Справа № 826/7893/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 липня 2015 року № 826/7893/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянувши адміністративну справу та додані до неї матеріали в письмовому провадженні

за позовомОСОБА_1
до 1.Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк" Оберемка Романа Анатолійовича 2.Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач/ОСОБА_1) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк" Оберемка Романа Анатолійовича (надалі - відповідач-1/Уповноважена особа Оберемко Р.А.) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - відповідач-2/Фонд), в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Оберемка Р.А. щодо не включення ОСОБА_1 (02088, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк" (надалі - ПАТ "Єврогазбанк") за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі 200 000,00 грн.

2. Зобов'язати Уповноважену особу Оберемка Р.А. включити ОСОБА_1 (02088, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Єврогазбанк" за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі 200 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Уповноваженою особою Оберемком Р.А. допущено протиправну бездіяльність щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Єврогазбанк". Крім того, представник позивача звертав увагу суду на відсутність законних підстав для відмови ОСОБА_1 у виплаті гарантованої суми коштів за договором депозиту та не включення її до реєстру вкладників.

Відповідач-1 проти позовних вимог заперечив в повному обсязі, просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, оскільки у спірних правовідносинах діяв у спосіб та в межах, визначених чинним законодавством України, а тому не допустив порушень законних прав та інтересів позивача.

В судове засідання представник відповідача-2 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений в порядку, передбаченому положеннями ст.33 та ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України). У письмових запереченнях просив суд в задоволені адміністративного позову відмовити, оскільки у спірних правовідносинах відповідачі діяли у спосіб та в межах, визначених чинним законодавством України, а тому не допустили порушень законних прав та інтересів позивача.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні 25.06.2015 р. не з'явився представник відповідача-2, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі ст.128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1, як клієнтом, та ПАТ "Єврогазбанк", як банком, був укладений Договір банківського рахунка №32080 від 17.06.2014 р. (надалі - Договір №32080), відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_2 в національній та іноземній валюті, зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнту, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта щодо перерахування та видачі відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення №3 від 17.06.2014 р. з відміткою ПАТ "Єврогазбанк" про проведення операції вбачається, що ОСОБА_4 з рахунку НОМЕР_3 були перераховані на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн.

17.11.2014 р. Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Єврогазбанк" №725 (надалі - Постанова №725).

На підставі Постанови №725 Виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення №121 від 18.11.2014 р. "Про початок процедури ліквідації АТ "Єврогазбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Єврогазбанк" з 18.11.2014 р. та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку ОСОБА_5 строком на один рік з 18.11.2014 р. по 17.11.2015 р. включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду №150 від 18.12.2014 р. призначено з 19.12.2014 р. Оберемка Романа Анатолійовича уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Єврогазбанк".

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2015 р. ОСОБА_1 надіслано до Уповноваженої особи Оберемка Р.А. лист, в якому просила повідомити про причини невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Єврогазбанк" за рахунок Фонду.

Позивач стверджував, що не спростовано відповідачами, що відповіді на зазначений вище лист ОСОБА_1 не отримано.

Вважаючи зазначені вище дії (бездіяльність) відповідачів такими, що порушують законні права та інтереси позивача, останній звернувся за їх захистом до суду.

Згідно положень ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом №4452-VI.

Згідно із положеннями ст.2 Закону №4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст.27 Закону №4452-VI.

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.1 ст.27 Закону №4452-VI).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (надалі - Перелік) (ч.2 ст.27 Закону №4452-VI).

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.3 ст.27 Закону №4452-VI).

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства (ч.4 ст.27 Закону №4452-VI).

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.5 ст.27 Закону №4452-VI).

Суд звертає увагу, що порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду визначається Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012 р. (надалі - Положення №14).

Згідно до п.4 р.3 Положення №14 визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Крім того, згідно п.6 р.3 Положення №14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Пунктом 2 р.4 Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (надалі - Загальний Реєстр).

Пунктом 4 р.4 Положення №14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно п.6 р.4 Положення №14 на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З наведеного вище вбачається, що Перелік складається уповноваженою особою Фонду, на підставі якого Фондом формується та затверджується Загальний Реєстр, на підставі якого розпочинається виплата відшкодування коштів.

Перелік, який складається уповноваженою особою Фонду, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального Реєстру затверджується Фондом.

Згідно п.4 та п.6 ч.2 ст.37 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду має право, зокрема: повідомляти сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст.38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.38 Закону №4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно ч.3 ст.38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до ч.4 ст.38 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду: протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Згідно ч.5 ст.38 Закону №4452-VI у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2014 р. Уповноваженою особою Оберемком Р.А. було прийнято Наказ №178/1, відповідно до якого зважаючи на необхідність звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлених фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та інших осіб стосовно ПАТ "Єврогазбанк", враховуючи рішення Виконавчої дирекції Фонду (протокол та №240/1 від 20.11.2014 р.), зупинити перерахування/виплати за правочинами (трансакціями) та визнати нікчемними всі правочини (транзакції та операції, договори) згідно переліку, до якого зокрема включено Договір №32080.

Суд не погоджується твердженнями відповідача про нікчемність Договору №32080, виходячи з наступного.

Відповідач-1 стверджував, що дії ОСОБА_4 та його групи підставних осіб, в тому числі й позивача свідчать про те, що фактично група осіб (в тому числі й позивач) штучно створювали обов'язок Фонду щодо відшкодування грошових коштів на загальну суму 6 275 000,00 грн., яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів, а тому очевидним є висновок про те, що ОСОБА_4, знаючи та повністю усвідомлюючи значення своїх дій, протиправно, за попередньою змовою з групою осіб, незаконно намагається отримати від Фонду грошові кошти юридичної особи, які не підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду.

Проте, жодних належних доказів зазначеного вище відповідачем не було надано.

Так, з наданої відповідачем виписки по особовому рахунку ОСОБА_4 з за період з 01.06.2014 р. по 09.04.2015 р. вбачається, що 17.06.2014 р. ПрАТ "УМТ" було перераховано на рахунок ОСОБА_4 6 275 000,00 грн., крім того, з рахунка ОСОБА_4 перераховувались кошти на рахунки інших клієнтів на загальну суму 6 275 000,00 грн., в т.ч. на рахунок ОСОБА_1, відкритого згідно Договору №32080, у розмірі 200 000,00 грн., при цьому суд вважає дану виписку неналежним та недостатнім доказом нікчемності Договору №32080, оскільки вона беззаперечно не доводить, що кошти були перераховані на рахунок позивача з метою створення штучного обов'язку Фонду на виплату гарантованої суми та/або надання окремим клієнтам переваг.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно вимог ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В обґрунтування правомірності оскаржуваних рішень (дій, бездіяльності) відповідачів представник відповідача також посилався на те, що за фактом протиправних дій вищевказаних осіб, в т.ч. й ОСОБА_1 було відкрито кримінальне провадження №0002316, в ході досудового слідства якого встановлюється вина кожного учасника злочинної групи з урахуванням правопорушення, при цьому, згідно наявної в матеріалах справи Постанови Оболонського районного управляння ГУ МВС України в м. Києві від 06.06.2015 р. кримінальне провадження №0002316, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України - закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

Суд звертає увагу, що згідно ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Водночас, вироку суду, який набрав чинності і яким доведено вину працівників банку та/або ОСОБА_4 та/або ОСОБА_1 у вчиненні шахрайських дій при здійсненні правочинів за Договором №32080, суду не надано.

Враховуючи вищезазначене, зокрема звертаючи увагу на те, що відповідачами не було надано належних доказів того, що перераховані ОСОБА_4 кошти на рахунок позивача, відкритого згідно Договору №32080, з метою створення штучного обов'язку Фонду на виплату гарантованої суми та/або надання окремим клієнтам переваг, а також доказів того, що з відповідною метою діяв позивач при укладанні Договору №32080, суд приходить до висновку, що рішення Уповноваженої особи Оберемка Р.А. про визнання нікчемним Договору №32080 є необґрунтованим та протиправним.

Таким чином, Уповноваженою особою Оберемком Р.А. допущено протиправну бездіяльність щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Єврогазбанк" за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі 200 000,00 грн.

При цьому, суд погоджується з твердженнями відповідача-1 відносно того, що чинним законодавством не передбачено повноважень Уповноваженої особи щодо повторного складання або перезатвердження Переліку вкладників, таким чином, позовна вимога щодо зобов'язання Уповноваженої особи Оберемка Р.А. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Єврогазбанк" за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі 200 000,00 грн., не підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. При цьому, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, належною формою такого захисту є зобов'язання відповідача-1 надати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Єврогазбанк" згідно Договору №32080 за рахунок Фонду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.6 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених прав, свобод та інтересів фізичної особи.

Частиною 1 ст.11 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч.1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача. Крім того, відповідно до ст.94 КАС України, судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу частково.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк" Оберемка Романа Анатолійовича щодо не включення ОСОБА_1 (02088, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою в розмірі 200 000,00 грн.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк" Оберемка Романа Анатолійовича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк" згідно Договору банківського рахунка №32080 від 17.06.2014 р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені судові витрати в розмірі 73,08 грн. з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.О. Іщук