Справа № 174/372/15-а(2а/174/11/2015)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2015 рокусправа № 174/372/15-а(2а/174/11/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Вільногірську Дніпропетровської області

на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року у справі №174/372/15-а (2а/174/11/2015) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області про спонукання призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку,-

в с т а н о в и в :

17 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в кому просив зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську районі Дніпропетровської області призначити йому пенсію зі зменшенням пенсійного віку на вісім років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 02 квітня 2015 року, зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську районі Дніпропетровської області, нарахувати та виплатити йому пенсію зі зменшенням пенсійного віку на вісім років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 02 квітня 2015 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач має право на зменшення пенсійного віку, як особа яка приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, однак відповідачем було протиправно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку на вісім років, вказана відмова носить протиправний характер, тому відповідача слід зобовязати призначити пенсію та виплатити її позивачу за віком із зменшенням пенсійного віку.

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено: зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську районі Дніпропетровської області призначити йому пенсію зі зменшенням пенсійного віку на вісім років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 02 квітня 2015 року, зобовязано управління Пенсійного фонду України в Вільногірському районі Дніпропетровської області, нарахувати та виплатити йому пенсію зі зменшенням пенсійного віку на вісім років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 02 квітня 2015 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що з поданих позивачем документів неможливо встановити кількість днів, яку він відпрацював на території радіоактивного забруднення ліквідуючи наслідки Чорнобильської АЕС, у звязку з чим, підстави для призначення пенсій відсутні.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до 2 категорії.

10 липня 2014 року позивачу виповнилось 52 років, з метою виходу на пенсію зі зменшенням пенсійного віку він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Вільногірському районі Дніпропетровської області із заявою про призначення йому пенсій із зменшенням пенсійного віку на вісім років у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом із заявою, позивач подав копії документів на підтвердження наявності в нього обовязкових підстав для зменшення пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, відповідач, своїм листом від 09.05.2015 року №2072/07/40, відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Правомірність та обґрунтованість дій пенсійного органу щодо відмови позивачу в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на вісім років є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належними та допустимими доказами підтверджено право на вихід на пенсію із зниженням пенсійного віку у відповідності до ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у звязку з чим, відповідач неправомірно відмовив йому у призначенні пенсії.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які проживали або працювали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для отримання державних пенсій. Зокрема, особам, які працювали у зоні відчуження не менше 14 календарних днів пенсійний вік зменшується на вісім років.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за N 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно статті 9 Закону Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст.10 цього Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 - 1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Так, обставина, що позивач безпосередньо працював у зоні відчуження в 1987 році не менше 14 днів підтверджується такими документами: довідкою Вільногірського АТП 11267 від 30.10.1995 року №11/500, відповідно до якої позивач, у якості водія у період з 10.04.1987 року по 11.05.1987 року приймав участю у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, довідкою Вільногірського АТП 11267 від 13.11.992 року №384, відповідно до якої позивач з 10.04.1987 року по 11.05.1987 року відпрацював 30 днів в зоні Чорнобильської АЕС, з нарахуванням заробітної плати по ЧАЕС 246.66 рублів; архівною довідкою від 24.06.2014 року №09-14/272 виданою архівним відділом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області та відповідно до якої позивач знаходився у відрядженні по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 12.04.1987 року по 11.05.1987 року у м. Славутич Республіканська УМДС, довідкою про заробітну плату та інші доходи Вільногірського АТП 11267 від 01.12.1992 року.

З огляду на те, що відповідач не спростував належність та достатність для підтвердження спеціального трудового стажу наданих позивачем документів, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Вільногірську Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року у справі №174/372/15-а (2а/174/11/2015) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко