносин, при яких особа, яка перебуває на певній посаді, в майбутньому, за умови продовження перебувати на такій посаді, набуде права на призначення спеціальної пенсії згідно спеціального Закону.

Встановлені судом обставини вказують на те, що відповідачем було вчинено дії не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а відтак є очевидним протиправність дій відповідача щодо припинення позивачеві нарахування та виплати пенсії по ІІІ групі інвалідності на підставі Закону України від 02.03.2015 № 2-13-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015 року, яким було внесено зміни в ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, відтак є підстави до визнання незаконних дій відповідача протиправними та зобовязання відповідача вчинити певні дії, тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Вирішуючи питання судових витрат суд керується правилами ч.1 ст.94 КАС України, а оскільки судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, тому суд присуджує на користь позивача усі здійснені ним та документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02.03.2015 № 2-13-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про державну службу», ст.2, 3, 6, 70, 72, 94, 159,161,162, 183-2 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області щодо призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії по ІІІ групі інвалідності.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області продовжити здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по ІІІ групі інвалідності на призначений строк, починаючи з 01.04.2015 року.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесених ним судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 146, 16 гривень.

Постанову допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або після розгляду апеляційної скарги у випадку її подання будь якою зі сторін.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Суддя:ОСОБА_3