Справа № 826/7681/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

20 липня 2015 року 08:24 справа №826/7681/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства науково-виробничого комплексу "Прогрес"
до1. Державної казначейської служби України 2. Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві
провизнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство науково-виробничий комплекс "Прогрес" (далі по тексту - позивач, ДП НВК "Прогрес") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України (далі по тексту - відповідач 1, ДКСУ) та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (далі по тексту - відповідач 2, ГУ ДКСУ), в якому просить: 1) визнати протиправними дії відповідачів щодо не прийняття до виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року у справі №5028/7/27/2012 про поворот виконання рішення на виконання ухвали Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року; 2) зобов'язати відповідачів виконати наказ Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року у справі №5028/7/27/2012 про поворот виконання рішення на виконання ухвали Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року про повернення позивачу з Державного бюджету України 14 819,52 грн. коштів, стягнутих на виконання скасованого рішення Господарського суду Чернігівської області від 11 липня 2012 року та перерахованих відділом державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції на рахунок 0028 ДКСУ.

Крім того, позивач просить зобов'язати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/7681/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 17 червня 2015 року представник позивач позовні вимоги підтримав, представники відповідачів до суду не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ДП НВК "Прогрес" 13 березня 2015 року надіслало до ГУ ДКСУ заяву про прийняття до виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року у справі №5028/7/27/2012 про поворот виконання рішення на виконання ухвали Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року, в якій просило повернути 14 819,52 грн. коштів, стягнутих на виконання скасованого рішення Господарського суду Чернігівської області від 11 липня 2012 року.

За результатами розгляду заяви позивача Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві у листі від 08 квітня 2015 року №06-08/1705-4783 повідомило, що кошти 14 819,52 грн., сплачені згідно платіжного доручення від 07 грудня 2012 року №11486, вказаного у наказі Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року у справі №5028/7/27/2012, на рахунки ГУ ДКСУ не надходили, та запропонувало звернутись до органу Казначейства, на рахунки якого зараховані надходження бюджету.

Згодом 17 вересня 2014 року з аналогічною заявою позивач звернувся до ДКСУ, яке листом від 14 жовтня 2014 року №5-10/6389-22868 направило заяву ДП НВК "Прогрес" для розгляду до ГУ ДКСУ.

Розглянувши заяву позивача, ГУ ДКСУ у листі від 28 жовтня 2014 року №05-08/2930-1644 повідомило про повернення наказу Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року у справі №5028/7/27/2012 у зв'язку із пропущенням строку для пред'явлення до виконання.

Позивач вважає протиправними дії відповідачів щодо не прийняття до виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року у справі №5028/7/27/2012, посилаючись на обов'язковість виконання судових рішень, встановлену у статті 124 Конституції України та на норми Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідач 1 письмового заперечення проти адміністративного позову до суду не надав.

Відповідач 2 у письмовому запереченні проти позову зазначав про відсутність протиправних дій та порушення прав позивача.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Суд встановив, що Господарським судом Чернігівської області видано наказ від 17 вересня 2013 року по справі №5028/7/27/2012 про поворот виконання рішення на виконання ухвали Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року про повернення ДП НВК "Прогрес" з Державного бюджету України 14 819,52 грн. коштів, стягнутих на виконання скасованого рішення Господарського суду Чернігівської області від 11 липня 2012 року (на підставі наказу Господарського суду Чернігівської області від 27 вересня 2012 року по справі №5028/7/27/2012) та перерахованих відділом державної виконавчої служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції на рахунок 0028 ДКСУ.

Частина друга статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Підпунктом 2 пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України установлено, що до врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Таким чином, виконання рішень суду про стягнення коштів державного бюджету належить до виключних повноважень Казначейства України, тобто ДКСУ, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначається Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 (далі по тексту - Порядок).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ГУ ДКСУ у межах спірних правовідносин не має обов'язку виконувати рішення суду про стягнення коштів з Державного бюджету України, а тому позовні вимоги, висунуті до відповідача 2 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ДКСУ щодо не прийняття до виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року у справі №5028/7/27/2012 про поворот виконання рішення, колегія суддів зауважує, що, як видно з листа від 14 жовтня 2014 року №5-10/6389-22868, ДКСУ направила заяву ДП НВК "Прогрес" для розгляду до ГУ ДКСУ, тобто фактично ДКСУ не розглядалось питання щодо виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року у справі №5028/7/27/2012 про поворот виконання рішення та не вчинялось ніяких дій за результатами розгляду цього виконавчого документа.

З таких підстав у суду відсутні підстави вважати, що ДКСУ вчиняло дії щодо не прийняття до виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року у справі №5028/7/27/2012 про поворот виконання рішення, а отже і для задоволення позовних вимог у цій частині.

Не підлягають задоволенню також позовні вимоги про зобов'язання відповідача 1 виконати наказ Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року у справі №5028/7/27/2012 про поворот виконання рішення через передчасність, оскільки ДКСУ не розглядала заяву позивача про виконання виконавчого документа.

Крім того, суд встановив, що у наказі Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року по справі №5028/7/27/2012 про поворот виконання рішення на виконання ухвали Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року зазначено, що він дійсний для пред'явлення до виконання протягом року, тобто до 17 вересня 2014 року, що унеможливлює його виконання.

Суд також вважає за необхідне зазначити про неможливість застосування до спірних правовідносин норм Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", оскільки відповідно до статті 2 цього Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа); дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності; разом з тим, у наказі Господарського суду Чернігівської області від 17 вересня 2013 року у справі №5028/7/27/2012 не визначено боржником державний орган чи державне підприємство, а позивач є державним підприємством.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ДП НВК "Прогрес" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії нормативно не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, судом не встановлено, що оскаржувані дії відповідачів суперечать вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України; у свою чергу позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ДП НВК "Прогрес" задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державному підприємству науково-виробничого комплексу "Прогрес" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов