Справа № 820/1117/15
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 р.Справа № 820/1117/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Філатова Ю.М. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2015р. по справі № 820/1117/15

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування в частині податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому, з урахуванням клопотання, просив суд визнати протиправним та скасувати в частині податкове повідомлення-рішення № від 15.10.2014р. форма "Р", за основним платежем у розмірі 16157 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 4039 грн., на підставі акту перевірки акт № 3094/20-34-17-03-07/НОМЕР_2 від 06.10.2014р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині донарахованих сум зобов'язань та штрафних санкцій є необґрунтованим, оскільки ним було подано уточнюючі розрахунки з додатками по податку на додану вартість податковому органу, податковий орган не запитував інформації та документів за період грудень 2011 року, всі первинні документи є в наявності у позивача за перевіряємий період.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 року адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 159 КАС України, п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 198.6 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, ОСОБА_1 зареєстрований в реєстрі з 01.03.2005 р. та є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом № 81819351.

Відповідачем з 23.09.2014р. по 29.09.2014р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту із платниками податків контрагентами за період з 01.11.2011р. по 31.07.2014р.

За результатами перевірки відповідачем 06.10.2014 року складено Акт № 3094/20-34-17-03-07/НОМЕР_2(а.с.9-23).

На підставі висновків акту перевірки № 3094/20-34-17-03-07/НОМЕР_2 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 15.10.2014р. № (а.с.24), яким за порушення п.187.1 ст.187, п.198.6 ст. 198 ПК України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 25511,25 грн., з якої за основним платежем у розмірі 20409 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 5102,25 грн.

Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення слугувало те, що під час перевірки позивача встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не включено до податкового зобов'язання суми ПДВ (не надано додаток 5 до декларації з ПДВ та надано пустий реєстр накладних) за березень 2013 року, за січень 2014 року та за лютий 2014 року, а сума ПДВ за листопад 2011 року та червень 2012 року не підтверджена податковими накладними.

Позивач оскаржує податкове повідомлення - рішення в частині вимог щодо донарахованих йому у податковому повідомленні - рішенні від 15.10.2014р. № грошових зобов'язань за основним платежем у розмірі 16157 грн. за штрафними санкціями у розмірі 4039,25 грн., а в частині донарахованої суми грошових зобов'язань за основним платежем у розмірі 4252 грн. за штрафними санкціями у розмірі 1063 грн. позивач визнає порушення за червень 2012р., у зв'язку з чим правомірність нарахування цієї частини сум грошових зобов'язань та штрафних санкцій не підлягають розгляду у судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не доведено наявності порушень позивача по взаємовідносинам з ПП "САТУРН-ПЛЮС" у березні 2013 року; відповідач не повідомляв ФОП ОСОБА_1 про наявність у реєстрі розбіжностей з даними контрагентів, у зв'язку з чим було порушено право позивача протягом 10 днів після отримання такого повідомлення на уточнення податкових зобов'язань без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу; висновок відповідача про не підтвердження ФОП ОСОБА_1 податковими накладними суми ПДВ у розмірі 1138,7 грн., яку включено позивачем до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за грудень 2011 року, спростовано позивачем. Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях позивача порушення норм Податкового кодексу України відсутні, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З акту перевірки № 3094/20-34-17-03-07/НОМЕР_2 вбачається, що позивачем не включено податкові накладні, виписані на адресу ПП "САТУРН-ПЛЮС" у березні 2013 року, чим порушено п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України.

Як свідчать матеріали справи, позивачем до матеріалів справи по взаємовідносинам з ПП "САТУРН-ПЛЮС" у березні 2013 року надано податкову накладну від 04.03.13р. №11 , акт здачі-прийняття виконаних робіт №00/11 від 04.03.13р. , звіт про дебетові та кредитові операції за березень 2013 р.

Крім того, позивачем надано квитанцію №2 про прийняття ДПІ у Московському районі м.Харкова податкової декларації з ПДВ за 2013 рік та розшифровку податкових зобов'язань за березень 2013 року .

Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Таким чином, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено наявності порушень позивача по взаємовідносинам з ПП "САТУРН-ПЛЮС" у березні 2013 року.

Доводи апеляційної скарги в цій частині з наведених у ній підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів вважає хибними доводи апеляційної скарги щодо неправомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту із платниками податків контрагентами: ТОВ "ДОНАВТОТЕХНИКС" за січень 2014р., з Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "ІЧНЯНСЬКЕ" за січень 2014 року, з ТОВ "ТД"АВРОРА" за січень 2014 року, з ТОВ "СПЕЦБУДТЕХНІКА-В" за січень 2014 року, з ТОВ "Комерційна фірма ЛІНКОР" за січень 2014 року, з ТОВ "АТАМАН АВТО" за лютий 2014 року, з ТОВ "АВТОЛАК-ЦЕНТР" за лютий 2014 року, з ТОВ "АГРОСЕРВІС"ЛТД за лютий 2014 року, з Приватним підприємством "Накково-виробнича фірма "Українська вагова компанія" за лютий 2014 року, з огляду на наступне.

З акту перевірки № 3094/20-34-17-03-07/НОМЕР_2 вбачається, що позивач у декларації з ПДВ у рядках 9 та 17 зазначив показник 0 грн., надав пустий реєстр, а також не надав додаток №5 до декларації з ПДВ, у зв'язку з чим позивачем в порушення п.187.1 ст.187 ПК України не включено зобов'язання сум ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "ДОНАВТОТЕХНИКС" за січень 2014р., з Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "ІЧНЯНСЬКЕ" за січень 2014 року, з ТОВ "ТД"АВРОРА" за січень 2014 року, з ТОВ "СПЕЦБУДТЕХНІКА-В" за січень 2014 року, з ТОВ "Комерційна фірма ЛІНКОР" за січень 2014 року, з ТОВ "АТАМАН АВТО" за лютий 2014 року, з ТОВ "АВТОЛАК-ЦЕНТР" за лютий 2014 року, з ТОВ "АГРОСЕРВІС"ЛТД за лютий 2014 року, з Приватним підприємством "Науково-виробнича фірма "Українська вагова компанія" за лютий 2014 року.

Як свідчать матеріали справи, позивачем до матеріалів справи надано належні податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ "ДОНАВТОТЕХНИКС" за січень 2014р., з Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "ІЧНЯНСЬКЕ" за січень 2014 року, з ТОВ "ТД"АВРОРА" за січень 2014 року, з ТОВ "СПЕЦБУДТЕХНІКА-В" за січень 2014 року, з ТОВ "Комерційна фірма ЛІНКОР" за січень 2014 року, з ТОВ "АТАМАН АВТО" за лютий 2014 року, з ТОВ "АВТОЛАК-ЦЕНТР" за лютий 2014 року, з ТОВ "АГРОСЕРВІС"ЛТД за лютий 2014 року, з Приватним підприємством "Науково-виробнича фірма "Українська вагова компанія" за лютий 2014 року (а.с. 46-56).

З пояснень позивача встановлено, що податкові декларації з ПДВ за січень, лютий 2014 року ним було здано до податкового органу своєчасно, про що свідчать квитанції про прийняття, однак зазначені декларації надійшли до відповідача як не заповнені, з "0" показниками по всім графам, про що позивач дізнався лише після проведення відносно нього перевірки 06.10.14р.

Судом встановлено, що позивач після проведення перевірки відносно нього 06.10.14р. подав до податкового органу належні декларації з податку на додану вартість за січень, лютий 2014 року, про що свідчать квитанції про прийняття декларацій, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, як пояснив представник позивача під час судового засідання суду першої інстанції, позивач в електронному вигляді відправив файл з реєстром податкових накладних за січень, лютий 2014 р., але через технічну помилку програми реєстр не був завантажений вірно, про що позивач також повідомлений не був.

Позивач повторно відправив реєстр податкових накладних за січень, лютий 2014 р. до податкового органу. Також копія реєстру податкових накладних за січень, лютий 2014 р. надавалась відповідачу під час перевірки.

Згідно п.п.75.1.1 п.75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Відповідно до п.201.6 ст.201 ПК України (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не повідомляв ФОП ОСОБА_1 про наявність у реєстрі розбіжностей з даними контрагентів, у зв'язку з чим було порушено право позивача протягом 10 днів після отримання такого повідомлення на уточнення податкових зобов'язань без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Щодо доводів апелянта про не підтвердження податковими накладними суми ПДВ у розмірі 1138,7 грн., яку включено позивачем до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за грудень 2011 року по взаємовідносинам з ТОВ "Ей Ді Дизель", чим порушено п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

До матеріалів справи позивачем по взаємовідносинам з ТОВ "Ей Ді Дизель" надано податкові накладні за листопад 2011 року (а.с.57-60), звіт про дебетові та кредитові операції за листопад 2011 року, накладні за листопад 2011 року (а.с.66-69).

Судом встановлено, що відповідач до перевірки не просив позивача надати документи по взаємовідносинам з ТОВ "Ей Ді Дизель" за грудень 2011 року, що підтверджується листами - запитами відповідача від 03.02.2014 року № 528/0/20-34-17-02 (а.с.118) та від 04.07.2014 року № 4339/0/20-34-17-03. Крім того, відповідач не надав доказів вручення позивачу листами - запиту від 04.07.2014 року № 4339/0/20-34-17-03 (а.с.116).

Крім того, наказ на проведення перевірки від 23.09.2014 року №1432 не містить періоду грудень 2011 року.

У той же час позивачем до матеріалів справи надано податкову накладну по взаємовідносинам з ТОВ "Ей Ді Дизель" за грудень 2011 року № 125.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що висновок відповідача про не підтвердження ФОП ОСОБА_1 податковими накладними суми ПДВ у розмірі 1138,7 грн., яку включено позивачем до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за грудень 2011 року, спростовано позивачем.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі через відсутність порушень в діях позивача норм Податкового кодексу України.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 року по справі № 820/1117/15 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2015р. по справі № 820/1117/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя(підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Бенедик А.П.