Справа № 806/2521/15
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м.Житомир справа № 806/2521/15

час прийняття: 12 год. 50 хв. категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черняхович І.Е.,

секретар судового засідання Господарчук І. В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області про визнання дій протиправними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №47900869 від 18.06.2015,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 47900869 від 18.06.2015 протиправними;

- скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 47900869 від 18.06.2015.

В обґрунтування позову зазначає, що виконавче провадження відкрито на підставі заяви, до якої не надано документ, що підтверджує повноваження підписанта, що є порушенням Закону України "Про виконавче провадження", а тому дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 47900869 від 18.06.2015 є протиправними.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. На адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, письмові пояснення та належним чином завірені матеріали оскаржуваного виконавчого провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 03 червня 2015 року винесено виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі за № 855), яким запропоновано повернути шляхом вилучення у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" майно - автомобіль MERCEDES - BENZ GL 350 BlueTEC, 2013 року випуску; шасі №WDC1668241А306358, двигун № НОМЕР_1, реєстраційний № НОМЕР_2, вартістю 1 437 230,40 грн., що передане в користування на підставі Договору фінансового лізингу № 2573/02/14-В від 11.02.14 (а.с. 19).

18 червня 2015 року за вхідним № 789 на адресу відділу державної виконавчої служби Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" надійшла заява від 12.06.2015 № 14831 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за № 855 . Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_3, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса за № 855, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47900869 (а.с. 20).

Однак, представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 вважає, що дії державного виконавця порушують його законні права та інтереси.

При перевірці юридичної та фактичної обґрунтованості обставин та мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 (далі - Закон) та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Мін'юсту від 15.12.1999, № 74/5 (далі - Інструкція).

Частиною 1 ст. 1 Закону встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Згідно ч. 1 ст. 7 Закону, учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання. Приписами ч. 1 ст. 8 Закону визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 47900869, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 є боржником, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" - стягувачем (а.с. 20).

Відповідно до п. 4 ч. 2 статті 17 Закону, виконавчі написи нотаріусів є виконавчим документом та підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

В матеріалах виконавчого провадження ВП № 47900869 міститься заява уповноваженої особи ТОВ "Український лізинговий фонд" про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса (а.с. 18 - 19).

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ст. 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається та не спростовано представником позивача в судовому засіданні, що на день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2015 виконавчий напис приватного нотаріуса від 03.06.2015, що зареєстрований в реєстрі за № 855, пред'явлено до виконання в межах строків, визначених ст. 22 Закону.

Окрім того, під час розгляду справи встановлено, що виконавчий напис нотаріуса від 03.06.2015 (зареєстровано в реєстрі за № 855) на день звернення до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження, мав юридичну силу, оскільки в установлено законодавством порядку не скасований.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця не суперечать вимогам Закону.

Представник позивача судовому засіданні зазначив, що державним виконавцем порушено вимоги Закону при винесенні оскаржуваної постанови, оскільки до заяви про відкриття виконавчого провадження, підписант (представник ТОВ "Український лізинговий фонд") надав копію довіреності, зі змісту якого не вбачається, чи є у нього повноваження звертатись до відповідача із даною заявою. З огляду на викладене вважає, що державний виконавець не мав права виносити постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд критично оцінює дане твердження представника позивача з огляду на наступне.

Стаття 26 Закону визначає, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, в разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Разом з тим, а ні Законом а ні Інструкцією, яка визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, не встановлено обов'язку державному виконавцю перевіряти повноваження особи, яка направила до виконавчої служби документ, що підлягає примусовому виконанню та мають юридичну силу.

Отже, позиція представника позивача не має законодавчого обґрунтування.

З огляду на викладене, суд вважає, що державним виконавцем здійснено заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем було вчинено всю сукупність дій, зазначених у Законі, спрямованих на примусове виконання виконавчого напису нотаріуса, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом, а тому суд не знаходить підстав для визнання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47900869 від 18.06.2015 протиправною, а відтак її скасування є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

У задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Чуднівського районного управління юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 47900869 від 18.06.2015 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович

Повний текст постанови виготовлено: 20 липня 2015 р.