Справа № 2а-1970/1699/11
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Київ К/9991/63681/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Бучацької районної ради Тернопільської області про зарахування періоду роботи до стажу державної служби за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 липня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Бучацької районної ради Тернопільської області, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив зобов'язати відповідача зарахувати до стажу державної служби період його роботи з 30 липня 1982 року по 04 січня 1998 року на посадах економіста, майстра лісу, старшого інженера-економіста, головного економіста Бучацького лісгоспзагу, заступника директора Бучацького держліспгоспу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вищевказаний період його роботи на підставі пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 283 від 04 січня 1994 року «Про порядок обчислення стажу державної служби», із внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 15 січня 2005 року змінами, повинен бути зарахований до стажу його державної служби.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 липня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року, позивачу відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 в період з 30 липня 1982 року по 04 січня 1998 року працював на посадах економіста, майстра лісу Бучацького лісництва, старшого інженера-економіста, головного економіста, заступника директора по економіці Бучацького лісгоспзагу (пізніше - Бучацький держлісгосп) Державного лісогосподарського об'єднання Тернопільліс, що підтверджується записами його трудової книжки.

Позивач вважаючи, що вищевказаний період його роботи з 30 липня 1982 року по 04 січня 1998 року має бути зарахований до його стажу державної служби, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що посади економіста, майстра лісу, старшого інженера-економіста, головного економіста, заступника директора Бучацького лісгоспзагу (Бучацький держлісгосп) не відносяться до посад керівних працівників і спеціалістів Тернопільського обласного виробничого лісогосподарського об'єднання, а відтак, час роботи позивача на вказаних посадах у період з 30 липня 1982 року по 04 січня 1998 року не підлягає зарахуванню до стажу державної служби згідно абзацу 20 пункту 3 Порядку обчислення державної служби.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Частиною 2 статті 2 зазначеного Закону посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Абзацом 20 пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року N 283, до стажу державної служби включається час роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів державних лісогосподарських об'єднань Міністерства лісового господарства та державних лісогосподарських об'єднань Державного комітету лісового господарства.

Відповідно до пункту 2 Статуту обласного виробничого лісогосподарського об'єднання, затвердженого наказом Мінлісгоспу УРСР від 24 листопада 1988 року №268 (далі - Статут), до складу обласного виробничого лісогосподарського об'єднання на правах структурних одиниць або самостійних підприємств входять комплексні лісогосподарські і лісозаготівельні підприємства - лісгоспзаги та інші підприємства і організації. В об'єднанні його структурні одиниці та самостійні підприємства діють на госпрозрахункових засадах.

Згідно з пунктом 3 Статуту обласне виробниче лісогосподарське об'єднання здійснює керівництво лісгоспзагами, іншими підпорядкованими йому підприємствами і організаціями і являється по відношенню до них вищестоящим органом.

Пунктом 21 Статуту встановлено, що об'єднання користується правами юридичної особи і виконує обов'язки, пов'язані з його діяльністю, має печатку із своїм найменуванням і зображенням Державного Герба УРСР.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що оскільки Бучацький лісгоспзаг безпосередньо не являвся державним лісогосподарським об'єднанням, а входив до Тернопільського обласного виробничого лісогосподарського об'єднання як самостійне підприємство, діяв на госпрозрахункових засадах (оплата праці проводилась за рахунок власних надходжень, а не державних коштів) і підпорядковувався об'єднанню як вищестоящому органу, то, відповідно, посади економіста, майстра лісу, старшого інженера-економіста, головного економіста, заступника директора Бучацького лісгоспзагу не відносяться до посад керівних працівників і спеціалістів Тернопільського обласного виробничого лісогосподарського об'єднання, а відтак, час роботи позивача на вказаних посадах з 30 липня 1982 року по 04 січня 1998 року не підлягає зарахуванню до стажу державної служби згідно абзацу 20 пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 липня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало