Справа № 820/5040/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

07 липня 2015 р. №820/5040/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер №, що мешкає за адресою : м. Харків 61000 АДРЕСА_1 на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості, незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 1279,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач 20.06.2014 року звернувся за сприянням у працевлаштуванні до державної служби зайнятості, де був зареєстрований як шукаючий роботу з відкриттям персональної картки, про що винесено відповідний наказ. 18.02.2015 року в результаті звірки даних з Головним управлінням Міндоходів у Харківській області отримано інформацію про отримання доходу ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_3 в 3 кварталі 2014 року у період перебування на в центрі зайнятості. В ході проведення розслідування даного страхового випадку, виявлено, що відповідач працював у ФОП ОСОБА_3 з 19.08.2014р. по 01.09.2014р. та отримав дохід 1716,24 грн. За результатами проведення розслідування випадку центром зайнятості було складено акт 16.03.2015р.№189-МД. Таким чином, в період перебування на обліку в ХМЦЗ відповідач з 19.08.2014р. по 01.09.2014р. відносився до зайнятого населення та не мав права на отримання допомоги по безробіттю. В зв'язку з тим, що відповідач не повідомив про факт працевлаштування у ФОП ОСОБА_3 ХМЦЗ прийнято наказ від 19.03.2015 року №ХМЦЗ-02-3707-26/15 з вимогою в добровільному порядку погасити суму боргу в розмірі 1279,25 грн., який направлено на адресу відповідача.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч.2 ст.128 КАС України - неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

20.06.2014 року ОСОБА_2 звернувся з заявою про надання статусу безробітного до Харківського міського центру зайнятості (а.с.11-12).

20.06.2014 року за заявою відповідача йому було надано статус безробітного відповідно до наказу від 20.06.2014 року № НТ140620 (а.с.6).

З витягу із наказів Харківського міського центру зайнятості про прийняття рішень по особі ОСОБА_2 вбачається, що на підстав наказу від 27.06.2014 року №НТ10627, відповідачу призначена виплата допомоги по безробіттю на загальних підставах з 27.06.2014 року по 21.06.2015 року (а.с.6).

Судом встановлено, що позивачем отримана інформація від ГУ Міндоходів у Харківській області про те, що ОСОБА_2 у ІІІ кварталі 2014 року, у період перебування його на обліку як безробітного, працював у ФОП ОСОБА_3 в період з 19.08.2014р. по 01.09.2014р. та отримував дохід в розмірі 1716,24 грн.

На підставі зазначеної інформації та документів, головним спеціалістом відділу взаємодії з роботодавцями ОСОБА_4 було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття .

За результатами розслідування уповноваженою особою ХМЦЗ складено акт про розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та Закону України "Про зайнятість населення" від 16.03.2015 року №189 (а.с.9), яким встановлено, що документами, які надані ФОП ОСОБА_3 підтверджено факт роботи безробітного ОСОБА_2 та отримання ним винагороди згідно договору підряду від 19.08.2014 року у 3 кварталі 2014 року.

Згідно довідки Харківського міського центру зайнятості визначено, що ОСОБА_2 за період з 19.08.2014р. по 01.09.2014р. отримав допомогу по безробіттю у розмірі 1279,25 грн. ( зворотна сторона а.с.8).

Відповідно до наказу директора Харківського МЦЗ ОСОБА_5 від 18.03.2015р. №357 про повернення коштів особою, відповідачу належить повернути матеріальне забезпечення на випадок безробіття (а.с.8).

Судом встановлено, що на адресу відповідача було направлено лист про повернення коштів від 19.03.2015р. №ХМЦЗ-02/3707/26/15 щодо повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю у розмірі 1279,25 грн. за період з 19.08.2014р. по 01.09.2014р.(а.с.7).

На теперішній час кошти, виплачених як допомога по безробіттю у розмірі 1279,25 грн. за період з 19.08.2014р. по 01.09.2014р., відповідачем не повернуті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку надання допомоги по безробіттю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, допомога по безробіттю надається застрахованим і незастрахованим особам, визнаним в установленому порядку безробітними.

Статтею 2 Закону України Про зайнятість населення" зазначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Згідно ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами, провадженням підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.

Статтею 43 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Пункт 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» містить обов'язок безробітного інформувати центр зайнятості протягом 3 робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч.1 ст.45 цього Закону.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного припиняється у разі зайнятості особи.

Як вбачається з акту розслідування, відповідач виконував роботи у ФОП ОСОБА_3 згідно договору підряду від 19.08.2014 року (з 19.08.2014р. по 01.09.2014р.). Згідно акту виконаних робіт по договору підряду від 19.08.2014 року відповідач отримав винагороду за виконану роботу у розмірі 1716,24 грн.

Отже, фактично відповідач відносився до зайнятого населення з моменту укладання договору підряду, через що були відсутні підстави перебувати на обліку безробітного.

Проте суд зазначає, що відповідач про факт своєї зайнятості не повідомив центр зайнятості, що призвело до неправомірного отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю.

Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що безробітні зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі здійснення діяльності, спрямованої на отримання прибутку, зареєстрований безробітний зобов'язаний повідомити про це службу зайнятості.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а також п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України, Державною податковою адміністрацією України від 13.02.2009 року №60/62 сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно з цим Законом і статутом Фонду.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю у розмірі 1279,25 грн. за період з 19.08.2014р. по 01.09.2014р., суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, через що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2) на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 137а, р/р 2007 в ГУДК Харківській області, МФО 851011, ) отриману допомогу по безробіттю в розмірі 1279,25 грн. (одна тисяча двісті сімдесят дев'ять гривень 25 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 20 липня 2015 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.