Справа № 809/1651/13-а
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
"08" липня 2015 р. Справа № 809/1651/13-a

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Суддя: Остап'юк С.В.,
за участю секретаря: Куриша Р.В.,
представника позивача: ОСОБА_1,
представника відповідача: ОСОБА_2,
ВСТАНОВИВ:
Підставою скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції слугували висновки суду касаційної інстанції про те, що судами попередніх інстанцій своїми не вірними висновками встановлено відсутність у контрагента позивача ОСОБА_3 «Вітрила Колор» необхідних умов для здійснення господарської діяльності, відсутності основних фондів, виробничих активів. Не було в повному обсязі досліджено первинні документи ОСОБА_3 «Біг СіТі ЛТД», що містяться в матеріалах справи (копії договорів, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, акти виконаних робіт) та не зясовано чи підтверджують вони факти здійснення господарських операцій, наявність у підприємства основних засобів та трудових ресурсів, необхідних для вчинення дій, що становлять зміст відповідних операцій, рух активів у процесі здійснення операцій. Також, підставою для скасування судових рішень слугували висновки Вищого адміністративного суду України про те, що відмовляючи у задоволення позовних вимог ОСОБА_3 «Біг СіТі ЛТД» суди першої та апеляційної інстанцій посилалися на анулювання 16.12.2011 року Свідоцтва платника податку на додану вартість ОСОБА_3 «Вітрила Колор». Водночас, суди не взяли до уваги, та не надали належної оцінки тому, що спірні договори між позивачем та ОСОБА_3 «Вітрила Колор» були укладені в період з серпня 2011 року по листопад 2011 року. Також, судом касаційної інстанції встановлено, що суди першої та апеляційної інстанцій не зясували чи було включене ОСОБА_3 «Вітрила Колор» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на час здійснення господарських операцій з ОСОБА_3 «Біг СіТі ЛТД».
Згідно висновків суду Вищого адміністративного суду України під час нового судового розгляду справи суду необхідно врахувати викладені ним обставини, повно та обєктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
У відповідності до частини 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення положень Податкового кодексу України, необґрунтовано та безпідставно, за наслідками проведеної перевірки щодо здійснення фінансово-господарських операцій з товариством з обмеженою відповідальністю «Вітрила Колор», на підставі помилкового висновку збільшив позивачу суму грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 117 243 гривні та суму грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 100 440 гривень та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 50 220 гривень.
В обґрунтовання заявлених вимог позивач зазначає, що господарські відносини позивача з ОСОБА_3 «Вітрила Колор» відбувалися на підставі укладених договорів, за якими орендувалося приміщення, придбавалися товарно-матеріальні цінності, отримувалися послуги, що полягали у післявиробничій дообробці метлевих виробів (чавун) та виготовлені поліграфії. Товари та послуги, які було придбано у ОСОБА_3 «Вітрила Колор» були відчужені кінцевим споживачам, окрім поліграфії, яка була використана позивачем у власних потребах, зокрема в рекламних та маркетингових цілях. Інші товарно-матеріальні цінності були придбані позивачем у ОСОБА_3 «Вітрила Колор», в подальшому відчужені покупцям, оскільки в даних господарських операціях позивач не виступав кінцевим споживачем. Всі виконані роботи підтверджені актами виконаних робіт, ОСОБА_3 «Вітрила Колор» видано позивачу податкові накладні, а суми сплаченого позивачем ОСОБА_3 «Вітрила Колор» податку на додану вартість включено до складу відємного значення податку на додану вартість та до податкового кредиту з цього податку. Підстав для зменшення податкового кредиту з податку на додану вартість і валових витратах для формування бази оподаткування податку на прибуток не має, оскільки на час здійснення господарських операцій ОСОБА_3 «Вітрила Колор» було включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а Свідоцтво платника податку на додану вартість анульоване 16.12.2011 року, тобто після укладення та виконання договорі в період з серпня до листопада 2011 року, господарські операції мали місце, а їх обік відображає реальний зміст господарських відносин позивача та його контрагента.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача позову не визнав, суду пояснив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними, оскільки під час перевірки позивачем не було надано договорів поставки, товарно-транспортних накладних та інших підтверджуючих документів при здійсненні господарських операцій із ОСОБА_3 «Вітрила Колор», в наслідок чого не підтверджено реальності здійснення господарських операцій та не підтверджено правомірності віднесення відповідних сум до складу валових витрата та включення їх до складу податкового кредиту з податку на додану вартість. Просив в задоволенні позову відмовити.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в судовому засіданні , суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю Біг СіТі ЛТД зареєстроване 06.03.2008 року як юридична особа, 07.03.2008 року взяте на податковий облік в органах державної податкової служби.
На момент проведення перевірки було платником податку на прибуток, згідно свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 16.04.2008 року за №100111911 було платником податку на додану вартість, податку з доходів фізичних осіб, комунального податку, збору за забруднення навколишнього природного середовища.
В період з 13.12.2012 року до 19.12.2012 року відповідачем проведена позапланова невиїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю Біг СіТі ЛТД з питань дотримання податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з товариством з обмеженою відповідальністю «Вітрила Колор» за період з 01.09.2011 року до 31.12.2011 року.
Висновками проведеної перевірки відповідач встановив порушення позивачем підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.4, пункту 138.6, підпункту 138.8.1 пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток в розмірі 117 243 гривень, в тому числі за ІІІ квартали 2011 року в сумі 49 669 гривень та IV квартали 2010 року в сумі 67 574 гривень та порушення пункту 187.1 статті 187, пункту 198.1, 198.2 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість в розмірі 100 440 гривень, в тому числі за: вересень 2011 року в сумі 39 486 гривень, жовтень 2011 року в сумі 27 644 гривень, листопад 2011 року в сумі 9 009 гривень, грудень 2011 року в сумі 24 301 гривень.
Суд, вирішуючи, у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з чинних на час виникнення правовідносин нормативно-правових актів та зазначає їх зміст у відповідній редакції.
Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що під господарською операцією слід розуміти дію або подію, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Згідно вимог статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Згідно підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств» Податково кодексу України витрати операційної діяльності, серед іншого, включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких, в тому числі, відносяться: процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу.
Відповідно пункту 138.4 статті 138 розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств» Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.
Згідно пункту 138.6 статті 138 розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств» Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.
У відповідності до підпункту 138.8.1 пункту 138.8. статті 138 розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств» Податкового кодексу України до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.
Згідно пункту 187.1 статті 187 розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Відповідно пункту 198.1 статті 198 розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно пункту 198.2 статті 198 розділу V «Податок на додану вартість» даного Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно пункту 198.3 статті 198 розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
У відповідності до пункту 198.6 статті 198 розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Тобто необхідною умовою для віднесення коштів сплачених на придбання продукції до складу витрат та віднесення сплачених у ціні товарів (робіт, послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту з податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Таким чином, витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток, а також сплачені у ціні товарів (робіт, послуг) суми податку на додану вартість для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Досліджуючи реальність господарських операцій, добросовісність дій платника податків, яка полягала у відповідності вчинених ним дій господарській меті та досягненню економічних цілей, а також реальність усіх даних, наведених у відповідних первинних документах, судом встановлено наступне.
При дослідженні господарських правовідносин позивача з товариством з обмеженою відповідальністю «Вітрила Колор», судом встановлено, що даний контрагент позивача на момент виникнення правовідносин був зареєстрований, відомості про нього внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, також у період, за який проводилася перевірка, був зареєстрований платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва №100310038 від 15.11.2010 року, яке анульоване 16.12.2011 року.
Судом встановлено, 10.08.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Вітрила Колор» та товариством з обмеженою відповідальністю «Біг СіТі ЛТД» укладено договір суборенди складських приміщень за №С-116, предметом якого є передача орендарем (ОСОБА_3 «Вітрила Колор») для прийняття суборендарем (ОСОБА_3 «Біг СіТі ЛТД») в оренду нерухоме майно приміщення складу №7, загальною площею 200 кв. м. у відповідності до даного договору складено акт приймання-передачі від 10.09.2011 року, 30.09.2011 року складено акт №С-116/1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) по договору суборенди №С-116 від 10.08.2011 року, 31.12.2011 року складено акт №С-116/2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) по договору суборенди №С-116 від 10.08.2011 року.
Також, між товариством з обмеженою відповідальністю «Вітрила Колор» та товариством з обмеженою відповідальністю «Біг СіТі ЛТД» укладено договори на виконання робіт за №109 від 01.09.2011 року, №1209 від 12.09.2011 року, №1609 від 16.09.2011 року, №1909 від 19.09.2011 року, №2609 від 26.09.2011 року, №2809 від 28.09.2011 року, №310-2 від03.10.2011 року, №510 від 05.10.2011 року, №1010 від 10.10.2011 року, №1210 від12.10.2011 року, №1710-2 від 17.10.2011 року, №1411 від 14.11.2011 року, №1611 від 16.11.2011 року, №2811 від 28.11.2011 року, предметом яких є доручення замовником (ОСОБА_3 «Біг СіТі ЛТД») виконавцю (ОСОБА_3 «Вітрила Колор») прийняття на себе обовязків по виконанню робіт з після виробничої промислової дообробки матеріальних цінностей, що належать замовнику, на умовах та в терміни, передбачені цим договором. За домовленістю сторін при роботі з деталями після виробнича промислова дообробка складається з таких етапів: зачистка від іржі поверхні деталей; гаряче оксидування деталей; холодне чорніння, обробка нержавіючих деталей (а саме травлення швів + хромування + полірування деталей), гальванізація люків цинком, хромування деталей; полірування деталей, травлення швів деталей, обробка нанопротеком.
На виконання вказаних договорів проведено калькуляції вартості робіт на загальну суму 208 410, 60 гривень, в тому числі 34 757, 76 гривень податку на додану вартість.
Складено акти прийому-передачі матеріальних цінносте згідно вказаних Договорів на виконання робіт (надання послуг) за №109/1, №109/2 від 02.09.2011 року; №109/3, №109/4 від 16.09.2011 року; №1209/1 від 13.09.2011 року, №1209/2 від 14.09.2011 року; №1609/1, №1609/2 від 19.09.2011 року; за №1909/1, №1909/2 від 20.09.2011 року; №2609/1, №2609/2 від 29.09.2011 року; №2809/1, №2809/2 від 30.11.2011 року; №310-2/1, №310-2/2, №310-2/3, №310-2/4 від 04.10.2011 року; №510/1 від 08.10.2011 року, №510/2 від 09.11.2011 року; №1010/1, №1010/2 від 12.10.2011 року; №1210/1, №1210/2 від 14.10.2011 року; №1710-2/1, №1710-2/2 від 20.10.2011 року; за №1411/1, №1411/2 від 16.11.2011 року; №1611/1, №1611/2 від 21.11.2011 року; №2811/1, №2811/2 від 30.11.2011 року.
Постачальником товариством з обмеженою відповідальністю «Вітрила Колор» виписано одержувачу товариству з обмеженою відповідальністю «Біг СіТі ЛТД» видаткові накладні за №0112 від 01.12.2011 року, №2911 від 30.11.2011 року, №1511 від 17.11.2011 року, №1810 від 16.11.2011 року, №1111 від 14.11.2011 року, № 1310 від 09.11.2011 року, №710 від 09.11.2011 року, №1710 від 20.10.2011 року, №310 від 03.10.2011 року, №1409 від 19.09.2011 року, № 509 від 08.09.2011 року на загальну суму 224 583, 31 гривень, в тому числі подок на додану вартість на суму 37 430, 55 гривень.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Вітрила Колор» та товариством з обмеженою відповідальністю «Біг СіТі ЛТД» складено та затверджено акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за №2709/2 від 30.09.2011 року, №410/2 від 12.10.2011 року, №1703-3 від 27.12.2011 року, акт за №С-116/2 від 31.12.2011 року здачі-прийняття робіт (надання послуг) по договору суборенди №С-116 від 10.08.2011 року, акт за №С-116/1від 30.09.2011 року здачі-прийняття робіт (надання послуг) по договору суборенди №С-116 від 10.08.2011 року, акти прийому-передачі виконання робіт згідно з Договорів на виконання робіт (надання послуг) за №109/2 від 02.09.2011 року, за №109/4 від 16.09.2011 року, за №2609/2 від 09.09.2011 року, за №2809/2 від 30.11.2011 року, за №1010/2 від 12.10.2011 року, за №310-2/2 від 04.10.2011 року, за №1411/2 від 16.11.2011 року, за №1909/2 від 20.09.2011 року, за №1710-2/2 від 20.10.2011 року, за №1611/2 від 21.11.2011 року, за №1609/2 від 19.09.2011 року, акт за №1210/2 від 14.10.2011 року, за №1209/2 від 14.09.2011 року, за №510/2 від 09.11.2011 року, акт за №2811/2 від 30.11.2011 року.
На виконання вказаних вище договорів товариством з обмеженою відповідальністю «Вітрила Колор» виписано товариству з обмеженою відповідальністю «Біг СіТі ЛТД» податкові накладні за №5 від 02.09.2011 року, №10 від 07.10.2011 року, №16 від 08.09.2011 року, №84 від 28.10.2011 року, №46 від 20.10.2011 року, №1 від 01.12.2011 року, №88 від 30.09.2011 року, №89 від 30.09.2011 року, №81 від 29.09.2011 року, №83 від 29.09.2011 року, №53 від 20.09.2011 року, №48 від 19.09.2011 року, №49 від 19.09.2011 року, №41 від 16.09.2011 року, №33 від 14.09.2011 року, №90 від 28.10.2011 року, №88 від 28.10.2011 року, №86 від 28.10.2011 року, №44 від 20.10.2011 року, №33 від 14.10.2011 року, №29 від 12.10.2011 року, №26 від 12.10.2011 року, №18 від 10.10.2011 року, №7 від 05.10.2011 року, №4 від 04.10.2011 року, №3 від 03.10.2011 року, №141 від 30.11.2011 року, №139 від 30.11.2011 року, №95 від 21.11.2011 року, №74 від 17.11.2011 року, №71 від 16.11.2011 року, №61 від 14.11.2011 року на загальну суму 1 223 401, 62 гривень, в тому числі податок на додану вартість в сумі 101 949, 94 гривень.
Позивачем та ОСОБА_3 «Вітрила Колор» здійснено повний розрахунок за поставлені товари та виконані роботи.
Таким чином, судом встановлено реальність у контрагента позивача ОСОБА_3 «Вітрила Колор» необхідних умов для здійснення господарської діяльності, реальність основних фондів, виробничих активів. Досліджені вище вказані первинні документи підтверджують факти здійснення господарських операцій, наявність у підприємства основних засобів та трудових ресурсів, необхідних для вчинення дій, що становлять зміст відповідних операцій, рух активів у процесі здійснення операцій.
Досліджуючи рух активів (товарів), які було придбано позивачем у контрагента ОСОБА_3 «Вітрила Колор» у процесі здійснення господарських операцій та фактичність їхньої реалізації позивачем кінцевим споживачам та отримання ними цих активів (товарів), суд встановив, що товариством з обмеженою відповідальністю «Біг СіТі ЛТД» реалізовано товари ПАТ «УКРНАФТА», ДТГО «ПЗЗЗ» Відокремлений підрозділ Коростенська Дистанція Сигналізації та звязку, ОСОБА_3 «МЖК-1», ОСОБА_3 «Будівельно-монтажна компанія 2010», ОСОБА_3 «Будівельна компанія «РБС», ОСОБА_3 «Крамал», ОСОБА_3 «Агенство «Нова справа», ОСОБА_3 «Ягуар», ОСОБА_3 «Глобал ОСОБА_4», ПП «СІНТА-СЕРВІС», ОСОБА_3 «Сантехмонтажінженірінг», ОСОБА_3 «АЗБІ», ПАТ «Укртелеком» Севастопольська філія, ОСОБА_3 Ферекс», ПП «Серкон», ОСОБА_3 «Альтіс», ОСОБА_3 «»АПТ Дніпро», ПП «Інновація», ПАТ «ОСОБА_5 Україна», ОСОБА_3 «Агробут Плюс», ВАТ «Київмедпрепарат», ОСОБА_3 «ОСОБА_6 Плюс», ОСОБА_3 «Архітектурно-Будівельна компанія «ІНТЕБ», СПД ОСОБА_7 Степанівна, відомості про яких внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно виписаних позивачем видаткових накладних за №РН-2109-1 від 29.09.2011 року, №РН-0809-1 від 29.09.2011 року, №РН-0808-1 від 08.09.2011 року, №РН-1909-2 від 20.09.2011 року, №РН-2109-2 від 30.11.2011 року, №РН-2207-2 від 29.09.2011 року, №РН-2108-2 від 19.09.2011 року, №РН-1909-1 від 19.09.2011 року, №РН-0509-2 від 14.09.2011 року, №РН-0909-1 від 29.14.2011 року, №РН-0209-1 від 02.09.2011 року, №РН-0209-2 від 16.09.2011 року, №РН-1810-3 від 16.11.2011 року, №РН-1210-1 від 10.11.2011 року, №РН-0510-3 від 10.11.2011 року, №РН-0109-1 від 03.11.2011 року, №РН-0109-2 від 03.10.2011 року, №РН-0109-3 від 03.10.2011 року, №РН-1210-2 від 17.10.2011 року, №РН-1810-5 від 27.10.2011 року, №РН-0510-4 від 12.10.2011 року, №РН-0908-5 від 14.10.2011 року, №РН-0911-1 від 09.11.2011 року, №РН-0808-2 від 20.10.2011 року, №РН-0310-3 від 04.10.2011 року, №РН-1909-4 від 04.10.2011 року, №РН-0510-2 від 05.10.2011 року, №РН-0411-1 від 16.11.2011 року, №РН-1111-2 від 16.11.2011 року, №РН-2710-2 від 21.11.2011 року, №РН-1509-1 від 30.11.2011 року, №РН-2511-1 від 30.10.2011 року, №РН-1011-1 від 29.11.2011 року, №РН-0311-1 від 14.11.2011 року, №РН-0311-2 від 14.11.2011 року, №РН-2111-1 від 25.11.2011 року, №РН-2311-1 від 23.11.2011 року, №РН-0112-5 від 01.12.2011 року, №РН-0812-2 від 09.12.2011 року, №РН-1412-1 від 21.12.2011 року на загальну суму 1 544 908, 12 гривень, в тому числі податок на додану вартість в сумі 257 439, 82 гривень.
Складено акти взаємних розрахунків між позивачем та вказаними підприємствами згідно зазначених видаткових накладних (том І а. с. 222 227, том ІІ а. с. 1 32).
Таким чином, судом встановлено реальність реалізації позивачем вказаним вище субєктам господарської діяльності активів (товарів) у процесі здійснення між ними господарських операцій, які відповідають руху активів позивача, а також реальність усіх даних, наведених у документах первинного бухгалтерського та податкового обліку.
Як наслідок, висновок відповідача про порушення позивачем підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.4, пункту 138.6, підпункту 138.8.1 пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток в розмірі 117 243 гривень, в тому числі за ІІІ квартали 2011 року в сумі 49 669 гривень та IV квартали 2010 року в сумі 67 574 гривень та порушення пункту 187.1 статті 187, пункту 198.1, 198.2 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість в розмірі 100 440 гривень, в тому числі за: вересень 2011 року в сумі 39 486 гривень, жовтень 2011 року в сумі 27 644 гривень, листопад 2011 року в сумі 9 009 гривень, грудень 2011 року в сумі 24 301 гривень, не знайшов свого підтвердження та є безпідставним.
Така позиція відповідає практиці Верховного Суду України у подібних правовідносинах. Так, у постанові від 13.01.2009 року (справа № 21-1578во08) Верховний Суд України зазначив, що визнання недійсними установчих документів юридичної особи та подальше анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість самі по собі не призвели до недійсності всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи до моменту виключення її з державного реєстру, та не позбавляло правового значення видані за цими господарськими операціями податкові накладні. У постанові від 11.12.2007 року (справа № 21-1376во06) Верховний Суд України дійшов висновку, що у разі невиконання контрагентом зобовязання зі сплати податку до бюджету, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника податку на додану вартість права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Крім того, дана позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.
Щодо посилань відповідача на відсутність у позивача на час перевірки товарно-транспортних накладних, на анулювання Свідоцтва платника податку на додану вартість ОСОБА_3 «Вітрила Колор», то суд зазначає, що відсутність товарно-транспортних накладних не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість, а анулювання Свідоцтва платника податку на додану вартість ОСОБА_3 «Вітрила Колор» не призводить до недійсності всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи до моменту виключення її з державного реєстру, та не позбавляє правового значення виданих за цими господарськими операціями податкові накладені.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити повністю.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 13.07.2015 року.