Справа № 800/225/15
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 липня 2015 року м. Київ справа № 800/225/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: Карася О.В. (головуючого),

Вербицької О.В., Рибченка А.О., Федорова М.О., Юрченко В.П.,

при секретарі судового засідання Кохан О.С.,

за участю позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про забезпечення адміністративного позову

у справі № П/800/225/15

за позовом ОСОБА_5

до Президента України Порошенка Петра Олексійовича

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 (далі - позивач) звернувся до Вищого адміністративного суду України як до суду першої інстанції з позовом до Президента України Порошенка Петра Олексійовича (далі - відповідач, Президент України), у якому заявлено вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Президента України з приводу незабезпечення всенародного обговорення змін до Конституції України та відкритості, гласності конституційного процесу;

- зобов'язати Президента України ліквідувати Конституційну Комісію та не утворювати аналогічні під час дії в Україні особливого періоду;

- зобов'язати Президента України застосувати вето щодо законів, які спрямовані на внесення змін до Конституції України під час дії в Україні особливого періоду;

- зобов'язати Президента України розробити та подати до Верховної Ради України законопроект, спрямований на відновлення в Україні конституційного ладу шляхом інституціоналізації територіальних громад як суб'єктів права та реалізації конституційного права народу на безпосереднє здійснення влади на загальнодержавному (референдум) та місцевому (референдуми, збори громадян за місцем проживання тощо) рівні.

Позивач у поданому до суду 13.07.2015 належним чином оформленому клопотанні, яке одержано суддею 14.07.2015 згідно реєстру передачі додаткових документів та справ, просить в порядку забезпечення позову:

- зобов'язати Президента України припинити роботу Конституційної комісії до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- зобов'язати Президента України вчинити дії, спрямовані на відкликання Проекту Закону про внесення змін до Конституції України (щодо децентралізації влади) від 01.07.2015 № 2217а та не подавати аналогічні проекти до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- зобов'язати Президента України вчинити дії, спрямовані на оприлюднення в газеті "Голос України" попередніх висновків Венеціанської комісії щодо схвалення змін до Конституції України у частині децентралізації на англійській та українській мовах;

- зупинити дію Указу Президента України від 03.03.2015 № 119/2015 "Про Конституційну комісію" до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- вжити заходів забезпечення позову з власної ініціативи, в разі якщо способи викладені позивачем, на переконання суду, буде доречно викласти по іншому або уточнити в певній частині.

В обґрунтування заявленого клопотання щодо забезпечення позову позивач, зокрема, вказав, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, як громадянина і людини, оскільки внесення Проекту Закону про внесення змін до Конституції України від 01.07.2015 № 2217а у порядок денний на голосування Верховної Ради України 16.07.2015, яким, на думку позивача, будуть обмежені права і свободи людини і громадянина у праві власності на природні ресурси та національне багатство, безкоштовну медицину та порушена територіальна цілісність України, у Президента України зменшиться або й втратиться можливість вплинути на ситуацію, а у нього (позивача) - можливість захисту своїх прав, свобод та інтересів після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України осіб, які беруть участь у справі, належним чином було повідомлено про розгляд питання про забезпечення адміністративного позову у судовому засіданні 15.07.2015 об 15:00 год.

В судовому засіданні позивач підтримав подане клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, присутнього у судовому засіданні позивача, дослідивши клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст. 55 Конституції України.

У ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок застосування судом заходів забезпечення адміністративного позову (підстави, суб'єкти ініціювання, стадії, на яких може бути застосоване забезпечення позову, способи його забезпечення), а також п. 1 ч. 5 цієї статті передбачено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції та встановлення для них заборони вчиняти певні дії.

Згідно ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України способами забезпечення позову є: зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються, та заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення адміністративного позову може застосовуватися лише з підстав, визначених у ст. 117 вказаного Кодексу.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, розглядаючи клопотання про забезпечення адміністративного позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такими клопотанням, позовним вимогам.

Крім того, право на забезпечення адміністративного позову може бути обмежене з урахуванням особливостей публічно-правових відносин, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Учасниками судового провадження у сфері публічно-правових відносин, врегульованого приписами п. 1 ч. 5 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, є, зокрема, парламент та глава держави. Прийняття ними актів та вчинення дій обумовлюються їхнім конституційним статусом та визначеними в Основному Законі України повноваженнями. Недопущення забезпечення судом адміністративного позову шляхом зупинення актів Верховної Ради України і Президента України та встановлення для них заборони вчиняти певні дії пов'язане зі значущістю їх діяльності, презумпцією конституційності прийнятих ними актів та вчинених дій і зумовлене тим, що використання таких засобів забезпечення в інтересах позивача може призвести до порушення прав невизначеного кола осіб. Неможливість застосування судом заходів забезпечення позову у виключних випадках не є обмеженням конституційного права громадян на судовий захист.

Як вбачається з матеріалів справи, заходи щодо забезпечення адміністративного позову, які заявив ОСОБА_5 у клопотанні про забезпечення позову, не є відповідними відносно заявлених позовних вимог, на забезпечення яких вони вживаються, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить позивач, з видом забезпечення адміністративного позову, а також зважаючи на те, що судом не встановлено очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача нічим не підтверджена, відсутні докази того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відсутні очевидні ознаки протиправності дій суб'єкта владних повноважень, а доказів на підтвердження існування таких обставин не надано.

Керуючись статтями 117, 118, 159, 160, 165, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Карась О.В.

Судді Вербицька О.В.

Рибченко А.О.

Федоров М.О.

Юрченко В.П.

Суддя О.В. Карась