Справа № 813/2717/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року справа № 813/2717/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Козак О.О.

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Львівській області про визнання протиправної бездіяльності, зобовязання до вчинення дій, -

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Львівській області про визнання протиправної бездіяльності, зобовязання до вчинення дій.

Ухвалою суду від 27 травня 2015 року провадження у справі відкрито, хід її розгляду відображено в ухвалах суду, в судовому засіданні 16 липня 2015 року відповідно до ч.3, ст.160 КАС України проголошено вступну і резолютивну частину постанови.

В позовних вимогах ОСОБА_2 просить визнати бездіяльність Головного управління Держземагенства у Львівській області, щодо зволікання у розгляді клопотання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, та зобовязати Головне управління Держземагенства у Львівській області винести клопотання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована між Лішнянським лісництвом, кооперативним садом товариства «Нива», та населеним пунктом Монастир-Дережицькій.

Зокрема стверджує, що 10 жовтня 2010 року звернулась до Головного управління Держземагенства у Львівській області про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, проте станом на 25 травня 2015 року відповіді не отримала. Вважає що бездіяльність відповідача не відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідач - Головне управління Держземагенства у Львівській області надав заперечення від 07 липня 2015 року в яких позовні вимоги вважає безпідставними та законодавчо необґрунтованими, просив відмовити у їх задоволенні. Вважає що зміст позовної заяви, доданої до неї документи не містять інформації про вчиненні відповідачем порушення вимог чинного законодавства.

Розглянувши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши надані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спірки по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Наказом Мінагрополітики України від 25.01.2013 № 40, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 лютого 2013 за №260/22792, КАС України, тощо.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України, повноваження щодо надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб відноситься до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Наказом Мінагрополітики України від 25.01.2013 № 40, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 лютого 2013 за №260/22792, внесено зміни до Положення про Головне управління Держземагентства в області, згідно з яким Головні управління Держземагентства у областях наділено повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб.

Підстави, порядок та норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам регулюються ст. 116,118,121 Земельного кодексу України.

Згідно із ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України ( Кодекс) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У позовній заяві позивач зазначає про бездіяльність Головного управління Держземагентства у Львівській області, щодо зволікання у розгляді клопотання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться між Лішнянським лісництвом, кооперативними садами (садовим товариством «Нива») та населеним пунктом, та просить суд зобовязати Відповідача винести дозвіл ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться між Лішнянським лісництвом, кооперативними садами (садовим товариством «Нива») та населеним пунктом Монастир Дережицький, на розгляд сесії Дрогобицької районної ради.

Стосовно першого питання. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

11.10.2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства , яка знаходиться між Лішнянським лісництвом, кооперативними садами (садовим товариством «Нива») та населеним пунктом Монастир Дережицький.

В результаті розгляду вищезазначеного клопотання відповідачем, керуючись ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, 25.10.2013 року листом № 01-16/4-7449 надано відповідь гр. ОСОБА_2. Також, згідно обліку журналу реєстрації поштових відправлень Головного управління Держземагентства у Львівській області, 29.10.2013 року Головним управлінням зареєстровано та відправлено відповідь на звернення позивача.

Отже, відповідач керуючись ч. 7 ст. 118 Кодексу розглянув клопотання позивача в строки передбачені Законом, та беручи до уваги, що термін надання відповіді становив менше місячного строку визначеного статтею 118 Кодексу, тобто 18 днів, з моменту надходження листа. Таким чином, аргументи наведені позивачем щодо зволікання у наданні відповіді є безпідставними.

Щодо другого питання. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 15 Земельного кодексу України визначені повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин до таких належить:

а) внесення в установленому порядку пропозицій щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин;

б) участь у розробленні та виконанні державних, галузевих, регіональних та місцевих програм з питань регулювання земельних відносин, раціонального використання земель, їх відтворення та охорони, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, у проведенні моніторингу земель, територіальному плануванні;

в) організація проведення робіт, пов'язаних із реалізацією земельної реформи;

г) проведення відповідно до законодавства моніторингу земель та охорони земель;

ґ) ведення та адміністрування Державного земельного кадастру;

д) участь у державному регулюванні планування територій;

е) проведення державної експертизи землевпорядної документації;

є) здійснення заходів щодо вдосконалення порядку ведення обліку і підготовки звітності з регулювання земельних відносин, використання та охорони земель, формування екомережі;

є-1) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом;

ж) вирішення інших питань, визначених законами України та покладених на нього актами Президента України.

Відповідно до Положення про Головне управління Держземагентства в області, згідно з яким Головні управління Держземагентства у областях наділено повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб.

Ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. З врахуванням вищевказаних законодавчих норм, Головне управління Держгемагентства у Львівській області не наділене повноваженнями виносити клопотання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на розгляд сесії районної ради.

Згідно ч.3, ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Для суду є очевидним, що відповідач діяв відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства і Конституції України, обґрунтовано, з урахуванням обставин, що мали значення при прийнятті рішення і добросовісно.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в :

в задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.