Справа № 2а-216/12/0547
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Київ К/800/20073/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненко А.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 17 грудня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2013 року у справі за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Комсомольської міської ради Старобешівського району Донецької області про визнання рішення нечинним,

в с т а н о в и л а:

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» звернулось з позовом про визнання нечинним пункту 1 рішення Комсомольської міської ради від 17 грудня 2009 року №5/35-847 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг» в частині визначення комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» виконавцем послуг з централізованого водопостачання холодної води та централізованого водовідведення в житловому фонді територіальної громади м. Комсомольське.

Позов мотивовано тим що, вказане рішення порушує права та інтереси позивача.

Постановою Старобешівського районного суду Донецької області від 17 грудня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовані тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв на підставі закону, в межах своїх повноважень, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та з дотриманням всіх інших принципів, зазначених у ст. 2 КАС України, що унеможливлює задоволення позову про визнання рішення нечинним.

Не погодившись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» звернулось з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем прийнято рішення від 17 грудня 2009 року №5/35-847 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг», яким позивача було визнано виконавцем послуг з центрального водопостачання холодної води та централізованого водовідведення у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Комсомольське.

Згідно до вимог п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

За правилами ч.3 ст.19 цього Закону виробник послуг може бути їх виконавцем.

Порядок визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді затверджено наказом Держжитлокомунгоспу України від 25 квітня 2005 року N 60, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року за N 541/10821, згідно до п.1.3 якого виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених у пункті 1.1 Порядку, може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов'язків, визначених у частині другій статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до п.1.4 цього Порядку виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно.

За приписами п.4.1 наведеного Порядку виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення може бути виробник зазначених послуг, виконавець послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків чи інший суб'єкт господарювання, з яким дійшли домовленості про надання таких послуг, та який відповідає вимогам пункту 1.3 Порядку.

Згідно до п.1.3 Статуту Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», затвердженого розпорядженням голови Донецької обласної ради від 28 серпня 2007 року №98 підприємство є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходяться в управлінні Донецької обласної ради.

У пунктах 3.1 та 3.2 Статуту зазначено, що діяльність підприємства спрямована на централізоване забезпечення технічною та питною водою населення, підприємств, міст, інших населених пунктів та споживачів води; забезпечення подачі води у маловодні регіони каналами та водопроводами для внутрішньо басейнового перерозподілу водних ресурсів Донецької області.

З урахуванням викладеного, відповідачем правомірно правомірно прийнято рішення від 17 грудня 2009 року №5/35-847 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг».

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що при прийнятті спірного рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, а тому правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» залишити без задоволення.

Постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 17 грудня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є. Донець