Справа № 810/1940/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1940/15 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційні скарги Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Рокитнянський спецкар'єр» до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 05 червня 2015 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційних скаргах просить суд скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважає, що рішення прийнято судом з порушенням норм матеріального права, без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційні скарги та заперечення на них, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.08.2014 позивачем подано до Білоцерківською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області звітний податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за другий квартал 2014 року разом з розрахунком № 1 та № 2 податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках).

Згідно вказаного податкового розрахунку, призначення податкового зобов'язання загальнодержавного значення визначено у розмірі 15,14 грн. та для місцевого значення - у розмірі 162 724,20 грн.

Проте, у розрахунках № 1 та № 2 податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках) позивач допустив технічну помилку, зазначивши призначення зобов'язання на суму 15,14 грн. та 162 724,20 грн. як за користування надрами місцевого значення за ІІ квартал 2014 року.

Як вбачається з платіжних доручень від 13.08.2014 №826 (відповідно до якого позивачем здійснено оплату на суму 162 724,20 грн. за користування надрами місцевого значення за ІІ квартал 2014 року) та № 827 (відповідно до якого позивачем здійснено оплату на суму 15,14 грн. за користування надрами державного значення за ІІ квартал 2014 року), ТДВ «Рокитнянський спецкар'єр» здійснило оплату самостійно узгодженого зобов'язання згідно зі звітним податковим розрахунком з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за другий квартал 2014 року.

Виявивши допущену технічну помилку у розрахунках № 1 та № 2, позивачем 29.08.2014 направлено до Білоцерківської ОДПІ додатковий (уточнюючий) розрахунок відповідно до якого підприємство змінило в розрахунку № 2 до податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках) призначення податкового зобов'язання в сумі 15,14 грн. з місцевого значення на загальнодержавне значення.

При цьому, в розрахунку № 1 до податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках) позивачем помилково зазначено збільшення податкового зобов'язання місцевого значення в сумі 162 724,20 грн.

З метою виправлення допущеної помилки, 03.09.2014 ТДВ «Рокитнянський спецкар'єр» направило до податкового органу додатковий (уточнюючий) розрахунок № 1, в якому позивач зменшив призначення податкового зобов'язання місцевого значення на суму 162 724,20 грн.

Таким чином, додатковими (уточнюючими) розрахунками від 29.08.2014 та 03.09.2014 позивачем у результаті змінено лише призначення податкового зобов'язання в сумі 15,14 грн. в розрахунку № 2 до податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках) з місцевого значення на загальнодержавне.

Прийняття зазначених додаткових (уточнюючих) розрахунків в електронному вигляді підтверджується копіями відповідних квитанцій щодо прийняття податковим органом електронної звітності позивача.

В грудні 2014 року відповідачем проведено камеральну перевірку дотримання ТДВ «Рокитнянський спецкар'єр» граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов'язань плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 2014 рік.

Результати перевірки оформлено Актом «Про результати перевірки податкової звітності» від 24.12.2014 № 876/10-19/5408680 (далі - Акт перевірки), за позивачем встановлені порушення п. 263.12 ст. 263 Податкового кодексу України (далі - ПК України), внаслідок чого ТДВ «Рокитнянський спецкар'єр» порушив граничні строки сплати податкових зобов'язань плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 2014 рік.

Враховуючи висновки Акта перевірки, на підставі ст. 126 ПК України Білоцерківською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 15.01.2015 № /1, згідно з яким зобов'язано позивача сплатити 10 % штрафу за порушення граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 16 273,45 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пп. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 263.11, п. 263.12 ст. 263 ПК України, платник податку за користування надрами для видобування корисних копалин до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових розрахунків за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, подає за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин органу державної податкової служби.

Податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин подаються платником, починаючи з календарного кварталу, а при видобуванні вуглеводневої сировини з календарного місяця, що настає за кварталом/місяцем, у якому такий платник отримав спеціальний дозвіл.

Платник протягом десяти календарних днів після закінчення граничного строку подання податкового розрахунку за податковий (звітний) період сплачує податкові зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин у сумі, визначеній в розрахунку з плати, поданому ним органу державної податкової служби.

Керуючись наведеними нормами, 08.08.2014 позивач подав до Білоцерківською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області звітний податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за другий квартал 2014 року разом з розрахунком № 1 та № 2 податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках), визначивши розмір зобов'язання за користування надрами місцевого значення за ІІ квартал 2014 року у сумі 162 724,20 грн. та за користування надрами державного значення за ІІ квартал 2014 року на суму 15,14 грн.

При цьому, самостійно визначені зобов'язання в зазначеному розмірі було оплачено позивачем 13.08.2014, тобто своєчасно, в межах строку визначеного податковим законодавством.

Згідно з п. 50.1 ст. 50 ПК України, у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (в тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Як вже зазначалось, у зв'язку з допущенною помилкою в розрахунках № 1 та № 2 податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках), Товариством було направлено до податкового органу додаткові (уточнюючі) розрахунки від 29.08.2014 та від 03.09.2014 відповідно до яких позивач змінив (уточнив) лише призначення податкового зобов'язання в сумі 15,14 грн. в розрахунку № 2 до податкового зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин (у частині корисних копалин, для яких затверджено ставки у відносних показниках).

Враховуючи викладене, відповідач дійшов помилкового висновку визнаючи уточнюючі податкові розрахунки з додатками як нову податкову звітність та незаконно фіксує визначення позивачем податку за користування надрами для видобування корисних копалин у сумі 162 724,20 грн. 29.08.2014 замість 13.08.2014.

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на те, що законодавець передбачив два альтернативних способи (п. 50.1 ст. 50 ПК України) виправлення помилки, що міститься у раніше поданій платником податків податковій декларації, кожен із яких, поряд із подачею документів податкової звітності, передбачає сплату платником податків штрафу, розміри якого залежить від обраного платником податків способу виправлення помилки. Разом із тим, вихідним значенням, із якого законодавцем передбачено визначення суми штрафу, є сума недоплати або заниження податкового зобов'язання, які тотожні за своєю правовою природою. Отже, сплата платником податків штрафу законодавцем пов'язується не з самими фактом помилки у податковій декларації, а з фактом заниження суми податкового зобов'язання, яка підлягає сплаті до бюджету у зв'язку з такою помилкою.

Помилки у поданих позивачем розрахунках не призвели до заниження податкових зобов'язань, які підлягають сплаті до бюджету, у зв'язку з чим правові підстави для нарахування позивачем у податковій звітності грошового зобов'язання щодо сплати штрафу, передбаченого пунктом 50.1 ст. 50 ПК України, відсутні.

Разом з тим, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення став п.126.1 ст.126 ПК України, відповідно до якого, у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ТДВ «Рокитнянський спецкар'єр» своєчасно задекларувало та сплатило податок за користування надрами для видобування корисних копалин за другий квартал 2014 року, тому застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених п. 126.1 ст. 126 ПК України є необґрунтованим, а податкове повідомлення-рішення від 15.01.2015 №/1 - неправомірним.

Підсумовуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні, доводи апеляційних скарг висновки суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст. 197, 198, 200, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби Головного управління Міндоходів у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 червня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.