Справа № 809/697/15
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 р. Справа № 876/4916/15
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.

за участю секретаря Корнієнко О. А.

представника відповідача Джоголик Г. В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2015 року по справі № 809/697/15 за позовом Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області до Коломийського медичного коледжу про зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2015 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Коломийського медичного коледжу, яким просить зобов'язати відповідача виконати пункт 2 вимоги Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області "Про усунення порушень виявлених ревізією" від 9 жовтня 2014 року № 09-04-14-14/7238, зокрема провести претензійно-позовну роботу із студентами, яким всупереч законодавства надавалися пільги, щодо повернення ними коштів (плата за навчання) в сумі 597723,66 грн. В разі пропуску строків позовної давності стягнути з осіб, винних у недоотриманні Коломийським медичним коледжем коштів у порядку та розмірі встановленому статтями 130 - 136 Кодексу законів про працю України.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач. У поданій апеляційній скарзі просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що вимога позивача є законною, а законні вимоги є обов'язковими для виконання, в той-же час, вимога відповідачем не виконана.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач явку свого представника не забезпечив, хоч і був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, що не перешкоджає слухати справу в його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року про дозвіл на проведення позапланової ревізії, постанови старшого слідчого СВ Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області від 27 серпня 2014 року Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області в період з 2 вересня 2014 року до 24 вересня 2014 року проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Коломийського медичного коледжу за період з 1 січня 2006 року до 1 вересня 2014 року.

За результатами проведеної ревізії 1 жовтня 2014 року складено акт окремих питань фінансово-господарської діяльності Коломийського медичного коледжу за № 04-21/27.

Позивач на адресу відповідача направив Вимогу № 09-04-14-14/7238 від 9 жовтня 2014 року "Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства".

Зокрема, пунктом 2 вказаної Вимоги зобов'язано провести претензійно-позовну роботу із студентами, яким всупереч законодавства надавалися пільги, щодо повернення ними коштів (плата за навчання) в сумі 597723,66 грн. В разі пропуску строків позовної давності стягнути з осіб, винних у недоотриманні Коломийським медичним коледжем коштів у порядку та розмірі встановленому статтями 130 - 136 Кодексу законів про працю України.

Станом на момент звернення позивача до суду даний пункт вимоги не виконано.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року N 499/2011, Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ є обов'язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У спірній вимозі фінансова інспекція вказує на виявлені збитки та їхній розмір, зокрема пункти вимоги, які просить виконати позивач є матеріального характеру та такі кошти стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю до підконтрольної установи та правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Дана правова позиції колегії суддів узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 15 квітня 2014 року.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 7 квітня 2015 року по справі № 809/697/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.

Повний текст ухвали складено 14 липня 2015 року