Справа № 804/6948/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2015 р. Справа № 804/6948/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ніколайчук С.В.
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.;
представник позивача ОСОБА_1;
представник відповідача-1 ОСОБА_2;
представник відповідача-2 не зявився;
представник відповідача-3 ОСОБА_3;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до відповідача-1: Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ та Новомосковському районі Дніпропетровської області; відповідача-2: Новомосковської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів і зборів Дніпропетровської області; відповідача-3: Управління державної казначейської служби України у м. Новомосковську Дніпропетровської області про скасування рішення, -
27 серпня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління державної казначейської служби України у м. Новомосковську Дніпропетровської області, Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області, Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів і зборів Дніпропетровської області, в якому просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог:
- Управлінням пенсійного фонду в м. Новомосковську та Новомосковському районі протиправно стягнуті штрафні санкції в розмірі 393,05грн. з пенсії ОСОБА_4, вказані кошти зараховані на рахунок Новомоськовської ОДПІ ГУ Міндоходів і зборів, враховуючи скасоване судом рішення УПФ України №1920 стягнути з Новомосковської ОДПІ 393,05 грн. на користь ОСОБА_4;
- за невиконання рішення міськрайонного суду від 05.02.2014р., порушення законів №1058-15 і №2464-VI, враховуючи дію прикінцевих положень закону №406-VII, за несвоєчасне повернення позивачу скасованої судом суми штрафних санкцій, стягнути з Управління ПФУ в м.Новомосковську та Новомосковському районі на користь ОСОБА_4 пеню в сумі 65,49грн. При розгляді судової справи 05.02.2015р., сума пені складає 65,49грн.;
- за невиконання гарантій ст.57 Конституції України, порушення закону №2464-VI
погашення частини нарахованої суми пені в розмірі 37,49грн. виконати за рахунок Новомосковської ОДПІ ГУ Міндоходів і зборів;
- за невиконання рішення міськрайонного суду від 05.02.14р., не перерахування впродовж півроку в ОДПІ, стягнутих УПФ з пенсії коштів, які спричинили начислення пені після рішення суду, погашення частини нарахованої в ОДПІ пені в розмірі 46,93грн. виконати за рахунок Управління ПФУ в м. Новомосковську та Новомосковському районі;
- за допущені випадки фальшування обвинувачень в адрес позивача в наданих документах позивачу і переданих для розгляду в суд; за приниження честі і гідності; за недодержання вимог ст.19 Конституції України та ч.1 ст.10 Закону України «Про державну службу»; матеріальну шкоду протиправною вимогою сплати ЄСВ в розмірі 2312,07грн.; за постійне відчуття впродовж 17 місяців грошового тиску; за значні витрати особового часу на захист і спростування необґрунтованих звинувачень, вимушене звернення в тертій раз до суду для захисту своїх законних прав та інтересів; за понесені матеріальні затрати на оформлення довіреності та підготовку документів до судових засідань; за отримані нервові потрясіння, душевні страждання та стреси, які спричинили моральну шкоду, керуючись гарантіями ч.1 ст.22 та ст.56 Конституції України, вимогами п.1,п.2 ч.2 і ч.4 ст.23 та ст.1173 Цивільного Кодексу України: з Управління Пенсійного фонду в м. Новомосковську та Новомосковському районі за нанесену моральну шкоду стягнути 2300грн. на користь ОСОБА_4, з Новомосковської ОДПІ за нанесену моральну шкоду стягнути 85 грн. на користь ОСОБА_4
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2015 року адміністративний позов ОСОБА_4 передано на розгляд Дніпропетровського адміністративного окружного суду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду та винести нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.
21.04.15р. ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2015 року залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.
22.05.15р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області дану справу направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
03.06.15р. справу №804/6948/15 передано до розгляду судді Ніколайчук С.В.
Ухвалою суду від 08.06.2015р. відкрито провадження по справі №804/6948/15 та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.06.2015р.
19.06.15р. представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задоволити.
Представник Новомосковської ОДПІ в судове засідання 19.06.15р. не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.
Представник Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ та Новомосковському районі Дніпропетровської області заперечував щодо позовної заяви, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що функцію адміністрування єдиного соціального внеску з 01 жовтня 2013 року здійснюють органи Міністерства доходів і зборів, а тому пенсійний фонд не наділений повноваженнями, щодо повернення єдиного соціального внеску та штрафних санкцій, пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску.
Представник Управління державної казначейської служби України у м. Новомосковську Дніпропетровської області в судовому засіданні зазначив, повернення помилково стягнутих або перерахованих коштів здійснюється на підставі подання, яке подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів. Оскільки, податковий орган не звертався з поданням до Управління державної казначейської служби України у м. Новомосковську Дніпропетровської області, то останнє не має підстав для реалізації механізму повернення коштів.
Заслухавши представника позивача та відповідача-1,3 всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:
ОСОБА_4 є пенсіонером за віком і займається підприємницькою діяльністю, 12.08.2013 отримала рішення УПФУ м. Новомосковська та Новомосковського району від 29.07.2013 № 1920 «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну оплату єдиного внеску» в розмірі 393,05 грн.
Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.02.2014 № 183/6819/13-а (2а/183/256/13) дане рішення УПФ України визнано протиправним та скасовано, постанова суду набрала законної сили 29.05.2014.
Оскаржене, рішення УПФ України було звернуто до примусового виконання, згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції.
30.09.14р. ОСОБА_4 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ та Новомосковському районі Дніпропетровської області із запитом про повернення утриманих з пенсії ОСОБА_5 штрафні санкції по єдиному соціальному внеску, стягнуті в січні-лютому 2014 року.
09.10.14р. Управління надало відповідь на зазначений вище запит, в якій повідомило, що згідно постанови ВДВС Новомсковського МРУЮ від 29.11.13р. №40021772 з пенсії ОСОБА_4 була утримана заборгованість на користь ПФУ м.Новомосковську та Новомосковському районі платіжними дорученнями від 23.01.14р. №282 на суму 131,64грн. та від 24.02.14р. №642 на суму 261,41грн. а також, згідно постанови від 29.11.13р. №40021772 виконавчий збір на користь ВДВС Новомосковського МРУЮ платіжним дорученням від 23.01.14р. №281 на суму 54,21грн. З 01.10.13р. рахунки Пенсійного фонду для зарахування єдиного соціального внеску стали транзитними рахунками. Таким чином, кошти були автоматично зараховані на рахунок Новомосковської ОДПІ ГУ Міндоходів і зборів України в Дніпропетровській області в січні та лютому 2014 року. З пенсії ОСОБА_4 в серпні 2014р. не проводились утримання, тому з цього питання пенсійний орган рекомендував позивачу звернутися до Новомосковської ОДПІ ГУ Міндоходів в Дніпропетровській області.
01.12.14р. позивач звернувся до Новомосковської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області щодо нарахованої пені, яку нараховано по особовому рахунку ФОП ОСОБА_4 по коду платежу 71040000 за несвоєчасну сплату нарахованого єдиного соціального внеску.
12.12.14р. Новомосковська ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області повідомила позивача, що згідно бази даних АІС «Податковий блок» Новомосковської ОДПІ по особовому рахунку ФОП ОСОБА_4 по коду платежу 71040000 (єдиний соціальний внесок) станом на 01.10.13р. (з моменту передачі Пенсійним фондом до Міністерста доходів і зборів функцій з адміністрування єдиного соціального внеску) рахувалася недоїмка застосованих фінансових санкціях в сумі 231,21грн., яка виникла терміном сплати застосованих пенсійним фондом фінансових санкцій 27.08.13р.
27.08.14р. до картки особового рахунку ФОП ОСОБА_4 по коду платежу 71040000 зараховано кошти в сумі 393,05грн., в результаті чого недоїмку погашено в повному обсязі.
Враховуючи наведене, податковий орган повідомив позивача, що за несвоєчасне зарахування коштів на погашення недоїмки по єдиному соціальному внеску в АІС «Податковий блок» на суму сплаченого боргу автоматично нараховано пеню за 366 днів прострочення платежу, яка становить 84.62грн.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, слід зазначити наступне:
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в редакції закону на момент виникнення спірних правовідносин, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.
11 серпня 2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" № 406-VII від 04.07.2013 року, яким врегульовано питання щодо передачі функцій з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від Пенсійного фонду України до Міністерства доходів і зборів України.
При цьому відповідно до пункту 3 Перехідних положень Закону № 406-VII визначено, що органи Пенсійного фонду України продовжують адмініструвати єдиний внесок у частині завершення процедур такого адміністрування.
Пунктом 5 Перехідних положень зазначеного Закону встановлено, що суми єдиного внеску, які надійшли на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду України, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах для зарахування таких сум, підлягають перерахуванню на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах.
Відповідно до п..п. 43.3.4 п. 43 ст. 43 ПК України передбачено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
Відповідно до п.п. 43.5, 43.6 п.43 ст.43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.
Враховуючи наведене, суд зазначає про те, що з 01.10.2013р. перерахунок протиправно стягнутих штрафних санкцій в розмірі 393,05грн. з пенсії ОСОБА_4 повинен здійснюватися з рахунку на який було зараховано таку суму, на підставі поданої заяви про таке повернення ОСОБА_4 до податкового органу та є зобов'язаннями Новомосковської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів і зборів Дніпропетровської області.
Судом встановлено, а позивачем підтверджено у судовому засіданні, що звернення до Новомосковської ОДПІ про повернення коштів протиправно стягнутих штрафних санкцій в розмірі 393,05грн. він не писав та не подавав до податкового органу, таке звернення було подано лише до УПФ України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області.
За таких обставин, позовні вимоги до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ та Новомосковському районі Дніпропетровської області щодо того, що управлінням пенсійного фонду в м. Новомосковську та Новомосковському районі протиправно стягнуті штрафні санкції в розмірі 393,05грн. з пенсії ОСОБА_4, вказані кошти зараховані на рахунок Новомоськовської ОДПІ ГУ Міндоходів і зборів, враховуючи скасоване судом рішення УПФУ №1920 стягнути з Новомосковської ОДПІ 393,05 грн. на користь ОСОБА_4 та за невиконання рішення міськрайонного суду від 05.02.14р., не перерахування впродовж півроку в ОДПІ, стягнутих УПФ з пенсії коштів, які спричинили начислення пені після рішення суду, погашення частини нарахованої в ОДПІ пені в розмірі 46,93грн. виконати за рахунок управління ПФУ в м. Новомосковську та Новомосковському районі, то такі вимоги не підлягають задоволенню, є безпідставними, так як, з 11 серпня 2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" № 406-VII від 04.07.2013 року, згідно якого функцій з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від Пенсійного фонду України передано до Міністерства доходів і зборів України.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що пеня в сумі 65,49 грн., яку позивач просить стягнути з УПФ України в м. Новомосковську та Новомосковському районі за невиконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.02.14р., обрахована позивачем самостійно і не вірно, також не підлягає задоволенню, адже пенсійний орган не порушував норм чинного законодавства, як зясовано вище.
В свою чергу, позовні вимоги до Новомосковської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів і зборів Дніпропетровської області щодо стягнення з Новомосковської ОДПІ 393,05 грн. на користь ОСОБА_4С.є передчасними, бо не було звернення позивача з заявою про повернення протиправно стягнутих штрафних санкцій в розмірі 393,05грн. з пенсії ОСОБА_4 оформленої згідно п..п. 43.3.4 п. 43 ст. 43 ПК України, а відповідно й податковий орган не мав підстав готувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та не подавав його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Позивач не скористався механізмом повернення коштів визначеним ст. 43 ПК України.
ОСОБА_4 у позовній заяві, серед іншого, просить суд за допущені випадки фальшування обвинувачень в адрес позивача в наданих документах позивачу і переданих для розгляду в суд; за приниження честі і гідності; за недодержання вимог ст.19 Конституції України та ч.1 ст.10 Закону України «Про державну службу»; матеріальну шкоду протиправною вимогою сплати єдиного соціального внеску в розмірі 2312,07грн.; за постійне відчуття впродовж 17 місяців грошового тиску; за значні витрати особового часу на захист і спростування необґрунтованих звинувачень, вимушене звернення в тертій раз до суду для захисту своїх законних прав та інтересів; за понесені матеріальні затрати на оформлення довіреності та підготовку документів до судових засідань; за отримані нервові потрясіння, душевні страждання та стреси, які спричинили моральну шкоду, керуючись гарантіями ч.1 ст.22 та ст.56 Конституції України, вимогами п.1,п.2 ч.2 і ч.4 ст.23 та ст.1173 Цивільного Кодексу України: з Управління Пенсійного фонду в м. Новомосковську та Новомосковському районі за нанесену моральну шкоду стягнути 2300грн. на користь ОСОБА_4, з Новомосковської ОДПІ за нанесену моральну шкоду стягнути 85 грн. на користь ОСОБА_4
На думку суду, позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди у розмірі 85грн. з Новомосковської ОДПІ та у розмірі 2300грн. з Управління Пенсійного фонду в м. Новомосковську та Новомосковському районі є безпідставними та необґрунтованими, з урахуванням наступного.
Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Моральна (немайнова) шкода - наслідки правопорушення, які не мають економічного змісту і вартісної форми і можуть полягати у: 1) фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна (немайнова) шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.
Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст.1174 Цивільного кодексу України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Крім цього, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Водночас, позивачем до суду не надано жодних доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачами моральної шкоди у вигляді моральних чи фізичних страждань, погіршення стану здоров'я, тощо, а також не надано ґрунтовних пояснень та доказів на підтвердження того, з яких саме міркувань виходив позивач визначаючи спірну суму завданої, за його твердженням, відповідачем, моральної шкоди у розмірі 2300грн. та 85 грн.
Таким чином, беручи до уваги наведене та відсутність протиправності в діях відповідачів, суд не вбачає законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 щодо стягнення на її користь моральної шкоди у сумі 85грн. з Новомосковської ОДПІ та у сумі 2300грн. з управління Пенсійного фонду в м. Новомосковську та Новомосковському районі.
Відповідно до п. 7.2 Розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 9 вересня 2013р. за №455, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум. При цьому, складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.
Також, на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.
Однак, як встановлено судом, за позивачем не повинна рахуватись недоїмка в сумі 393,05 грн., оскільки постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.02.2014 № 183/6819/13-а визнано протиправним та скасовано рішення Управління пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі від 29.07.13р. №1920 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
Частиною 1 статті 72 КАС України зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі о?соби або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Від-так, адміністративний позов ОСОБА_4 до відповідача-1: Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ та Новомосковському районі Дніпропетровської області; відповідача-2: Новомосковської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів і зборів Дніпропетровської області; відповідача-3: Управління державної казначейської служби України у м. Новомосковську Дніпропетровської області про скасування рішення підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
З огляду на викладене, судові витрати позивача підлягають частковому стягненню з Державного бюджету України на користь позивача у розмірі 37 грн. 50 коп.
Керуючись ст.ст. 72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_4 до відповідача-1: Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковськ та Новомосковському районі Дніпропетровської області; відповідача-2: Новомосковської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів і зборів Дніпропетровської області; відповідача-3: Управління державної казначейської служби України у м. Новомосковську Дніпропетровської області про скасування рішення задоволити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 37 грн. 50 коп. ( тридцять сім грн. 50 коп.).
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 червня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 24.06.15р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_6 ОСОБА_6 ОСОБА_7