Справа № 2а-7843/10/1370
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/33466/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Леонтович К.Г.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2014р. у справі № 2а-7843/10/1370 за позовом ОСОБА_23, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, Єврейської релігійної громади м. Львова «ТУРЕЙ ЗАГАВ» («ЗОЛОТА РОЗА») до Управління охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські Інвестиційні Системи» про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулись з позовом, в якому, з урахуванням останньої заяви про уточнення позовних вимог, просив зобов'язати Управління охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації визначити межі, затвердити їх зони охорони та встановити режим використання пам'яток культури, що знаходяться у м.Львові по вул.Федорова, 23-25.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що земельні ділянки по вулиці Федорова, 23, 25, 28 у м. Львові розташовані в історичному центрі міста, занесеному до списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Вказана територія охороняється згідно Конвенції про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини. Будинок по вулиці Федорова, 28 перебуває на державному обліку як пам'ятка архітектури місцевого значення. На території земельної ділянки між будинками 23 і 25 по вулиці Федорова виявлено та зареєстровано як ново виявлені ще дві пам`ятки культурної спадщини: залишки будівлі Шхити та Микви. З метою збереження виявлених і охоронюваних законом об'єктів культурної спадщини необхідно було визначити межі територій пам'яток місцевого значення та затвердити їхні зони охорони, встановивши режим використання пам'яток місцевого значення, їхніх територій, зон охорони. Однак на письмові звернення та зауваження щодо збереження культурних пам'яток споруд Микви і Шихти, адресовані Львівській міській раді, не дали позитивного результату.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2011р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2014р. постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2011р. скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Зобов'язаноУправління охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації визначити межі територій пам'яток місцевого значення на земельній ділянці по вул.Федорова, 28 (охоронний номер 356) та по вул.Федорова, 23-25 (охоронний номер 1300020 згідно наказу MKT України від 30.02.2010 р.) у місті Львові, затвердити їх зони охорони та встановити режим використання пам'яток культури.

На постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2014р. надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи", в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про її скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відносини щодо охорони культурної спадщини регулюються не лише українським законодавством, а й на міжнародно-правовому рівні, зокрема Конвенцією ЮНЕСКО про охорону всесвітньої культурної спадщини від 16.11.1972р.

Відповідно до ст.54 Конституції України громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності. Культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам'яток та інших об'єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Законом України від 20.04.2004р. «Про затвердження Загальнодержавної програми збереження та використання об'єктів культурної спадщини на 2004-2010 роки» затверджена Загальнодержавна програма заходів збереження та використання об'єктів культурної спадщини на 2004-2010 роки. Мета цієї програми полягає у створенні більш сприятливих умов для розвитку сфери охорони культурної спадщини, забезпечення належного рівня збереження та використання об'єктів культурної спадщини в суспільному житті.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 29.12.2009 року Державної служби з питань національної культурної спадщини звернено увагу Львівської міської ради на наявність споруд середньовічної забудови єврейського кварталу м.Львова: Микви, Шхити та їх оточення у безпосередній близькості до ділянки проектування будівництва готелю по вул.Федорова, 23-28, а також на збереження археологічних залишків, що мають історико-культурну цінність в межах ділянки проектування.

За результатами перевірки Управління охорони культурної спадщини Львівської обласної держаної адміністрації 20 квітня 2010 року обстеженням вказаних ділянок встановлено, що на вул.Федорова, 28 ведуться підготовчі роботи до будівництва готельного комплексу.

Виконавцю робіт представнику корпорації «Галтрансрембуд» було вручено Розпорядження за №1-10 від 20 квітня 2010 р. про припинення робіт та зобов'язано вжити заходів щодо порушень законодавства України про охорону культурної спадщини.

Також Управлінням охорони культурної спадщини Львівської обласної держаної адміністрації був скерований лист в управління охорони історичного середовища Львівської міської ради з вимогою надати інформацію про погодження у встановленому порядку проектної документації на будівництво готелю та вжити заходи для недопущення протизаконних робіт на території історичного ареалу м.Львова без погоджень передбачених законодавством.

Згідно ст. 37 Закону України «Про охорону культурної спадщини» будівельні, меліоративні, шляхові та інші роботи, що можуть призвести до руйнування, знищення чи пошкодження об'єктів культурної спадщини, проводяться тільки після повного дослідження цих об'єктів за рахунок коштів замовників зазначених робіт. Роботи на щойно виявлених об'єктах культурної спадщини здійснюються за наявності письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації. З метою захисту об'єктів археології, у тому числі тих, що можуть бути виявлені, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених Земельним кодексом України, погоджуються органами охорони культурної спадщини.

Відповідно до підпунктів 4, 5, 6 та 14 пункту 1 ст.6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: визначення меж територій пам'яток місцевого значення та затвердження їхніх зон охорони; встановлення режиму використання пам'яток місцевого значення, їхніх територій, зон охорони; забезпечення захисту об'єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження та погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам'ятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм і проектів, реалізація яких може позначитися на об'єктах культурної спадщини.

Об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти, інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Вимоги до проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж історико-культурного заповідника визначені у ст. 47 Закону України «Про землеустрій», якою зазначено, що проектами землеустрою щодо організації і встановлення меж територій історико-культурного призначення визначаються місце розташування і розміри земельних ділянок, власники земельних ділянок, землекористувачі, у тому числі орендарі, а також встановлюється режим використання історико-культурного (охоронні зони) призначення. Порядок розробки проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій історико-культурного призначення затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004р. за № 1094.

Отже, оскільки інформація про вжиття охоронних заходів, встановлення охоронних зон та режимів використання по вул.Федорова, 28 та Федорова, 23-25 відсутня, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що Управлінню охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації необхідно для збереження виявлених і охоронюваних законом об'єктів культурної спадщини визначити межі територій пам'яток місцевого значення та затвердити їхні зони охорони, встановити режим використання пам'яток місцевого значення, їхніх територій, зон охорони.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовано до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" відхилити, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: