Справа № 800/135/15
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року м. Київ справа № 800/135/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Леонтович К.Г.,

суддів: Зайця В.С., Калашнікової О.В., Мороза В.Ф., Чалого С.Я.,

секретаря Коцюрби В.М.,

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2; представників: Президента України Порошенка Петра Олексійовича - Мишковець Оксани Василівни, Центральної виборчої комісії - Краснощока Андрія Івановича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вищого адміністративного суду України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, треті особи: Верховна Рада України, Центральна виборча комісія про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2 24 квітня 2015 року звернулися в суд, з урахуванням уточнення позовних вимог, з позовом, в якому просили визнати протиправною бездіяльність Президента України Порошенка Петра Олексійовича, що полягає у невиконанні тривалий час та в розумний строк своїх повноважень відповідно до ст.106 Конституції України щодо внесення подання до Верховної Ради України про звільнення членів Центральної виборчої комісії, термін перебування на посадах яких закінчений 1 червня 2014 року (всього 12 членів), і відповідного подання про призначення нових членів замість тих, які підлягають звільненню внаслідок закінчення повноважень, у період з 27 листопада 2014 року і до цього часу; зобов'язати Президента України Порошенка Петра Олексійовича внести подання про звільнення членів Центральної виборчої комісії до Верховної Ради України, термін перебування на посадах яких закінчений 1 червня 2014 року (всього 12 членів), і відповідне подання про призначення нових членів замість тих, які підлягають звільненню внаслідок закінчення повноважень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до ч.8 чт.6 Закону України "Про Центральну виборчу комісію" строк повноважень члена Комісії - 7 років. Так, 1 червня 2014 року у 12 з 15 членів Центральної виборчої комісії закінчився строк повноважень.

Разом з тим, Президент України в розумний строк не звернувся до Верховної Ради України з поданням про звільнення з посад членів Центральної виборчої комісії, та не виконав свої повноваження згідно ст.85, 106 Конституції України, ст.209 Закону України "Про Регламент Верховної Ради України".

При цьому позивачі зазначають, що даний позов подається для захисту позивачами, як громадянами України, спільного публічно-правового інтересу - додержання відповідачем конституційного правопорядку, наявність і дотримання якого гарантує права всіх громадян України та українського народу, з метою відновлення принципу верховенства права, забезпечення дотримання всіма посадовими особами органів влади норм Конституції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримав та пояснив, що при зверненні з даним позовом відносно захисту порушеного публічного інтересу посилається, крім того, на ст.5,ст.15,ст.106 Конституції України, Закон України "Про Центральну виборчу комісію", оскільки Президент України зобов'язаний дотримуватися вимог Конституції щодо внесення подання до Верховної Ради України про звільнення членів ЦВК при закінченні їх повноважень та внесення подання щодо призначення нових членів ЦВК. Порушення відповідачем наведених норм Конституції України порушує не тільки права позивача, а також інших громадян України та заважає Верховній Раді здійснити свою функцію щодо звільнення членів ЦВК після закінченні їх повноважень та призначення нових членів ЦВК. Позивач вважає, що Центральна виборча комісія на даний час нелегітимна з підстав закінчення повноважень 12 членів Комісії із 15 її членів, термін перебування на посадах яких закінчений 1 червня 2014 року. Просить заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявлений позов та пояснення ОСОБА_1 підтримала і пояснила, що позивачі являються виборцями і зацікавлені, щоб Центральною виборчою комісією належним чином надавалися законодавчі послуги, проводилися вибори належним органом та були належно забезпечені їхні виборчі права. Не виконання Президентом України норм Конституції України та покладного на нього обов'язку щодо внесення подання Президентом до Верховної Ради України про звільнення членів ЦВК при закінченні їх повноважень та внесення подання про призначення нових членів ЦВК є порушенням виборчих прав позивачів та публічного інтересу. Просить заявлений позов задовольнити

В судовому засіданні представник Президента України - Мишковець Оксана Валеріївна заявлений позов не визнала та пояснила, що повноваження Президента визначені Конституцією України. Ні Конституцією, ні Законом України "Про Центральну виборчу комісію" не встановлений обов'язок Президента та строки щодо внесення до Верховної Ради подання про звільнення члена ЦВК у зв'язку із закінченням строку повноважень. Покладені на Президента повноваження щодо внесення подання про звільнення члена ЦВК у зв'язку із закінченням строку повноважень та внесення подання про призначення нових членів Комісії є дискреційними та є його правом вирішувати у кожному конкретному випадку про направлення вказаних подань відповідно норм Конституції. Правовідносини між Верховною Радою України і Президентом України та призначенням і звільненням Членів ЦВК не стосуються позивачів, тому права позивачів в даних правовідносинах не порушені. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Центральної виборчої комісії - Краснощок Андрій Іванович заявлений позов не визнав та пояснив, що Президент за нормами Конституції має право на внесення подання до Верховної Ради України про звільнення членів ЦВК при закінченні їх повноважень та внесення подання про призначення нових членів ЦВК, при цьому Президент уповноважений у кожному конкретному випадку вирішувати питання щодо подачі відповідного подання з урахуванням захисту національних інтересів та проведення належних виборів. Позивачі були учасниками виборів до парламенту, однак, з 02.06.2014 р. по даний час Центральною виборчою комісією рішення щодо позивачів не приймалися та в суді не оскаржувалися. Вважає, що права позивачів не порушені, просить в заявленому позові відмовити.

В письмових поясненнях на позовну заяву третя особа Верховна Рада України посилається на ті обставини, що на розгляд Верховної Ради сьомого скликання Президентом України 01.09.2014 р. було внесене подання про звільнення з посади члена Центральної виборчої комісії ОСОБА_8 у зв'язку з закінченням строку повноважень і внесене подання про призначення членом ЦВК ОСОБА_9 та зареєстровані відповідні проекти постанов. Однак, зазначені проекти не були розглянуті Верховною Радою України сьомого скликання, тому відповідно ст.95 Регламенту Верховної Ради були зняті з розгляду ВРУ восьмого скликання. З моменту початку роботи Верховної Ради восьмого скликання подання про звільнення та про призначення членів ЦВК до Верховної Ради не надходили. В клопотанні просить розглянути справу за їх відсутності.

Колегія суддів, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом про визнання протиправною бездіяльності Президента України Порошенка Петра Олексійовича у невиконанні тривалий час та в розумний строк своїх повноважень відповідно до ст.106 Конституції України щодо внесення подання до Верховної Ради України про звільнення членів Центральної виборчої комісії, термін перебування на посадах яких закінчений 1 червня 2014 року (всього 12 членів) та зобов'язати Президента України Порошенка Петра Олексійовича внести подання про звільнення членів Центральної виборчої комісії до Верховної Ради України, термін перебування на посадах яких закінчений 1 червня 2014 року (всього 12 членів), та внести відповідне подання про призначення нових членів замість тих, які підлягають звільненню внаслідок закінчення повноважень. В судовому засіданні позивачі на обґрунтування позовних вимог послалися, крім того, на ст.5, ст.15 Конституції України.

Дані спірні правовідносини регламентуються Конституцією України, Законом України "Про Центральну виборчу комісію" від 30 червня 2004 року № 1932-ІV, Законом України "Про Регламент Верховної Ради України" від 30.06.2004 р. №1932-ІV.

Відповідно п.21 ч.1 ст.85 Конституції України до повноважень Верховної Ради України належать повноваження призначення на посади та звільнення з посад членів Центральної виборчої комісії за поданням Президента України.

Повноваження Президента України визначаються виключно Конституцією України, зокрема, статтею 106.

Порядок щодо призначення та звільнення з посад членів Центральної виборчої комісії та її склад і повноваження визначений у ст.6 Закону України "Про Центральну виборчу комісію". Згідно положень якої Верховна Рада України призначає на посади та звільняє з посад членів Комісії за поданням Президента України, у поданні Президента України про призначення на посаду членів Комісії враховуються пропозиції депутатських фракцій і груп, утворених у поточному скликанні Верховної Ради України; кандидатури осіб на посади членів Комісії попередньо обговорюються в депутатських фракціях і групах, а їх призначення проводиться за наявності висновків відповідного профільного комітету Верховної Ради України. Строк повноваження членів комісії -7 років.

Відповідно ч.1,ч.2 ст.30 наведеного Закону повноваження члена Комісії припиняються у зв'язку з прийняттям рішення Верховною Радою України про звільнення його з посади, а закінчення строку повноважень члена Комісії є підставою для звільнення його з посади.

Разом з тим, ч.4 ст.30 Закону України "Про Центральну виборчу комісію" встановлені підстави дострокового припинення повноважень члена Комісії, при цьому ч.8, ч.11 вказаної статті встановлюють тридцятиденний термін для внесення Президентом України подання про дострокове припинення повноважень, та не пізніше 30 днів з дня припинення повноважень шляхом звільнення з посади члена Комісії подає до Верховної Ради кандидатуру особи, що пропонується на посаду члена комісії замість вибулого.

Аналізуючи наведені законодавчі норми колегія суддів зазначає, що призначення на посади та звільнення з посади членів Центральної виборчої комісії відноситься до повноважень Верховної Ради України. Водночас Президент України звертається згідно наведених законодавчих норм з відповідним поданням до Верховної Ради для призначення на посади та звільнення з посади членів Центральної виборчої комісії. При цьому, для Президента України встановлений термін звернення з відповідним поданням лише щодо дострокового припинення повноважень члена Центральної виборчої комісії. Повноваження члена ЦВК припиняються за рішенням Верховної Ради про його звільнення з посади.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у вищенаведених законодавчих нормах, які регламентують дані спірні правовідносини, відсутні чіткі зобов'язуючі критерії і норми щодо дій Президента України відносно строків внесення подання про звільнення членів Комісії у зв'язку з закінченням їх строку повноважень та внесення з цих підстав подання обрання нових членів ЦВК.

Завданням адміністративного судочинства згідно ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Відповідно частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому ним Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи з наведених законодавчих норм право на захист є самостійним суб'єктивним правом, яке виникає в момент порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів особи, яка звертається за захистом порушеного її права.

При цьому, протиправна бездіяльність суб'єкта владних повноважень виникає тоді, коли згідно наданих повноважень необхідно було вчинення відповідних дій чи прийняття відповідного рішення і не вчинення яких порушує права позивача.

З позовом звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності Президента України щодо не внесення тривалий час до Верховної Ради України подання про звільнення членів ЦВК, термін перебування яких на посадах закінчився 01.06.2014 р., зазначаючи, що даний позов подається для захисту позивачами, як громадянами України, спільного публічно-правового інтересу щодо додержання відповідачем конституційного правопорядку, наявність і дотримання якого гарантує права всіх громадян України та українського народу, з метою відновлення принципу верховенства права, забезпечення дотримання всіма посадовими особами органів влади норм Конституції.

Разом з тим, правовідносини щодо звільнення та призначення членів Центральної виборчої комісії виникають згідно Конституції України, Закону України "Про Центральну виборчу комісію" між Верховною Радою України, Президентом України та членами ЦВК, яких звільняють з посад, або яких призначають на посаду члена ЦВК, тобто законодавчими нормами визначене коло осіб, на яких поширюються вказані правовідносини.

Позивачі не входять до кола осіб, на яких поширюються вказані правовідносини, тому вчинення Президентом України відповідних дій щодо внесення подання на звільнення членів ЦВК не може порушувати їхні права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому позивачі не навели порушень їхніх прав, свобод та інтересів відповідачем чи Центральною виборчою комісією в даних спірних правовідносинах.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні посилаються на порушення їх виборчих прав, однак, ЦВК діє, позивачами не наведені докази щодо порушення їх виборчих прав діями чи бездіяльністю ЦВК.

Посилання позивачів на ст.5, ст.15 Конституції України, як на підстави обґрунтування їх позову, безпідставні, оскільки наведені конституційні норми регламентують загальні засади держави Україна.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновків, що Президент в даних спірних правовідносинах діяв в мехаж повноважень, встановлених ст.19 Конституції України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про відмову в задоволенні заявленого позову.

Керуючись статтями 160-163, 167, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, треті особи: Верховна Рада України, Центральна виборча комісія про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.171-1 та може бути переглянута Верховним Судом України.

Головуючий суддя:

Судді: