Справа № 1170/2а-3630/12
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2015 рокусправа № 1170/2а-3630/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.,

за участю представників:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

третьої особи: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року

у справі № 1170/2а-3630/12

за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Знам'янці та Знам'янському районі Кіровоградської області

до комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи»

третя особа ОСОБА_1

про скасування акту,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Знамянці та Знамянському районі Кіровоградської області звернулося у Кіровоградський окружний адміністративний суд з позовом до комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи», третя особа ОСОБА_1 про скасування акту огляду № 211/2 від 31 жовтня 2005 року, в частині визнання захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову якою відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні ОСОБА_1 наполягає на доводах та вимогах апеляційної скарги.

Представники управління Пенсійного фонду України в м. Знам'янці та Знам'янському районі Кіровоградської області, комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися.

У письмових запереченнях управління Пенсійного фонду України в м. Знамянці та Знамянському районі Кіровоградської області просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Знам'янці та Знам'янському районі Кіровоградської області та з 31 жовтня 2005 року отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 29-30).

ОСОБА_1 при призначенні пенсії надано до управління Пенсійного фонду України в м. Знамянці та Знамянському районі, зокрема, виписку із акту огляду МСЕК від 31 жовтня 2005 року №098697 (акт огляду МСЕК від 31 жовтня 2005 року №211/2 з урахуванням експертного висновку№9748 від 12 червня 2005 року), в якій вказано причину інвалідності 3 групи виконання обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Огляд проведено вперше, інвалідність встановлена безстроково (а.с. 25).

Згідно з експертним висновком №9748 від 12 червня 2005 року, виданого Дніпропетровською регіональною міжвідомчою експертною комісію по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за результатами розгляду клопотання та документації наданої ОСОБА_1, комісія встановила основний діагноз та повязаність захворювання з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.28).

Олександрійською об'єднаною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності управління Пенсійного фонду України в м. Знамянці та Знамянському районі за період з 26 квітня 1986 року по 01 грудня 2011 року за результатами якої складено акт №07-10/22 від 02 березня 2012 року (а.с.12-23).

У ході ревізії, отримана письмова інформація Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до змісту якої, документи ОСОБА_1 не розглядалися, висновок не надавався.

На запит суду першої інстанції, Дніпропетровська регіональна міжвідомча експертна комісія по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС повідомила, що за наявною документацією, ОСОБА_3 до 2012 року до комісії не звертався, експертний висновок № 9748 від 12 червня 2005 року йому не видавався (а.с. 45).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що огляд ОСОБА_1 здійснено з використанням недостовірних даних експертного висновку №9748 від 12 червня 2005 року, який Дніпропетровською регіональною міжвідомчою експертною комісію по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС не видавався.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

Основні засади реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), Причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію Міністерства охорони здоров'я України.

Згідно з пунктом 7 Положення про систему експертизи по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я і Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30 травня 1997 року №166/129 (далі Положення про систему експертизи, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), висновки експертних комісій про причини захворювань постраждалих осіб є підставою для підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності і видів їх діяльності, для надання їм пільг, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до пункту 27 Положення про систему експертизи, розгляд медичних справ в експертних комісіях проводиться за особистим зверненням та направленням спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу при наявності посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з пунктом 30 Положення про систему експертизи, регіональні міжвідомчі експертні комісії приймають на розгляд, зокрема, медичні справи учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, згідно з переліком областей, з яких особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, подаються документи на розгляд до регіональних міжвідомчих експертних комісій.

На момент виникнення спірних правовідносин склад медико-соціальний експертних комісій, порядок їх діяльності регулювався Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року №83.

За змістом пункту 1, 2 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальна експертиза визначає ступінь обмеження життєдіяльності людини, причину, час настання, групу інвалідності, сприяє проведенню ефективних заходів щодо профілактики інвалідності, реабілітації інвалідів, пристосування їх до суспільного життя.

Медико-соціальній експертизі підлягають особи, які втратили здоров'я внаслідок захворювання, травм та уроджених дефектів, що обмежує їх життєдіяльність, а також особи, які за чинним законодавством мають право на соціальну допомогу, компенсацію втраченого заробітку або звільнення від виконання відповідних обов'язків тощо.

Відповідно до пункту 25 цього Положення медико-соціальні експертні комісії проводять засідання тільки у повному складі і колегіально приймають рішення. Дані експертного огляду і рішення заносяться до акта огляду та протоколу засідання медико-соціальної експертної комісії, які підписуються головою, членами комісії і засвідчуються печаткою.

Пунктом 32 Положення про медико-соціальну експертизу визначено, що медико-соціальні експертні комісії видають особам, визнаним інвалідами, довідки МСЕК та індивідуальні реабілітаційні програми і в триденний строк надсилають копії цих документів управлінню праці та соціального захисту населення районної, районної в мм. Києві та Севастополі державної адміністрації та відповідному відділу, управлінню міської, районної у місті ради, на території якого проживає інвалід. Копія програми надсилається також підприємству, установі, організації, яка зобов'язана надавати соціальну допомогу і здійснювати реабілітацію інваліда.

При цьому, пунктом 35 Положення про медико-соціальну експертизу передбачено можливість оскарження рішень медико-соціальних експертних комісій у адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» рішення медико-соціальних експертних комісій є обов'язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними установами незалежно від типу і форми власності.

Таким чином, рішення медико-соціальних експертних комісій спрямовані на забезпечення реалізації державної політики в сфері реабілітації інвалідів, створення правових, економічних, політичних, соціально-побутових і соціально-психологічних умов для задоволення їхніх потреб у відновленні здоров'я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській діяльності, а тому вони мають публічний характер та підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що одним із видів діяльності медико-соціальної експертної комісії є прийняття відповідних актів огляду, які є обовязковими до виконання усіма юридичними та фізичними особами, яких вони стосуються, в даному випадку, позивача, як органу Пенсійного фонду України, який наділений повноваженнями здійснювати нарахування та виплату пенсій з урахуванням висновків МСЕК.

Отже, оскаржуваний позивачем акт огляду МСЕК, є правовим актом індивідуальної дії, а тому може бути предметом оскарження у суді в порядку адміністративного судочинства.

Також, на момент виникнення спірних правовідносин, причинний звязок захворювання ОСОБА_1 з виконанням його обовязків по ліквідації наслідків на ЧАЕС мав встановлюватись Дніпропетровською міжрегіональною експертною комісією по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, а ступінь обмеження життєдіяльності третьої особи, причини, час настання та група інвалідності комунальним закладом «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи».

При цьому, згідно приписів частини 1 статті 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішення щодо повязаності хвороби третьої особи з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС приймалось саме на підставі експертного висновку Дніпропетровської регіональної міжвідомчої комісії.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що експертний висновок від 12 червня 2005 року Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії існує, про що свідчить оригінал такого рішення. Вказаним доводам третьої особи судом першої інстанції надано належну правову оцінку. Так, суд першої інстанції, на виконання принципу адміністративного судочинства офіційне зясування обставин справи, звернувся з запитом до Дніпропетровської регіональної міжвідомчої комісії з вимогою надати інформацію чи видавався ОСОБА_1 експертний висновок від 12 червня 2005 року №9748, складений комісією на своєму засіданні від 22 вересня 2005 року, протокол № 511 або будь-який інший експертний висновок за іншими реквізитами. Згідно відповіді, фактично огляд ОСОБА_1 на засіданні комісії не проводився.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що експертний висновок №9748 датований 12 червня 2005 року, а за змістом висновку, засідання комісії відбулося 22 вересня 2005 року, тобто висновок датований за три місяця до засідання комісії.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильно встановив, що подальший висновок МСЕК про пов'язаність захворювання з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС здійснено з використанням недостовірних даних.

Встановивши обставини, які свідчать про те, що експертний висновок від 12 червня 2005 року Дніпропетровською регіональною міжвідомчою експертною комісією по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС не видавався, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим