Справа № 806/1489/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м.Житомир справа № 806/1489/15

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Янеір" ЛТД до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Янеір" ЛТД (далі - ТОВ "Янеір" ЛТД, Товариство) звернулось до суду з позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ) від 27.03.2015:

- № НОМЕР_1 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2014 року розміром 21479,00 грн;

- № НОМЕР_2 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 року розміром 13521,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що спірні рішення та висновки акту перевірки є безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях. Пояснила, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог Податкового кодексу України, а тому скасуванню не підлягають.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на такі обставини.

Встановлено, що у період з 23.02.2015 по 27.02.2015 посадовими особами Житомирської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Янеір" ЛТД щодо правильності визначення податку на додану вартість при здійсненні взаємовідносин з ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" за жовтень-листопад 2014 року, за результатами якої складено акт № 1177/06-25-22-02/38267160 від 06.03.2015 (а.с. 23-45).

Актом перевірки зафіксовано порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту по рядку 19 Податкової декларації з податку на додану вартість в сумі 21479,00 грн за жовтень 2014 року та залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по рядку 24 Податкової декларації з податку на додану вартість в сумі 13521,00 грн за листопад 2014 року по операціях з придбання товару у ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ".

На підставі акту перевірки № 1177/06-25-22-02/38267160 від 06.03.2015, Житомирською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.03.2015 № НОМЕР_1 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2014 року розміром 21479,00 грн та № НОМЕР_2 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 року розміром 13521,00 грн (а.с. 18, 20)

Не погодившись із рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Аналізуючи обставини, які слугували підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень, судом встановлено наступне.

На сторінці 11 акту зафіксовано, що з 11.12.2014 ТОВ "ТЕХОПТ-2013" () змінило назву на ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" ().

На переконання контролюючого органу, ТОВ "Янеїр" ЛТД у жовтні та листопаді 2014 року безпідставно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ по придбаному товару на загальну суму 35000,17 грн по операціям з придбання товару у ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ", оскільки під час перевірки Товариством не були надані наступні документи:

- сертифікати відповідності чи свідоцтв про визнання відповідності, що унеможливлює встановити виробника та походження товару, отриманого від контрагента. Крім того, у податкових накладних, в порушення п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України не вказано номенклатуру та код товару згідно з УКТ ЗЕД, а тому немає можливості підтвердити правильність складання податкових накладних постачальником та, відповідно, правомірність формування податкового кредиту покупцем;

- товарно-транспортні накладні від замовника автотранспорту постачальника товару з відмітками про місце навантаження та розвантаження товару, передачу та отримання товару у контрагента постачальника, подорожні листи та інші документи, що свідчать про транспортування товару. Зазначені обставини, на думку контролюючого органу, підтверджують відсутність доказів фактичного відвантаження, транспортування та отримання товару ТОВ "Янеїр" ЛТД від ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ".

Крім того, у акті перевірки акцентується увага на податковій інформації, отриманої від ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів №78/26-59-22-03/38728575 від 29.01.2015 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" за серпень та жовтень 2014 року", яким зафіксовано про те, що вжитими заходами не вдалося встановити у ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" власні або орендовані складські приміщення, угоди зберігання ТМЦ; основні фонди; власні або орендовані транспортні засоби, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоотримувача, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні.

Зважаючи на встановлені обставини, відповідач дійшов висновку, що надані документи до перевірки документи ТОВ "Янеір" ЛТД по взаємовідносинам з ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" за жовтень-листопад 2014 року не відповідають здійсненим господарським операціям та не дають права платнику податків на формування податкового кредиту в розумінні вимог Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що ТОВ "Янеір" ЛТД завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту по рядку 19 Податкової декларації з податку на додану вартість в сумі 21479,00 грн за жовтень 2014 року та залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по рядку 24 Податкової декларації з податку на додану вартість в сумі 13521,00 грн за листопад 2014 року по операціях з придбання товару у ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ".

Суд вважає такі твердження контролюючого органу помилковими, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно із пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Приписами пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

Згідно із пунктами 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Отже, формування платником податків податкового кредиту з ПДВ обумовлено фактичним здійсненням операцій з придбання товарів, робіт (послуг), для подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку, і реалізується за наявності в платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів та в обов'язковому порядку податкових накладних.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період;

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно із частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Встановлено, що 01.10.2014 між ТОВ "ТЕХОПТ-2013" (Постачальник) та ТОВ "Янеір" ЛТД (Покупець) укладено договір поставки №ТО/17/2014 (а.с. 50-52).

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 даного Договору, Постачальник поставити товар, який йому належить. у кількості, якості та асортименті, зазначеним у специфікаціях, що додаються до Договору і є невідємною частиною даного Договору з моменту їх підписання повноважними представниками Сторін, а Покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його вартість у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності, не знаходиться у заставі чи під арештом, а також підтверджує легітимність походження товару та його відповідність документам на товар (паспорту заводу-виробника або етикетка).

Пунктом 4.1 указаного договору передбачено, що відвантаження товару здійснюється за адресою: м. Київ.

У свою чергу, підпунктом 2.3.2 акту перевірки встановлено, що ТОВ "Янеір" ЛТД орендує офісне приміщення у м. Києві по проспекту Перемоги, 57, загальною площею 346,35 кв м (а.с. 24).

На підтвердження виконання умов договору поставки №ТО/17/2014 від 01.10.2014 та реальності факту придбання товару у ТОВ "ТЕХОПТ-2013", позивачем надані наступні документи:

1) специфікація № 1 від 06.10.2014 на поставку товару "Шина авіаційна PNAPR06755" у кількості 3 шт., вартістю 70128,00 грн, у тому числі ПДВ - 11688,00 грн (а.с. 72), видаткова накладна від 29.10.2014, відповідно до якої товар "Шина авіаційна PNAPR06755" у кількості 3 шт прийняв інженер з логістики ОСОБА_3 за довіреністю від 28.10.2014 № 184; податкові накладні № 2 від 07.10.2014 та № 12 від 27.10.2014 (а.с. 81, 82);

2) специфікація № 2 від 27.10.2014 на поставку товару "Манометр для перевірки тиску коліс PN" у кількості 2 шт. та "Набор пристосувань для заправки азотом коліс PN150421001" у кількості 2 шт", загальною вартістю 12500,02 грн, у тому числі ПДВ - 2083,34 грн (а.с. 74), видаткова накладна № 95 від 29.10.2014, відповідно до якої товар "Манометр для перевірки тиску коліс PN" у кількості 2 шт. та "Набор пристосувань для заправки азотом коліс PN150421001" у кількості 2 шт" прийняв інженер з логістики ОСОБА_3 за довіреністю від 28.10.2014 № 187 (а.с. 73); податкова накладна № 19 від 28.10.2014 (а.с. 83);

3) специфікація № 3 від 29.10.2014 на поставку товару "Шина носова PNAPR05145" у кількості 3 шт, загальною вартістю 24374,99 грн, у тому числі ПДВ - 4062,50 грн, видаткова накладна № 104 від 06.11.2014, відповідно до якої товар "Шина носова PNAPR05145" у кількості 3 шт прийняв інженер з логістики ОСОБА_3 за довіреністю від 05.11.2014 № 104 (а.с. 75); податкова накладна № 6 від 05.11.2014 (а.с. 85);

4) специфікація № 4 від 29.10.2014 на поставку товару "Пристосування для заправки IDG, Malabar Model 250" у кількості 1 шт, загальною вартістю 46250,00 грн, у тому числі ПДВ - 7708,33 грн, видаткова накладна № 105 від 06.11.2014, відповідно до якої товар "Пристосування для заправки IDG, Malabar Model 250" у кількості 1 шт прийняв інженер з логістики ОСОБА_3 за довіреністю від 05.11.2014 № 191 (а.с. 77); податкові накладні № 25 від 30.10.2014 та № 7 від 05.11.2014 (а.с. 84, 87);

5) податкова накладна № 34 від 28.11.2014, що підтверджує придбання товару "Шина основна для SAAB 340 PN 247F48-3" у кількості 2 шт, вартістю 10500,00 грн, у тому числі ПДВ - 1750,00 грн та видаткова накладна № 132 від 01.12.2014, відповідно до якої товар "Шина основна для SAAB 340 PN 247F48-3" у кількості 2 шт прийняв інженер з логістики ОСОБА_3 за довіреністю від 01.12.2014 № 197 (а.с. 79);

6) податкова накладна № 21 від 29.09.2014, що підтверджує придбання товару "Шина авіаційна APR06755" у кількості 2 шт, вартістю 46248,00 грн, у тому числі ПДВ - 7708,00 грн та видаткова накладна № 87 від 30.09.2014, відповідно до якої товар "Шина авіаційна APR06755" у кількості 2 шт прийняв інженер з логістики ОСОБА_3 за довіреністю від 30.09.2014 № 174 (а.с. 70).

Приймання придбаного товару підтверджується актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (86-97).

Згідно банківської виписки (а.с. 53-59), позивачем повністю проведено розрахунок із контрагентом - ТОВ "ТЕХОПТ-2013" за придбаний товар.

Вказані документи досліджувались контролюючим органом під час проведення перевірки, однак, відсутність сертифікатів відповідності та товарно-транспортних накладних слугувало підставою для висновку про те, що фактичного відвантаження, транспортування та отримання товару не відбулось.

Проте, суд не приймає до уваги такі доводи відповідача, з огляду на наступне.

Метою складання товарно-транспортних накладних є підтвердження правомірності відображення в податковому обліку витрат, пов'язаних із транспортуванням, проте, зазначені документи не впливають на формування податкового кредиту за спірними господарськими операціями з приводу постачання товарно-матеріальних цінностей.

Наявність товарно-транспортних накладних не пов'язано із формуванням податкового кредиту, порядок визначення якого встановлено Податковим Кодексом України.

З огляду на зазначене, висновки про відсутність факту транспортування товару не можуть обґрунтовуватися в залежності від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної.

Також, суд наголошує, що сертифікати відповідності не є документами, які дають право платнику податків формувати податковий кредит.

Щодо доводів відповідача про те, що у податкових накладних не вказано номенклатуру та код товару згідно з УКТ ЗЕД, суд відзначає наступне.

Так, пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України закріплено обовязкові реквізити, які має містити податкова накладна, а саме: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Досліджуючи податкові накладні, отримані позивачем від ТОВ "ТЕХОПТ-2013", судом встановлено, що вони містять повний опис товарів, їх кількість, обсяг. Відсутність коду товару згідно з УКТ ЗЕД обумовлена тим, що придбані товарно-матеріальні цінності не належать до підакцизних товарів.

Як свідчать матеріали справи, суми податкового кредиту з податку на додану вартість за жовтень та листопад 2014 року повністю підтверджені відповідними первинними документами. У свою чергу, податкові накладні складені на підставі договору та відповідають вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Судом не встановлено невідповідності даних податкових накладних фактичним обставинам. Матеріалами справи підтверджено, факт здійснення господарських операцій у перевіряємому періоді.

Також, суд акцентує увагу на тому, що на час здійснення спірних господарських операцій та станом на день розгляду даної справи контрагент позивача - ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" зареєстрований як платник податку на додану вартість.

Слід звернути увагу на те, що висновки відповідача в акті перевірки, крім іншого, ґрунтуються на податковій інформації, отриманої від ДПІ у Шевченківському районі м. Києва, про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача, без урахування первинної документації платника податків, яка у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість формування податкового кредиту.

Разом з тим, чинним податковим законодавством не передбачено право відповідача при складанні акта перевірки одного платника податків приймати за основу акт перевірки (довідку) іншого платника податків, як підставу для висновку про наявність порушень з боку першого.

Суд наголошує на тому, що у акті перевірки контролюючий орган стверджує (а.с. 34), що відповідно до інформаційно аналітичної системи "Податковий блок", а саме автоматизованої системи перегляду співставлень не встановлено розбіжності по взаємовідносинам ТОВ "Янеїр"ЛТД за період з 01.10.2014 по 31.11.2014 з ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ".

Тобто, контрагент позивача - ТОВ "ТЕХОПТСТРОЙМОНТАЖ" є сумлінним платником податків та у відповідності до положень Податкового кодексу України, декларував податкові зобовязання по взаємовідносинам з ТОВ "Янеїр"ЛТД.

У листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

В контексті даного роз`яснення суд відзначає, що придбані у ТОВ "ТЕХОПТ-2013" товари були використані позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується накладними-вимогами на внутрішнє переміщення матеріалів (а.с. 98-101, 116-119) та актами внутрішньої установки (а.с. 102-105, 120-123), що, у свою чергу, свідчить про реальний рух активів у процесі здійснення позивачем господарських операцій.

У ході перевірки відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, не встановлено у позивача наміру отримати за вищевказаним договором інший результат, ніж придбання товару.

Досліджуючи витребувані та приєднані до справи документи, суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, - не виявлено.

При цьому, суд бере до уваги, що доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за спірними угодами, за правилами частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач до суду не подав.

Отже, висновки акту перевірки судом не приймаються до уваги, оскільки вищевказані обставини не можуть спростовувати факт реального виконання господарських операцій за договором, укладеним між позивачем та ТОВ "ТЕХОПТСРЕВІС", позивачем в повній мірі документально підтверджено реальність виконання правочину, а надання контролюючому органу належним чином оформлених всіх первинних документів, передбачених законодавством, є підставою для формування податкового кредиту.

Відповідно до частини статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із приписами частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області 27.03.2015 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а також суперечать встановленим у справі обставинам, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Янеір" ЛТД про визнання їх протиправними та скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 27.03.2015 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Янеір" ЛТД 365,40 грн сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 23 червня 2015 р.