Справа № 2а-1870/1064/12
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2012-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2012 р. Справа № 2a-1870/1064/12

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.

за участю секретаря судового засідання - Козир І.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача-1 та відповідача-2 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 2a-1870/1064/12

за позовом ОСОБА_3

до відповідача-1 Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області

відповідача-2 Краснопільського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області,

третя особа начальник управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області ОСОБА_4,

про визнання нечинними і скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середньомісячного грошового забезпечення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3О.) звернувся з адміністративним позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі відповідач-1, УМВС України в Сумській області), Краснопільського районного відділу управління міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі відповідач-2, Краснопільський РВ УМВС України в Сумській області), третя особа начальник управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області ОСОБА_4, в якому просить суд:

- визнати нечинним та скасувати наказ УМВС України в Сумській області № 170 о/с від 07.09.2011 року про звільнення з органів внутрішніх справ за ст. 66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ за вчинок, що дискредитує звання рядового та начальницького складу;

- визнати нечинним та скасувати наказ УМВС України в Сумській області № 979 від 29.07.2011 року про надзвичайну подію у Краснопільському РВ УМВС України в Сумській області та покарання винних;

- зобовязати відповідача-1 поновити позивача на службі в органах внутрішніх справ на посаді дільничного інспектора Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області;

- стягнути з відповідача-2 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 07.09.2011 року по день винесення постанови суду.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує наступним. Відносно позивача 26 липня 2011 року прокуратурою Сумської області було порушено кримінальну справу № 11800070 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України. В звязку з порушенням кримінальної справи, УМВС України в Сумській області проведено службове розслідування за наслідками якого відповідач-1 дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ згідно п. 66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ за вчинення проступку, що дискредитує звання рядового та начальницького складу, який виразився у незаконному вимаганні та отриманні грошових коштів від цивільної особи, що призвело до порушення кримінальної справи. На підставі вказаних висновків УМВС України в Сумській області були прийняті накази про звільнення позивача № 979 від 29.07.2011 р. та № 170 о/с від 07.09.2011 р.

На переконання ОСОБА_3, накази про його звільнення з органів внутрішніх справ підлягають скасуванню, оскільки службове розслідування відповідачем-1 проведено з порушенням вимог наказу МВС України № 552 від 06 грудня 1991 р., зокрема: з матеріалами і висновками службового розслідування позивача ніхто не ознайомлював та при затверджені висновку його думка і ставлення до цього питання не враховувалась; заходи дисциплінарного впливу у вигляді звільнення застосовані з порушенням встановлених строків застосування; про звільнення УМВС України в Сумській області позивача не повідомило та витяги з наказів не надало.

Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що висновки відповідача-1 про вчинення ним проступку, який дискредитує звання рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, є передчасними, оскільки таких проступків позивач не вчиняв та на час прийняття оскаржуваних наказів і звернення до суду вина у вчиненні злочину в судовому порядку не доведена.

З вищезазначених підстав представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

УМВС України в Сумській області з позовними вимогами не погодилось, в запереченні на адміністративний позов (а.с. 34-37) зазначило, що відповідно до постанови прокуратури Сумської області від 26.07.2011р. відносно ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 порушено кримінальну справу № 11800070 за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України згідно якої було встановлено, що ОСОБА_6, обіймаючи посаду начальника сектору карного розшуку Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області, діючи за попередньою змовою з першим заступником ОСОБА_5 та дільничним інспектором міліції ОСОБА_3, які є службовими особами, достовірно знаючи про відсутність підстав для притягнення громадянина ОСОБА_7 до відповідальності, з метою отримання хабара, використовуючи своє службове становище та владні повноваження, діючи умисно з корисливих мотивів предявили останньому вимогу щодо передачі 5 000, 00 грн. за не порушення стосовно нього кримінальної справи. В ході службового розслідування, проведеного в звязку з порушенням кримінальної справи, відповідач-1 дійшов висновку, окрім іншого, що зазначена подія стала можливою внаслідок особистої недисциплінованості ОСОБА_3, його низьких моральних якостей, недбалого ставлення до виконання своїх службових обовязків, ігнорування вимог антикорупційного законодавства України. За таких обставин, саме за вчинення проступку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, який виразився у незаконному вимаганні та отриманні грошових коштів від цивільної особи, що призвело до порушення кримінальної справи, за ігнорування вимог керівництва МВС України та УМВС України в Сумській області щодо зміцнення дисципліни і законності, дотримання антикорупційного законодавства України, позивача, згідно наказів № 979 від 29.07.2011 р. та № 170 о/с від 07.09.2011 р., було звільнено з органів внутрішніх справ на підставі ст. 66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

З огляду на наведене, представник відповідачів вважає оскаржувані накази законними та обґрунтованими, оскільки ОСОБА_3 було звільнено з посади дільничного інспектора міліції Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області у відповідності до норм Конституції України, Дисциплінарного статуту ОВС, Закону України "Про міліцію" та інших законодавчих актів, звязку з чим в судовому засіданні просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Третя особа, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши повноважних представників позивача, відповідача-1 та відповідача-2, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне в задоволенні адміністративного позову відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді дільничного інспектора міліції Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області. Вступаючи на службу, позивачем була прийнята ОСОБА_7 працівника органів внутрішніх справ та підписані зобовязання, Кодекс честі працівника органів внутрішніх справ, Етичний кодекс працівника органів внутрішніх справ, памятка про спеціальні обмеження, передбачені Законом України "Про боротьбу з корупцією". (а.с. 45-47)

Наказом УМВС України в Сумській області № 979 від 29 липня 2011 р. "Про надзвичайну подію у Краснопільському РВ та покарання винних" (а.с. 86-93) за вчинення проступку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, який виразився у незаконному вимаганні та отриманні грошових коштів від цивільної особи, що призвело до порушення кримінальної справи, лейтенанта міліції ОСОБА_3, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Краснопільського РВ, було звільнено з органів внутрішніх справ згідно ст. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. На виконання вказаного наказу відповідачем-1 був прийнятий наказ № 170 о/с від 07 вересня 2011 р. (а.с. 94) та позивача фактично звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним наказам, суд не може погодитись з доводами позивача щодо їх протиправності, з огляду на таке.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Даною статтею також визначено, що Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджується Верховною ОСОБА_8 України. Так, Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-IV було затвердженого Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_7 працівника органів внутрішніх справ України.

Під дисциплінарним проступком розуміється - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного статуту).

Статтею 7 цього Статуту визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги ОСОБА_7 працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначені види дисциплінарних стягнень, які можуть накладатися на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, зокрема звільнення з органів внутрішніх справ.

Частиною 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення службового розслідування було встановлено, що 17.07.2011 р. до чергової частини Краснопільського РВ надійшло повідомлення від мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 про те, що цього ж дня близько 04.00 год. мешканець с. М. Рибиця громадянин ОСОБА_7 спричинив йому тілесні ушкодження. Начальник Краснопільського РВ підполковник міліції ОСОБА_10 доручив ОСОБА_6 провести перевірку та прийняти рішення у відповідності до вимог ст. 97 Кримінально-процесуального кодексу України.

У зв'язку з тим, що члени слідчо-оперативної групи займались перевіркою за фактом виявлення трупу громадянина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, попередню перевірку по зверненню ОСОБА_9 доручено ОСОБА_3

17.07.2011 ОСОБА_3 опитав ОСОБА_7 та інших очевидців конфлікту, і 18.07.2011 зібрані матеріали передав ОСОБА_6 19.07.2011 дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції Краснопільського РВ старший лейтенант міліції ОСОБА_11 опитав заявника ОСОБА_9, який перебував у комунальному закладі "Сумська обласна клінічна лікарня", та прийняв від нього заяву про припинення перевірки за його попереднім повідомленням. Того ж дня ОСОБА_11 передав зазначені матеріали ОСОБА_6 Так, 19.07.2011р. ОСОБА_12 на підставі ст. 6 п. 2 КПК України виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, яку погодив ОСОБА_6 та затвердив ОСОБА_10

Крім того, в ході службового розслідування, з пояснень ОСОБА_7, відповідачем-1 було встановлено, що до нього прийшов ОСОБА_3, який вручив повістку з викликом до Краснопільського РВ для надання пояснень з приводу конфлікту, який стався з ОСОБА_9 При цьому, працівник міліції повідомив ОСОБА_7, що зможе вирішити питання про не притягнення його до відповідальності за грошову винагороду у сумі 4 тис. гривень.

18.07.2011р., прибувши до Краснопільського РВ, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які запропонували йому за винесення постанови про відмову у порушенні кримінальної справи протягом доби передати їм гроші у сумі 5 (пять) тис. грн., в той час коли незалежно від цього 19.07.2011 р. була винесена постанова про відмову у порушенні кримінальної справи (а.с. 64). Про факт вимагання у нього грошей ОСОБА_7 повідомив працівників УСБ України в Сумській області, після чого зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що зібрав необхідну суму грошей.

У зазначений ОСОБА_3 час, на зустріч до ОСОБА_7 прибув ОСОБА_6 на автомобілі ВАЗ разом з незнайомим чоловіком, як пізніше встановлено ОСОБА_5 Як вказує ОСОБА_7, після передачі грошей ОСОБА_6, останній залишився на місці зустрічі, а ОСОБА_5 відвіз його до с. М. Рибиця.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 26.07.2011 р. прокуратурою Сумської області порушено кримінальну справу № 1800070 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями гр. ОСОБА_7, ОСОБА_12 (л-нт міліції о/у Краснопільського РВ), поясненнями ОСОБА_10, начальника Краснопільського РВ, поясненнями ОСОБА_3, дільничного інспектора міліції Краснопільського РВ (а.с. 79-85) та іншими матеріалами справи.

З наведених вище досліджених матеріалів справи суд вбачає, що позивачем під час виконання службових обовязків було вчинено дії, які дискредитують звання працівника міліції. ОСОБА_2 вчинки проявилися у грубому порушенні законодавства України, що призвели до порушення відносно нього кримінальної справи, що підтверджується, зокрема, висновком службового розслідування від 29.07.2011 року, постановою про порушення кримінальної справи від 26.07.2011 року та поясненнями, наявними в матеріалах справи.

Отже, зібравши вказані вище матеріали, під час проведення службового розслідування, на переконання суду, у УМВС України в Сумській області було достатньо доказів, на підставі яких можна було скласти відповідний висновок. Приймаючи до уваги вказане, суд погоджується з висновками відповідача-1, що зазначені дії ОСОБА_3 є такими, що суперечать нормативним актам, дотримуватись яких позивач був зобовязаний під час проходження служби, такі дії дискредитують звання працівника міліції та є несумісними із перебуванням на службі в органах внутрішніх справ.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідач-1 необґрунтовано та передчасно звільнив його зі служби до вирішення кримінальної справи, оскільки ОСОБА_3 звільнено не за вчинення діянь, які містять ознаки злочину, а за вчинення дій, виявлених в ході досудового слідства, які порушують вимоги чинного спеціального законодавства щодо проходження служби в ОВС України і дискредитують звання працівника міліції.

Також, варто зазначити, що не ознайомлення позивача (який на той час перебував під вартою) з висновком службового розслідування у відповідності до п. 15 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 552 від 06.12.1991 р., на переконання суду, не може вплинути на правомірність оскаржуваних наказів, оскільки, як вбачається з висновку службового розслідування, відповідачем-1 під час службового розслідування приймались до уваги в тому числі і пояснення ОСОБА_3, а звернувшись з позовом до суду позивач, фактично скористався своїм правом на захист порушених, на його думку, прав відповідачами.

Крім того, згідно ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС керівник, який призначив службове розслідування, застосовуючи міру дисциплінарного стягнення, видає наказ, в якому в обовязковому порядку вказує мотиви застосування стягнення. Зміст наказу оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відому особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Відповідно до вимог зазначеної статті, позивач був ознайомлений з наказом про звільнення від 29.07.2011 р. № 979, згідно підпису на наказі, 01 вересня 2011р. (а.с. 93).

Статтею 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з ОВС вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу. Ознайомлення працівника ОВС, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис, Дисциплінарним статутом не передбачено. Але, в даному випадку, твердження позивача про те, що з наказом УМВС України в Сумській області від 07.09.2011р. № 170о/с , яким було виконано наказ УМВС від 29.07.2011р. № 979, також не приймається судом, оскільки таке твердження спростовується наданими відповідачами доказами. Так, з матеріалів справи вбачається, що в матеріалах кримінальної справи № 11800070 за звинуваченням ОСОБА_13, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ст. 368 Кримінального кодексу України, міститься запит слідчого прокуратури ОСОБА_14 в якому він просить керівництво УМВС надіслати на адресу прокуратури Сумської області належним чином завірені копії наказів про звільнення вищезазначених працівників ОВС. Відповідно до даного запиту УМВС на адресу прокуратури були направлені витяги з наказів про звільнення зазначених осіб. Крім цього, в матеріалах кримінальної справи знаходяться протоколи ознайомлення обвинуваченого ОСОБА_3 з матеріалами кримінальної справи. (а.с. 107-113).

За таких обставин, твердження позивача про те, що його не було повідомлено належним чином про звільнення з посади, вважається судом недоведеним.

Стосовно доводів позивача про застосування дисциплінарного стягнення з порушенням встановленого ст. 18 Дисциплінарного статуту місячного строку (стягнення накладено 29.07.2011 року, а фактичне звільнення відбулось 07.09.2011 р.), суд зазначає наступне.

Порядок та строки накладення дисциплінарних стягнення визначаються ст.ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту. Так, вказаними нормами передбачено, що дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, дисциплінарне стягнення вважається накладеним з моменту ознайомлення під підпис особи, яка притягується до відповідальності, з наказом про накладення дисциплінарного стягнення. При цьому, порушення встановленого місячного строку накладення дисциплінарного стягнення з моменту закінчення службового розслідування, не є підставою для його не накладення, оскільки ч. 3 ст. 16 Дисциплінарного статуту визначає строк (шість місяців з дня вчинення проступку), після закінчення якого накладення дисциплінарного стягнення не допускається.

В даному випадку, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ фактично було накладено на позивача 01 вересня 2011 року (день ознайомлення ОСОБА_3 з наказом № 979 від 29.07.2011 р.), а виконано це стягнення було 07 вересня 2011 року згідно наказу № 170 о/с, тобто, у встановлений ст. 18 Дисциплінарного статуту місячний строк.

Таким чином, з огляду на наведені обставини, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 було звільнено у відповідності з вимогами Закону України "Про міліцію", Дисциплінарного статуту, Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, оскаржувані накази відповідають ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в звязку з чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській област, Краснопільського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, третя особа начальник управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області ОСОБА_4, про визнання нечинними та скасування наказів № 170 о/с від 07.09.2011 року і № 979 від 29.07.2011 року, поновлення на службі та стягнення середньомісячного грошового забезпечення - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик

повний текст постанови складений 30.03.2012 р.