Справа № 1902/1215/12
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Справа № 135562/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася із адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі постанови Борщівського районного суду від 21.11.2011 року щодо стягнення з управління праці та соціального захисту населення на її користь щорічної разової допомоги до 05 травня за 2011 рік., у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, отримала виконавчий лист, який в грудні 2011 року направила в відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Тернопільській області. Проте, рішення суду виконано не було, а постановою старшого державного виконавця Пинчук В.О. від 04.04.2012 року виконавче провадження було закінчено так, як було встановлено, що в діях боржника відсутній умисел щодо ухилення від виконання рішення суду, і таке без його участі виконати неможливо. При цьому, виконавцем було встановлено, що боржник за відсутності відповідних коштів рішення суду виконати не може так як бюджетні асигнування на 2012 рік для виконання рішення суду не закладені.

Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 липня 2012 року задоволено позовні вимоги. Суд виходив з того, що твердження відповідача про відсутність коштів для здійснення виплат не є причиною невиконання зобовязань. Відсутні підстави у відмові в позові і по строках.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що судом не дотримано вимог ст.ст. 7 -12 та глави 3 КАС України. На виконання судового рішення, боржнику було встановлено строк. Із за невиконання викликано для надання пояснень, складено акт та у звязку із відсутністю коштів у бюджеті, винесено акт про закінчення виконавчого провадження. Крім того, по однотипних справах вказані постанови визнані правомірними.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі виконавчого листа № 2-а-5670, виданого 05.12.2011 року, щодо зобовязання управління праці та соціального захисту населення Борщівської районної державної адміністрації перерахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику війни за 2011 рік в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, який передбачено ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням виплачених у 2011 році сум, постановою державного виконавця від 13.01.2012 року ВП 30642472 було відкрито виконавче провадження, яке постановою старшого державного виконавця Пинчук В.О. 04.04.2012 року закінчено, з тих підстав, що в ході такого було вжито заходів щодо виконання даного рішення суду, проте, мало місце відсутність фінансування боржника, який є державною установою та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону, яка передбачає, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено послідовність дій державного виконавця, що має передувати закінченню виконавчого провадження за п. 11 ст. 49 даного Закону.

Згідно постанови державного виконавця від 04.04.2012 року про закінчення виконавчого провадження виконавче провадження закінчено не у зв'язку з тим, що постанову суду без участі боржника виконати не можливо, а у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках боржника - управління праці та соціального захисту населення Борщівської РДА для даного виду виплат і не передбачено їх в кошторисних видатках та в Державному бюджеті України.

Отже, у відповідача під час виконання постанови суду не було законних підстав для закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого листа саме з підстав, передбачених п. 11 ч. 1 ст. 49, ч. 3 ст. Закону України «Про виконавче провадження»

При таких обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки такий висновок підтверджений встановленими обставинами справи та наявними в матеріалах справи доказами.

Вищевикладена правова позиція суду апеляційної інстанції не суперечить практиці Вищого адміністративного суду України (ухвала від 12.03.2015 року справа № К/800/21129/13, ухвала від 14.05.2015 року справа № К/800/26229/13).

Відтак, з огляду на наведене, доводи апеляційної скарги в цілому суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області залишити без задоволення, постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 липня 2012 року по справі № 1902/1215/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_2