Справа № 2а/2570/2173/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2015 р. м. Київ К/800/17306/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого: судді Мороза В.Ф.,

суддів: Донця О.Є.,

Логвиненка А.О.

за участю секретаря судового засідання: Слободян О.М.

за участю представника позивача - Євдокімова М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року у справі

за позовом Дігтярівського професійного аграрного ліцею Чернігівської області,

до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області та заступника начальника Прилуцької об'єднаної Державної фінансової інспекції Мартинюк Ірини Іванівни

про визнання протиправними дій, а також визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправними дій інспекції щодо проведення позапланової ревізії та встановлення факту непроходження в Дігтярівському профагроліцеї встановленими особами навчання. Також просив визнати протиправною та скасувати вимогу інспекції від 04 травня 2012 року № 2-18/743 про усунення порушень, виявлених позаплановою ревізією Дігтярівського профагроліцею.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу інспекції від 04.05.2012 № 2-18/743 про усунення порушень, виявлених позаплановою ревізією позивача. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Інспекція виконувала доручення органів прокуратури в межах прийнятої слідчим постанови, а тому повинна була лише направити останньому результати ревізії, а не вживати заходів щодо усунення виявлених порушень шляхом винесення вимоги.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Інспекція звернулась з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення судів скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою слідчого прокуратури Срібнянського району Чернігівської області від 29.02.2012 року була призначена позапланова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Дігтярівського професійного аграрного ліцею Чернігівської області, під час якої необхідно було встановити суму грошових коштів, виділених з державного бюджету на навчання і стипендії учнів стосовно конкретних осіб, які навчалися в конкретних навчальних групах у визначений час.

Постановою Срібнянського районного суду від 01. та 20.03.2012 року був наданий дозвіл на проведення ДФІ в Чернігівській області позапланової ревізії Ліцею з окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.09.2007 по 31.12.2011 років. Виявлені під час ревізії порушення чинного законодавства були викладені в акті від 27.03.2012 року № 2-24/07.

На зроблені ревізією висновки Ліцей подав заперечення, які Прилуцька ОДФІ не прийняла. Скаргу Ліцею на дії службових осіб Прилуцької ОДФІ ДФІ в Чернігівській області залишила без задоволенні.

З метою усунення виявлених ревізією порушень та попередження їх виникнення в подальшому, 04.05.2012 року ОДФІ пред'явила Ліцею вимогу № 2-18/743, відповідно до якої позивач повинен був опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб. Забезпечити відшкодування бюджету збитків на загальну суму 550,05 тис. грн. у спосіб, визначений чинним законодавством України, в тому числі за рахунок винних осіб. Забезпечити відшкодування бюджету збитків на загальну суму 115,08 тис. грн. у спосіб, визначений чинним законодавством України, в тому числі за рахунок винних осіб.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, визнав, що інспекція приймаючи вимогу діяла не на підставі наданих їй повноважень, оскільки інспекція проводила ревізію в межах порушеної кримінальної справи, а отже дані про її результати вона повинна була направити до прокуратури, а не вживати самостійних заходів щодо усунення виявлених порушень шляхом винесення оскаржуваної вимоги.

Висновок судів про відсутність у Інспекції повноважень для вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень шляхом винесення вимоги у зв'язку з тим, що ревізію було проведено за дорученням органів прокуратури, а тому Інспекція мала тільки направити результати ревізії, судова колегія вважає помилковими.

За правилами пунктів 45, 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (далі - Порядок проведення інспектування) у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державної контрольно-ревізійної служби, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Таке правило відповідає положенням статті 10 Закону № 2939-XII, пункт 7 якої закріплює право контролюючого органу пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Пунктом 48 Порядку проведення інспектування, передбачено, що у разі проведення ревізії на підставі звернення правоохоронних органів матеріали таких ревізій у визначені в пункті 46 цього Порядку строки передаються до правоохоронних органів. Про результати розгляду матеріалів ревізії (крім проведених за порушеними кримінальними справами) правоохоронні органи повідомляють контролюючому органу протягом 10 робочих днів після прийняття відповідного рішення.

Порядок взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України, затв. наказом Головного контрольно-ревізійного управління України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України від 19 жовтня 2006 р. N 346/1025/685/53 (далі - Порядок взаємодії) розмежовує дві форми взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та правоохоронними органами в процесі виконання покладених на ці органи завдань, з'ясуванні питань фактів порушень законодавства у фінансово-господарській діяльності підконтрольних установ. По-перше, це проведення контролюючим органом самостійно ревізій за зверненнями правоохоронних органів (порядок призначення і організації врегульований в розділі 2, пункти 2.1- 2.12 цього Порядку); і по-друге - залучення працівників контролюючого органу за зверненнями правоохоронних органів для участі в перевірках як спеціалістів (розділ 3, пункти 3.1- 3.2 Порядку взаємодії).

При цьому в абзаці восьмому пункту 3.1 Порядку взаємодії встановлено, що лише у випадках (за матеріалами) участі працівників контролюючого органу як спеціалістів у перевірках, що проводилися правоохоронними органами, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів контролюючим органом не направляються, заходи щодо стягнення в судовому порядку коштів або припинення бюджетного фінансування і кредитування у випадках, передбачених статтею 11 Закону № 2939-XII, не вживаються, протоколи про адміністративне правопорушення не складаються.

У випадку проведення ревізії за зверненням правоохоронного органу абзац четвертий пункту 5.4 Порядку взаємодії прямо встановлює обов'язок контролюючого органу при передачі ревізійних матеріалів в листі до органу, який запитував інспектування, зазначити, які заходи для усунення порушень законодавства та відшкодування матеріальної шкоди (збитків) ужито контролюючим органом та керівництвом об'єкта контролю.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-435а13, системний аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для висновку, що передбачене в пункті 48 Порядку проведення інспектування і пункті 5.2 Порядку взаємодії правило, за якого при проведенні ревізії на підставі звернення правоохоронного органу матеріали ревізії передаються до правоохоронного органу, не позбавляє контролюючий орган можливості реалізації визначеного пунктом 7 частини першої статті 10 Закону № 2939-XII права направляти за результатами проведених ревізій загальнообов'язкові для виконання вимоги керівництву підконтрольних установ з метою усунення виявлених порушень законодавства, порядку ефективного використання коштів і майна, належного державі чи територіальним громадам, забезпечення чого є метою діяльності цих органів згідно з положеннями статті 2 цього Закону.

Отже висновки судів про необґрунтованість оскаржуваної вимоги з наведених ними підстав судова колегія вважає помилковими.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 229, 232 КАС України,колегія суддів Вищого адміністративного суду України,

постановила:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець