Справа № 823/1022/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1022/15 Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська А.В. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

14 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, державного реєстратора реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області Стригун Людмили Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, державного реєстратора реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області Стригун Людмили Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області Стригун Людмили Миколаївни №19715078 від 02 березня 2015 року про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_6 на 2/3 частин житлового будинку по АДРЕСА_1.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, в зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25.04.1977 ОСОБА_7 подарував 2/3 житлового будинку ОСОБА_6, житлова площа якого становить 44 кв. м., що підтверджується дублікатом договору-дарування.

27.02.2015 року ОСОБА_6 надано до реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області пакет документів для проведення державної реєстрації права власності на 2/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1.

02.03.2015 державний реєстратор реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області Стригун Людмила Миколаївна винесла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №19715078, згідно якого проведено держану реєстрацію права власності на 2/3 житловий будинок, що розташований: АДРЕСА_1 за ОСОБА_6

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність прийнятого ним рішення.

Колегія суддів погоджується з вказаним рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок проведення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01 липня 2004 року (далі - Закон № 1952-IV) та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (далі - Порядок).

Згідно частини 1 статті 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до пункту 15 Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); повноважень заявника; відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Статтею 19 Закону № 1952-IV та пунктами 36, 37 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. Зокрема, такими документами є: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

Пунктом 42 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до пункту 20 Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, право власності ОСОБА_6 на 2/3 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 підтверджує дублікат договору дарування від 25.04.1977 за реєстром №45, який слугував правовстановлюючим документом під час державної реєстрація права власності.

При цьому, рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11.07.2012 по справі №2-16/2011, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 26.03.2013 у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_8, третя особа Костянтинівська сільська рада Смілянського району про визнання договору дарування недійсним - відмовлено

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта, як на підставу для скасування спірного рішення відповідача на те, що у дублікаті договору дарування від 25.04.1977 за реєстром №45, не зазначено адреси місця розташування житлового будинку, 2/3 якого ОСОБА_6 отримав у дар від ОСОБА_7, з огляду на наступне.

Так, відповідно до довідки виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради від 23.02.2015 №299, яка міститься в матеріалах справи, домоволодіння, 2/3 частини якого були подаровані ОСОБА_7 ОСОБА_6 згідно договору-дарування від 25.04.1977 за реєстром №45, посвідченого секретарем Костянтинівською сільської ради 28.04.1977 знаходиться по АДРЕСА_1.

Щодо відсутності в договорі дарування вказівки на господарські будівлі і споруди, колегія суддів зазначає наступне.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 29 серпня 2013 року встановлено, що відповідно до договору дарування від 28 квітня 1977 року ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_6 прийняв у дар 2/3 частки домоволодіння АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, у відповідності до ст. 72 КАС України вказана обставина не потребує доказування.

Так, визначення домоволодіння, зокрема, міститься в Інструкції з ведення господарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 08.12.2010 року № 491.

Відповідно до вказаної Інструкції, домоволодіння - це житловий будинок з прилеглою до нього земельною ділянкою та належними йому господарськими спорудами та будівлями.

Крім того, відповідно до підпункту 2 п. 20 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою КМУ від 26 жовтня 2011 року №1141 з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно такі відомості щодо об'єкта нерухомого майна:

- тип об'єкта нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, квартира, житлове приміщення, нежитлове приміщення тощо);

- призначення об'єкта нерухомого майна (житловий або нежитловий);

- площа об'єкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова);

- відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєння літера, загальна та (за наявності) житлова площа об'єкта нерухомого майна, який є складовою частиною складної речі та призначений для обслуговування іншої (головної) речі, пов'язаний з нею спільним призначенням та є її приналежністю);

- адреса об'єкта нерухомого майна;

- підстава для внесення запису про нерухоме майно: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення;

- прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора;

- найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

В зв'язку з відсутністю в дублікаті договору дарування відомостей про технічні характеристики об'єкту нерухомості, ОСОБА_6 подав державному реєстратору технічний паспорт на домоволодіння, на підставі якого були внесені в запис про нерухоме майно всі необхідні технічні характеристики та відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна.

Так, відповідно до технічного паспорту, житлова площа всього житлового будинку становить 66,5м2. В договорі дарування зазначено, що ОСОБА_6 прийняв у дар 2/3 частини жилого будинку, жила площа якої становить 44м2. Тобто в договорі дарування зазначена жила площа, яка становить 2/3 від загальної житлової площі.

Тому, державний реєстратор, керуючись вимогами діючого законодавства, правильно зареєстрував за ОСОБА_6 право власності на 2/3 частки спірного домоволодіння та зазначив відомості про об'єкт нерухомого майна та відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо здійснення державної реєстрації права приватної власності на 2/3 частин житлового будинку за заявою позивача, та, відповідно, правомірності оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем надано належні докази на підтвердження висновку про порушення позивачем податкового законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвалу в повному тексті виготовлено 20.07.2015 року.

.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.