Справа № 872/373/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" червня 2015 р. справа № 2а/0470/7794/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції в Дніпропетровській області Державної податкової служби

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2012 року у справі №2а/0470/7794/12

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Самара Техно"

до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції в Дніпропетровській області Державної податкової служби

про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

В липні 2012 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача № від 12 червня 2012 р. про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 610 356,20 грн. в тому числі за основним платежем - 513 447,40 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 96 908,80 грн. та № від 12 червня 2012 р., згідно якого позивачу збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 180 446,00 грн., в тому числі за основним платежем - 148 968,10 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 31 477,90 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2012 року позов задоволено. Постанова мотивована тим, що винесені податкові повідомлення-рішення на основі акта №87/221/32083250 від 28.05.2012 року, в якому допущено помилку є протиправними.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин у справі, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначав, що векселі та акти прийому передачі до них, договори та додаткові угоди, що продовжують термін позовної давності були відсутні під час документальної перевірки та не можуть спростовувати викладені в акті перевірки факти. Також вказував, що при складанні акта перевірки від 28.05.2012 р. №87/221/32083250 було допущено помилку у зведених даних, щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум скоригованого валового доходу та доходу, що враховується при визначені об'єкта оподаткування (стр.4 акта перевірки),

а саме: у графі дані перевірки за 1 квартал 2012 року зазначена сума 314431,1 грн. при фактичній 120681,9 грн., що вплинуло на відхилення між даними платника та даними перевірки доходу, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування та вплинуло на висновки, щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток за 1 квартал 2012 року. Так помилково було завищено грошові зобов'язання у податковому повідомленні рішенні з податку на прибуток приватних підприємств від 12.06.2012 року № на суму 50 859,2 грн., у тому числі основного платежу 40 687,3 грн., штрафних санкцій 10 171,9 грн.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що в період з 11.05.2012 року по 21.05.2012 року проведено позапланову виїзну перевірку позивача ТОВ "Самара Техно" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2009 р. по 31.03.2012 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2009 р. по 31.03.2012 р.

В ході перевірки відповідачем, зокрема, зазначено, що станом на 01 квітня 2009 року відповідно до регістрів бухгалтерського обліку (оборотно-сальдова відомість по рахунку 631) перед ТОВ фірма "Мушкетер" () значиться кредиторська заборгованість в сумі 546 855,48 грн. Зазначена заборгованість сформована у межах господарських взаємовідносин по договору від 03.01.2005 р. №01/01, укладеного між ТОВ фірма "Мушкетер" (Постачальник) та ТОВ "Самара Техно" (Покупець).

За результатами означеної перевірки було складено акт №87/221/32083250 від 28.05.2012 року, відповідно до якого відповідачем встановлено наступні порушення:

- п.п. 135.5.4. п. 135.5 ст. 135 ПК України та п. 5.1 та п. 5.10 статті 5, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України від 22 травня 1997 року №283/97-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" та заниження TOB "Самара Техно" податку на прибуток у загальній сумі 513 447,4 грн. за період 2 квартал 2009 року по 1 квартал 2012 року;

- п.п. 4.5.1, п. 4.5, ст. 4 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97р. № 168 9-ВР (із змінами та доповненнями) та п. 192.1 ст. 192 ПК України TOB "Самара Техно" занижено суми з податку на додану вартість що підлягають нарахуванню та сплаті в бюджет всього у сумі 148 968,1 грн. за період з червня 2009 року по березень 2011 року.

На підставі акту перевірки від 28.05.2012 р. відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 12 червня 2012 р. про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 610 356,20 грн. в тому числі за основним платежем - 513 447,40 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 96908,80 грн. та № від 12 червня 2012 р., згідно якого позивачу збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 180 446,00 грн., в тому числі за основним платежем - 148 968,10 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 31 477,90 грн. (а.с.52-53).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність податкових повідомлень-рішень відповідача №, № від 12 червня 2012 року, з наступних підстав.

Згідно пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Як виняток з цього правила, підставою для нарахування податкового кредиту при поставці товарів (послуг) за готівку чи з розрахунками картками платіжних систем, банківськими або персональними чеками у межах граничної суми, встановленої Національним банком України для готівкових розрахунків, є належним чином оформлений товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що підтверджує прийняття платежу постачальником від отримувача таких товарів (послуг), з визначенням загальної суми такого платежу, суми податку та податкового номера постачальника.

Матеріалами справи підтверджується, що при складанні акту перевірки від 28.05.2012 року № 87/221/32083250 було допущено помилку у зведених даних, щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум скоригованого валового доходу та доходу, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування (стор. 4 акта перевірки), а саме у графі "Дані перевірки" за І квартал 2012 року зазначена сума 314 431,10 грн. при фактичній 120 681,90 грн., що вплинуло на відхилення між даними платника та даними перевірки доходу, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування та вплинуло на висновки, щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток за І квартал 2012 року. Таким чином Новомосковською обєднаною державною податковою інспекцією Дніпропетровської області Державної податкової служби помилково було завищено грошові зобовязання у податковому повідомленні-рішенні з податку на прибуток приватних підприємств від 12.06.2012 року № НОМЕР_1 на суму 50 859,20 грн. у т.ч. основного платежу 40 687,30 грн., штрафних санкцій 10 171,90 грн.

Суд першої інстанції вірно зазначав, що є помилковими посилання відповідача відносно договору оренди обладнання №07/09 від 01.07.2007 року, укладеного між позивачем та ТОВ фірма "Мушкетер" щодо спливу строку позовної давності, оскільки договір є діючим. Так, додатковою угодою від 06.01.2010 року до договору № 01/01 від 31.01.2005р. продовжено строк сплати за поставлений товар до 31.12.2012 року; також на виконання умов договору (додаткової угоди) в погашення кредиторської заборгованості виписано простий вексель.

За період з 01.04.2009 р. по 31.03.2012 р. позивачем задекларовано скоригований валовий дохід у сумі 610 826 грн. та доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування у сумі 827 670 грн.

За період з 01.04.2009 р. по 31.03.2012 р. позивачем задекларовано скориговані валові витрати у сумі 535 308 грн. та витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування у сумі 790 324 грн.

За період з 01.04.2009 р. по 31.03.2012 р. позивачем задекларовано податок на прибуток у сумі 16 538 грн.

За період з 01.04.2009 р. по 31.03.2012 р. позивачем задекларовано податкових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 269 504 грн.

Пунктом 4.5 ст. 4 Закону України "Про податок на додану вартість" у редакції, чинній з 31.03.2005 року "не передбачає коригування податкових зобов'язань і податкового кредиту з податку на додану вартість у разі проведення процедур з врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості відповідно до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а тому, після 31.03.2005 року податковий кредит та податкові зобов'язання з податку на додану вартість у разі проведення процедур з врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості не підлягають коригуванню" (лист Державної податкової адміністрації України від 09.03.2006р. № 4343/7/16-1517-1). Згідно листа Державної податкової адміністрації України від 22.05.2006р. № 9580/7/16-1917-20 нова редакція цього пункту (4.5 ст. 4) не містить підстав для коригування податку на додану вартість у разі визнання боргу покупця безнадійним при проведенні процедури врегулювання сумнівної заборгованості, а передбачає коригування лише при зміні суми компенсації вартості товарів (послуг) після їх поставки, включаючи перегляд цін і повернення товарів при наявності податкової накладної.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем правомірно віднесено суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту (не занижено) та вірно визначено валовий дохід підприємства (не занижено), тому податкові повідомлення рішення № від 12 червня 2012 р. та № від 12 червня 2012 р. є протиправними.

Посилання відповідача на положення п. 1 ст.4 та ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" щодо включення до складу валового доходу платника податку на прибуток сум безповоротної фінансової допомоги та на положення ст. 14, ст. 135, ст. 140 Податкового кодексу України є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції в Дніпропетровській області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2012 року у справі № 2а/0470/7794/12 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун