Справа № 804/9908/14
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2014 р. Справа № 804/9908/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потолової Г.В.
при секретарі Корсун М.О.
за участю: представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про скасування рішення, скасування картки відмови, зобовязання вчинити певні дії,
ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Митного посту «Дніпропетровськ-Лівобережний» Міністерства доходів і зборів України про:
- скасування рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2014/200021/1 від 14.03.2014р.;
- зобовязання відповідача визначити митну вартість товару за ціною договору (контракту) товарів, які імпортуються (вартість операції) щодо товарів відповідно до декларації митної вартості №110100000/2014/206022 від 13.03.2014р.
18.08.2014р. позивачем подано заяву про зміну позовних вимог, згідно якої останній просить:
- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2014/200021/1 від 14.03.2014р., які прийняті Дніпропетровською митницею Міністерства доходів і зборів;
Ухвалою суду від 21.08.2014р. здійснено заміну відповідача на належного, а саме: на Дніпропетровську митницю Міндоходів.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував, посилаючись на законодавчі підстави своїх дій, діяльність в межах закону та наданих повноважень, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, при розгляді справи виходить з наступного.
В ході консультацій відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2014/200021/1 від 14.03.2014р. та надано декларанту картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску через митний кордон України належного ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» імпортованого товару.
На підставі ч.7, ч.8 ст.55 Митного кодексу України, ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» звернулося до відповідача з проханням випустити товари у вільний обіг під гарантію сплати податків і зборів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною митним органом. В свою чергу відповідачем прийнято рішення про можливість випуску товару у вільний обіг під обрані декларантом гарантійні зобовязання.
Митне оформлення проведено за наступними ДМВ: ДМВ ТН №110100000/2014/206196 від 14.03.2014р. та ДМВ ДТ №110100000/2014/206914 від 21.03.2014р., ДМВ ТН №110100000/2014/206197 від 14.03.2014р. та ДМВ ДТ №110100000/2014/206916 від 21.03.2014р., ДМВ ТН №110100000/2014/206247 від 17.03.2014р. та ДМВ ДТ №110100000/2014/206917.
Так, в результаті коригування загальна сума податку на додану вартість за новими ДМВ збільшилася на 90 207,22грн., а саме: за ДМВ ТН №110100000/2014/206196 від 14.03.2014р. та ДМВ ДТ №110100000/2014/206914 від 21.03.2014р. розмір ПДВ збільшився на суму 11 257,37грн., ДМВ ТН №110100000/2014/206197 від 14.03.2014р. та ДМВ ДТ №110100000/2014/206916 від 21.03.2014р. - розмір ПДВ збільшився на суму 67 544,22грн., ДМВ ТН №110100000/2014/206247 від 17.03.2014р. та ДМВ ДТ №110100000/2014/206917 - розмір ПДВ збільшився на суму 11 405,63грн.
Не погоджуючись з рішенням митного органу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів з відповідним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили обєктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.
Загальна кількість товару, що постачається за контрактом на умовах CFR Одеса, Україна, складає 198 метричних тон на загальну суму 293 040 доларів США, оплачений 20.12.2013р. у розмірі 87 912 доларів США та суму у розмірі 205 128 доларів США з використанням документарного інкасо.
Позивач звертає увагу на те, що він придбав товар у компанії Hyundai corporation (продавець за контрактом), виробником якого є SAUDI POLYMER COMPANY (Саудівська Аравія), отже умови постачання товару від виробника до продавця за контрактом визначається на їх розсуд, тим більше, що ціна поставки товару від виробника - SAUDI POLYMER COMPANY (Саудівська Аравія) до компанії Hyundai corporation визначена як CIF у експортній декларації виробника. Оскільки позивач (покупець) придбав товар у компанії Hyundai corporation (продавець за контрактом) на визначених у контракті умовах, які в повному обсязі відповідають супровідним документам наданим до митниці, то умова придбання продавцем товару у виробника не може впливати на визначення митної вартості товару, придбаного позивачем у продавця.
Неподання позивачем договору із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товару, митну вартість якого визначається, рахунка про здійснення платежів третім особам на користь продавця товару, позивач пояснив тим, що продавець товару - компанія Hyundai corporation посилаючись на необхідність збереження комерційної таємниці і захисту документів по взаємовідносинах з третіми особами відмовила у їх наданні, про що надало документальне підтвердження (лист № HDKYV-CPT-104/03/14 від 11.03.14р.), не може однозначно свідчити про недостовірність відомостей, що викладені у інших документах, поданих декларантом на підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.
Також, позивач звертає увагу на те, що каталоги, прейскуранти від виробника товару складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов'язкової вимоги щодо отримання від суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.
Таким чином, на думку позивача, відомості, наведені в каталогах, специфікаціях, прейскурантах від виробника товару, не мають імперативного характеру, а отже можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації для прийняття рішення щодо правильності визначення митної вартості.
Як зазначає позивач, неподання ним рахунку від експедитора з урахуванням вимог ч. 11 статті 58 МК України, пояснюється умовами поставки CFR Одеса, який включає зобов'язання продавця (компанії Hyundai corporation) понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення.
Також, позивач вважає, що неподання ним витребуваних митним органом додаткових документів, а саме: договору із третіми особами, повязаного з договором про поставку товару рахунків про здійснення платежів від третіх осіб на користь продавця товару, виписку з бухгалтерської документації, рахунку від експедитора, каталогу, прейскурантів від виробника товару, не звільняє відповідача від обовязку визначити митну вартість задекларованого товару на підставі наявних відомостей, зокрема, документів, наданих позивачем.
Позивач вказує, що ним було подано митному органу наступні документи: висновок експерту ТПП №ГО-1059 від 12.03.2014р., який спростовує необхідність надання інформації біржових організацій про вартість товару, специфікація товару від виробника SAUDI POLYMER COMPANY (Саудівська Аравія).
Також, на думку позивача, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Як вказує позивач, відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару митний орган не вказав на розбіжності в поданих декларантом документах, які на його думку, впливають на значення складових митної вартості товарів та дають підстави для обґрунтованого сумніву у достовірності відомостей про митну вартість товарів.
Відповідач в обґрунтування своїх заперечень зазначив наступне.
За результатами проведеного контролю із застосуванням системи управління ризиками Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) відповідно до ст.337 Митного кодексу України в автоматизованому порядку за митною декларацією від 26.05.2014р. №110100000/2014/212874 було виявлено ризик щодо можливого заниження митної вартості та сформовано повідомлення щодо необхідності здійснення перевірки правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.
Так, посадовою особою Дніпропетровської митниці Міндоходів відповідно до п.4.1 ст.54 МУ України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, в результаті якого встановлено розбіжності, а саме:
- відповідно до ст.337 МУ України проведено перевірку документів та відомостей рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 1,48 дол.США/кг на умовах поставки CFR м.Одеса, рівень митної вартості подібного з урахуванням якісних характеристик товару, за попередніми митними оформленнями, становить 1,72 дол.США/кг.
Як вказує відповідач, згідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи зазначені у ч.2 ст. 53 Митного кодексу України містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант на письмову вимогу митного органу зобовязаний протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; - рахунок від експедитора з урахуванням вимог ч.11 ст.58 МК України; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти від виробника товару; - інформація біржових організацій про вартість товару.
Відповідач посилається на пояснення позивача про неможливість надання витребуваних документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості, протягом визначеного органом доходів і зборів терміну.
У звязку з цим 14.03.2014р. уповноваженою особою митниці прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2014/200021/1, де зазначається про неподання позивачем до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості у відповідності до вимог ч.2-4 статті 53 Митного кодексу України. Вказується також, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у звязку з тим, що: використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності).
Одночасно, відповідач вказує, що неможливість застосування першого методу обумовлена ненаданням позивачем затребуваних митницею додаткових документів, а також наявністю розбіжностей в наданих документах, а саме:
- згідно зі ст.254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою. До митного оформлення надано експортну МД №2628 від 27.01.2014р. разом із перекладом. На перекладі зазначено, що він «є вірним і повністю відповідає вимогам до перекладу документів міжнародного обігу. Виконав: ОСОБА_3 Свідоцтво (диплом) АР №23344650 від 26.06.2003р.». Враховуючи, що митна декларація країни експорту є офіційним документом та складена двома мовами (англійською та арабською) не надані підтверджуючі документи, на підставі яких перекладача ОСОБА_3 уповноважено здійснювати переклади документів з арабської та англійської мови;
- відповідно до п.6.1 контракту визначено обовязок передання продавцем покупцю документів, зокрема сертифікату якості (аналізу), який до митного органу наданий не був;
Відповідно до даних, зазначених позивачем у графі 2 «Відправник/експортер» МД №110100000/2014/206022, відправником товару є GULF POLYMERS DISTRIBUTION COMPANY (Dubai, UAE).
Виробником товару є компанія SAUDI POLYMER COMPANY (Saudi Arabia).
Так, у графі 11 МД «Торговельна країна/Країна виробництва» позивачем зазначений літерний код KR, який згідно Класифікації держав світу відповідає назві держави «Корея».
У графі 15 «Код країни відправлення» - Обєднані Арабські Емірати.
У графі 34 «Код країни походження» позивачем зазначений літерний код SA, який згідно Класифікації держав світу відповідає назві держави «Саудівська Аравія».
Отже, за твердженням відповідача, позивач повинен був надати до Дніпропетровської митниці договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, однак свого обовязку не виконав.
Позивачем було подано до митного органу висновок експерта №ГО-1059 від 12.03.2014р. Висновок ТПП №ГО-1059 від 12.03.2014р. встановлює ринкову вартість товару, включає в себе податки та інші витрати, тому має бути більше ніж митна вартість. Інформація, що міститься в висновку ТПП носить довідковий характер, так як не враховує умови формування вартості товару, форми платежу, якісних характеристик товару, не зазначені зовнішні джерела інформації, використані експертом. Також у наданому висновку не вказано, за який період визначено середній розрахунковий рівень цін на товар «поліетилен низького тиску високої густини». Отже, на думку відповідача, наданий висновок не відповідає вимогам ст.52 Митного кодексу України та не містить відомості, що необхідні для підтвердження заявленої митної вартості товару.
За результатами контролю співставлення відповідно до ст.377 МК України встановлено, що рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 1,48 дол.США/кг на умовах поставки CFR м.Одеса, рівень митної вартості подібного з урахуванням якісних характеристик товару, за попередніми митними оформленнями, здійсненими за м.Дніпропетровськ від 20.02.2014р. №100260001/2014/134548, становить 1,72 дол.США/кг.
З урахуванням викладеного, посадова особа митниці, відповідно до ст.55 МК України, прийняла рішення про коригування заявленої митної вартості товару №110100000/2014/200021/1 від 14.03.2014р., відповідно до якого митну вартість скориговано до 1,72 дол. США/кг на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням резервного методу відповідно до ст.60 МК України.
Також, відповідач зазначає, що відповідно до умов контракту від 09.12.2013р. покупець зобовязаний оплатити вартість товару в розмірі 70% від повної суми товару (що складає 205 128 дол.США) протягом 50 днів з дня отримання коносаменту. Строк оплати сплинув 20.03.2014р. позивач платіжних документів протягом цього строку до митного органу не надавав, жодних причин щодо не подання додаткових документів не зазначив.
Таким чином, відповідач зазначає. що митниця може вимагати, а субєкт господарювання повинен надати лише належні документи, оскільки надання неналежних документів не може вважатись виконанням вимог митного органу щодо підтвердження митної вартості товару.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.
Так, митна вартість товару була заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України (далі-МКУ) має право:
- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
- письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
- здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
- проводити в порядку, визначеному ст. ст. 345 - 354 МКУ, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
- звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
- застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Статтею 54 МКУ передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МКУ.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Відповідно до ст. 337 МКУ, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення:
- формато-логічного контролю;
- контролю співставлення;
- контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов'язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.
Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу XI МК України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу XI МК України.
Відповідно до матеріалів справи, за результатами проведеного контролю із застосуванням системи управління ризиками Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) відповідно до ст.337 МК України в автоматизованому порядку за митною декларацією від 26.05.2014р. №110100000/2014/212874 було виявлено ризик щодо можливого заниження митної вартості та сформовано повідомлення щодо необхідності здійснення перевірки правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.
Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій ст.53 МК України містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант на письмову вимогу митного органу зобов'язаний протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи:
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третіми особами на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором;
- рахунок від експедитора з урахуванням вимог ч.11 ст.58 МК України;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з матеріалами справи, на вимогу митного органу про надання документів, декларантом було зазначено, що протягом визначеного відповідачем терміну надати будь-які інші додаткові документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості, він не має можливості.
З наданих відповідачем заперечень, судом встановлено, що неможливість застосування першого методу обумовлена ненаданням позивачем затребуваних митницею додаткових документів, а також розбіжностей в наданих документах.
Отже, суд приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості прийнято митним органом відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до даних, зазначених позивачем у графі 2 «Відправник/експортер» МД №110100000/2014/206022, відправником товару є GULF POLYMERS DISTRIBUTION COMPANY (Dubai, UAE).
Виробником товару є компанія SAUDI POLYMER COMPANY (Saudi Arabia).
Так, у графі 11 МД «Торговельна країна/Країна виробництва» позивачем зазначений літерний код KR, який згідно Класифікації держав світу відповідає назві держави «Корея».
У графі 15 «Код країни відправлення» - Обєднані Арабські Емірати.
У графі 34 «Код країни походження» позивачем зазначений літерний код SA, який згідно Класифікації держав світу відповідає назві держави «Саудівська Аравія».
Отже, суд вважає, що позивач повинен був надати до Дніпропетровської митниці Міндоходів витребувані документи, в тому числі, й договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, однак свого обовязку не виконав.
Враховуючи ненадання позивачем запитуваних митницею (відповідачем по справі) документів, які у розумінні вимог Митного кодексу України є неналежними, у митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо правильності заявленої митної вартості товару, відповідач правомірно застосував шостий метод визначення митної вартості товару.
Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В ході судового розгляду адміністративної справи відповідачем доведено застосування черговості розгляду методів визначення митної вартості товару та неможливість застосування попередніх, крім шостого.
Відтак, обґрунтування відповідача знайшли підтвердження в ході розгляду справи, останнім доведено правомірність прийнятого рішення, у звязку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» до Дніпропетровської митниці Міндоходів про скасування рішення, скасування картки відмови, зобовязання вчинити певні дії відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Текст постанови у повному обсязі виготовлений 08.09.2014р.

Суддя ОСОБА_4