Справа № 826/6254/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 липня 2015 року 14:00 № 826/6254/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ІТ СЕРВІС ГРУП»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТ СЕРВІС ГРУП» (надалі - позивач або ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП») з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить:

- визнати протиправними дії ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо одностороннього розірвання договору № 280120151 (реєстраційний номер документу ) від 28 січня 2015 року про визнання електронних документів;

- визнати протиправними дії ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо неприйняття 6 березня 2015 року податкової декларації ТОВ «IT СЕРВІС ГРУП» () з податку на додану вартість за лютий 2015 року з додатками;

- вважати прийнятою та зареєстрованою податкову декларацію ТОВ «IT СЕРВІС ГРУП» () з податку на додану вартість за лютий 2015 року з додатками датою її фактичного отримання - 6 березня 2015 року;

- зобов'язати ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві відобразити задекларовані ТОВ «IT СЕРВІС ГРУП» () показники податкового кредиту та зобов'язань з податку на додану вартість за лютий 2015 року в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2015 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 19.05.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем безпідставно розірвано в односторонньому порядку договір про визнання електронних документів, а також не прийнято податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року, оскільки для цього були відсутні законодавчо обґрунтовані підстави.

У судове засідання 19.05.2015 року з'явилися представники сторін.

Представник позивача у вказаному судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях, в яких зазначено, що, розриваючи в односторонньому порядку договір про визнання електронних документів, укладений з ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП», контролюючий орган діяв у межах наданих йому повноважень у зв'язку з порушенням останнім істотних умов даного договору, а саме: наявна податкова інформація щодо відсутності ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП» за місцезнаходженням.

Суд у судовому засіданні 19.05.2015 року за згодою сторін на підставі положень ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП» та ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, правонаступником якої наразі є ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, укладено договір №280120151 про визнання електронних документів від 28.01.2015 року, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

У відповідності до наявної у матеріалах справи копії квитанції №2, договір про визнання електронних документів (реєстраційний номер документу: ) підписано, документ прийнято.

На виконання умов вищезазначеного договору ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП» на адресу контролюючого органу направлено податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року, розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за лютий 2015 року, на підтвердження чого позивачем надано суду копії квитанцій №1 від 06.03.2015 року, 10.03.2015 року та 20.03.3015 року, згідно яких вказано, що документ не прийнято із зазначенням того, що для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, можливо відсутній договір з ДФСУ.

В свою чергу, листом №13293/10/26-55-10-02 від 26.02.2015 року ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві повідомлено позивача, що за результатами здійснення заходів, передбачених п. 12.5 розділу 12 наказу Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 та зареєстрованого Міністерством юстиції України 29.12.2011 року за №1562/20300 (із змінами та доповненнями) щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи, місцезнаходження ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП» за податковою адресою не встановлено. Таким чином, у зв'язку з порушенням істотних умов договору, зобов'язання сторін визначених договором № від 28.01.2015 року припиняються, а податкова звітність, подана засобами електронного зв'язку, вважається не прийнятою.

За твердженнями представника позивача, на підтвердження чого останнім надано суду копію конверту та інформацію за відомостями з Інформаційного ресурсу «Відстеження пересилання поштових відправлень», лист №13293/10/26-55-10-02 від 26.02.2015 року отримано ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП» 11.03.2015 року, що не спростовано відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, належними та допустимими доказами.

Вважаючи таке одностороннє розірвання договору про визнання електронних документів та неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року з додатками необґрунтованими, а свої права на охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (надалі - ПК України), який набрав чинності 01.01.2011 року.

Так, у відповідності до пп. «в» п. 49.3 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, зокрема, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Крім того, з платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису (п. 42.4 ст. 42 ПК України).

На виконання вищенаведених положень наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 року №233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (надалі - Інструкція №233), яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (п. 5 розділу ІІІ Інструкції №233).

Додатком 1 до Інструкції №233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно п. 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів органом ДПС в односторонньому порядку є 1) ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; або 2) зміна платником податків місця реєстрації.

Згідно п. 45.2 ст. 45 ПК України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Податковою адресою підприємства, переданого у довірче управління, є місцезнаходження довірчого власника.

При цьому, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 року №755-IV (надалі - Закон №755), місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган).

В свою чергу, відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (ч. 1 ст. 17 Закону №755).

В Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться такі відомості щодо юридичної особи як місцезнаходження юридичної особи (ч. 2 ст. 17 Закону №755).

Водночас, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості (ст. 18 Закону №755).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи спеціальних витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 06.03.2015 року та станом на 10.03.2015 року, а також витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 20.03.2015 року, тобто станом на момент направлення ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП» податкових декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року з додатками на адресу контролюючого органу засобами електронного зв'язку, в якості місцезнаходження ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП» вказано 01010, м. Київ, вул. Мазепи, 14, офіс 2, що відповідає місцезнаходженню вказаного платника податку, зазначеному у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року від 06.03.2015 року, копія якої наявна у матеріалах справи.

Крім того, у відповідності до вищезазначених витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомості щодо ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП» мають статус підтверджених.

З огляду на викладене вище вбачається, що ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП» станом на момент розірвання ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів (реєстраційний номер документу: ) не змінювало свого місця реєстрації, а, відтак, з урахуванням визначених у листі №13293/10/26-55-10-02 від 26.02.2015 року підстав для такого розірвання, суд дійшов висновку, що дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з одностороннього розірвання договору №280120151 про визнання електронних документів від 28.01.2015 року (реєстраційний номер документу: ) є протиправними.

Щодо решти позовних вимог суд зазначає про наступне.

Згідно п. 201.14 ст. 201 ПК України, платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.

Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (п. 201.15 ст. 201 ПК України).

Приписами п. 46.1 ст. 46 ПК України передбачено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору (п. 48.1 ст. 48 ПК України).

У розумінні п. 48.2 ст. 48 ПК України, обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності) (п. 48.3 ст. 48 ПК України).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період (п. 48.4 ст. 48 ПК України).

Згідно п. 48.7 ст. 48 ПК України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється (п. 49.10 ст. 49 ПК України).

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (п. 49.11. ст. 49 ПК України).

Таким чином, з урахуванням вищенаведених правових норм, перелік підстав для відмови контролюючого органу від прийняття податкової декларації, визначений положеннями ст.ст. 48 та 49 ПК України, є вичерпним, а, відтак, неприйняття податкової декларації з інших підстав податковим законодавством не передбачено, а тому забороняється.

Як зазначено у квитанціях №1 від 06.03.2015 року, 10.03.2015 року та 20.03.3015 року, податкову декларацію ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП» з податку на додану вартість за лютий 2015 року не прийнято із зазначенням того, що для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, можливо відсутній договір з ДФСУ. При цьому, інших обставин з неприйняття вказаної податкової декларації відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не зазначено.

Натомість, у відповідності до вищенаведених висновків суду дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з одностороннього розірвання договору №280120151 про визнання електронних документів від 28.01.2015 року (реєстраційний номер документу: ), що і слугувало підставою для неприйняття податкової декларації ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП» з податку на додану вартість за лютий 2015 року, визнано протиправними.

Таким чином, у відповідача продовжують мати місце зобов'язання за даним договором, у тому числі з прийняття звітної нової податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року разом з додатками, поданими ТОВ «ІТ СЕРВІС ГРУП» 06.03.2015 року засобами електронного зв'язку.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що саме дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з одностороннього розірвання договору №280120151 про визнання електронних документів від 28.01.2015 року (реєстраційний номер документу: ) слугували підставою для не прийняття податкової декларації ТОВ «IT СЕРВІС ГРУП» з податку на додану вартість за лютий 2015 року з додатками, суд вказує, що дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо неприйняття останньої є протиправними, за результатами чого останні слід вважати прийнятими днем їх фактичного отримання контролюючим органом - 06.03.2015 року.

В свою чергу, механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України (далі - Міндоходів) оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, визначений Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року №765 (надалі - Порядок №765).

Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку №765, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

У силу п. 11 розділу І Порядку №765, за даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.

Враховуючи те, що судом встановлена протиправність невизнання відповідачем податкової декларації ТОВ «IT СЕРВІС ГРУП» з податку на додану вартість за лютий 2015 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві відобразити задекларовані ТОВ «IT СЕРВІС ГРУП» показники податкового кредиту та зобов'язань з податку на додану вартість за лютий 2015 року в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок».

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дій.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві з одностороннього розірвання договору №280120151 про визнання електронних документів від 28.01.2015 року (реєстраційний номер документу: ).

3. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо неприйняття податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ СЕРВІС ГРУП» з податку на додану вартість за лютий 2015 року та розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за лютий 2015 року.

4. Вважати прийнятими податкову декларацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ СЕРВІС ГРУП» з податку на додану вартість за лютий 2015 року та розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за лютий 2015 року днем їх фактичного отримання - 06.03.2015 року.

5. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві відобразити задекларовані Товариством з обмеженою відповідальністю «IT СЕРВІС ГРУП» показники податкового кредиту та зобов'язань з податку на додану вартість за лютий 2015 року в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок».

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок