Справа № 820/3364/15
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 р. справа №820/3364/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Волкової А.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-сервіс Харків" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мед-сервіс Харків", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 11.11.2014 року.

У обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене з порушенням вимог податкового законодавства, а саме порушення приписів Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", за які позивачу донараховано штрафні санкції, фактично не відбулися, висновки перевіряючих у акті перевірки не відповідають дійсним обставинам, окрім того, податковим органом при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було взято документи первинного бухгалтерського обліку, які направлені позивачем разом із запереченнями на акт перевірки у встановлений законодавством строк.

Відповідачем надано заперечення на адміністративний позов, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та його винесення на підставі та на виконання норм податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Уповноважений представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений відповідно до вимог податкового законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

24 жовтня 2014 року на підставі направлень на перевірку №№4065, 4066 від 20.10.2014 року (а.с.40-41) на виконання наказу №359 від 08.10.2014 року державними ревізорами-інспекторами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проведено фактичну перевірку ТОВ "Мед-сервіс Харків" щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності торгових патентів, ліцензій, свідоцтв. Перевірка проводилась на обєкті аптека, за адресою: м. Харків, пр. Московський 256-А.

За наслідками перевірки складено Акт фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) від 24.10.2014 року (далі по тексту - акт перевірки, Акт, а.с.42-43, додатки до акту - а.с.44-45).

Податковим органом під час перевірки встановлено порушення п. 1, п. 2, п. 12, п. 13 ст. 3 Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Не погоджуючись з висновками, викладеними у вищезазначеному Акті перевірки, позивач направив заперечення до Акту перевірки від 24.10.2014 року (вих.№389 від 30.10.2014 року), до якого були долучені копії видаткових накладних, підтверджуючих ведення обліку товарів (а.с.86-104).

Листом №16561/10/20-31 від 07.11.2014 року податковий орган повідомив позивача, що в запереченнях на акт перевірки не спростовується факт порушень, зафіксованих а акті перевірки, позивачем не надано вичерпне документальне підтвердження обліку товарів, які знаходились в реалізації та знайшли своє відображення в додатку №3 до акту перевірки (а.с.105-107).

Відповідачем за результатами фактичної перевірки позивача винесено податкове повідомлення-рішення № від 11.11.2014 року про сплату штрафних санкцій в розмірі 11149,65 грн., застосованих за порушення п. 1, п. 2, п. 12, п. 13 ст. 3 Закону № 265 (а.с.46).

Згідно з додатком до податкового повідомлення-рішення № від 11.11.2014 року (а.с.47) штрафні санкції розраховані наступним чином:

- незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня на суму 11,84 грн. штраф в розмірі 1 грн;

- непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, перша покупка на суму 5,60 грн. штраф 1 грн;

- непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, друга покупка на суму 4,10 грн. штраф 4,10 грн.

- непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, третя покупка на суму 319,05 грн. штраф 1595,25 грн;

- неведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 4774,15 грн. штраф 9548,30 грн.

Позивач скористався передбаченою законом процедурою адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, подавши відповідні скарги до Головного управління Міндоходів у Харківській області (лист вих.№412 від 20.11.2014 року, .а.с.14-15) та до Державної фіскальної служби (лист вих.№76 від 05.02.2015 року, а.с.16-17), за результатами розгляду скарг податкове повідомлення-рішення № від 11.11.2014 року залишено без змін.

Щодо порушень, зафіксованих в акті перевірки, стосовно непроведення касиром розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції (три покупки), суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Враховуючи очевидні суперечності між обставинами, зафіксованими у акті перевірки, та твердженнями представника позивача, що мають значення для вирішення справи, судом відповідно до приписів ст.ст. 65, 77 КАС України у судовому засіданні допитані свідки: касир торгового залу аптеки №7 ТОВ "Мед-сервіс Харків" ОСОБА_4 (наказ №212-к від 01.07.2011 року, трудова книжка БТ№3711722), головний державний ревізор-інспектор відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 (довідка №46/В/20-40-04-01-18 від 27.03.2015 року), головний державний ревізор-інспектор відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 (довідка №37/Б/20-40-04-01-18 від 27.03.2015 року).

Свідок ОСОБА_4 надала пояснення, що 24.10.2014 року, працюючи одна на зміні у приміщенні аптеки-супермаркету, вона помітила, як один з покупців взяв з торгового стенду упаковку серветок та, не розрахувавшись, попрямував до виходу. На зауваження касира, що покупець не розрахувався, чоловік відповів, що розрахується, проте касир повідомила, що наразі на комп'ютері триває обмін даними з мережею інтернет та попросила покупця зачекати декілька хвилин для того, щоб роздрукувати касовий чек. Чоловік повідомив, що почекає, бо має намір ще здійснити покупки.

У цей момент касир відволіклась на бесіду з іншим покупцем, який купував анальгін та мав намір купити вітаміни, про що радився по телефону з дружиною; після вибору продукції чоловік розрахувався за покупку (анальгін та вітаміни), проте не став чекати чеку та відразу зателефонував комусь.

ОСОБА_4 пояснила, що відразу після телефонного дзвінка до приміщення аптеки зайшов чоловік, який мав намір купити серветки. Після пред'явлення службових посвідчень касиру стало зрозуміло, що два покупці є інспекторами податкового органу, які проводять фактичну перевірку.

Після початку перевірки касир з'ясувала, що покупець, який взяв серветки, поклав гроші на монетницю у іншому касовому вікні (не в тому, де ОСОБА_4 здійснювала продаж товарів та спілкувалась з іншим покупцем) та зазначив, що він вважає, що розрахувався за товар, але йому не було надано касовий чек.

Свідок ОСОБА_4 зазначила, що про те, що покупець поклав гроші за серветки, їй відомо не було; про таку обставину вона дізналась вже під час перевірки; покупка, здійснена другим покупцем, а саме: анальгін та вітаміни, була в межах однієї касової операції.

Касиром було роздруковано чек на таку покупку, проте станом на момент розгляду справи такий чек не зберігся.

ОСОБА_4 у судовому засіданні також зазначила, що під час проведення перевірки інспекторами здійснювались заходи психологічного впливу щодо неї, а саме залякування, погрози, тощо, проте до правоохоронних органів із повідомленням про порушення інспекторами вимог закону під час проведення перевірки касир не зверталась, повідомила про це виключно власне керівництво, оскільки була налякана.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надали тотожні за змістом пояснення про обставини перевірки, які також повністю збігаються з обставинами, зафіксованими в акті перевірки.

Під час надання показань свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 користувались записами; суду пояснили, що використовують акт перевірки, оскільки точні обставини перевірки не збереглися в пам'яті; після допиту свідків записи, якими користувалися свідки, суду та представнику позивача для огляду надані не були.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд керується наступними приписами норм законодавства, чинного на момент проведення перевірки.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ".

Статтею 3 зазначеного закону встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; вчинене вдруге - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг); за кожне наступне вчинене порушення - у п'ятикратному розмірі вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Судом встановлено, що податковим органом донараховано позивачу штрафні санкції за непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції за три окремі покупки (серветки, анальгін, вітаміни).

Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи доказам, у тому числі і показанням допитаних у судовому засіданні свідків, суд керується наступними приписами норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Приписами ст. 86 КАС України регламентовано, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм права, суд оцінює показання свідків у сукупності з іншими доказами та з урахуванням ступеня довіри до нього, яка формується під час спостереження за поведінкою свідка, заслуховування думки осіб, які беруть участь у справі щодо показань свідка тощо. За наявності сумнівів при оцінці будь-яких доказів суд робить висновок про недоведеність певної обставини, але при цьому суд враховує, що у справах щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень діє презумпція вини такого суб'єкта, а тому певну обставину слід вважати встановленою, якщо суб'єкт владних повноважень не навів переконливих доказів щодо відсутності цієї обставини.

Враховуючи вищевикладені норми права, ступінь довіри до допитаних у процесі розгляду справи свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, та ОСОБА_2, відсутність будь-яких належних та допустимих у розумінні ст.70 КАС України письмових та речових доказів щодо факту наявності першої, другої та третьої покупки без застосування РРО (у тому числі фіскальних чеків), судом встановлено, що під час проведення фактичної перевірки аптеки ТОВ "Мед-Сервіс Харків" за адресою м.Харків, проспект Московський, 256 касиром не проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та не роздруковано відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, за покупку анальгіну та вітамінів в межах однієї покупки, за що податковим органом правомірно застосовано штрафну санкцію, передбачену ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " у розмірі 1 грн.

З урахуванням встановлених у справі обставин суд приходить до висновку про те, що відповідачем безпідставно донараховано позивачу штрафні санкції у сумі 4,10 грн та 1595,25 грн за другу та третю покупки, оскільки такі покупки фактично не відбулися.

Щодо виявленого перевіркою порушення стосовно незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня на суму 11,84 грн, за що позивачу донараховано штрафні санкції в розмірі 1 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до додатку до акту перевірки від 24.10.2014 року бланк №002651 та Х-звіту від 24.10.2014 року (а.с.44) під час перевірки встановлено невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня на суму 11,84 грн, що не спростовано наданими у процесі розгляду справи свідченнями ОСОБА_4

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість висновків контролюючого органу щодо донарахування позивачу суми штрафних санкцій у розмірі 1 грн відповідно до приписів ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ".

Щодо виявленого перевіркою порушення стосовно неведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 4774,15 грн, суд зазначає наступне.

Статтею 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 вищезазначеного закону визначено, що облік товарних запасів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) ведеться у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансовій звітності в Україні" (далі - Закон № 996) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи мають бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - після її завершення. Для контролю та впорядкування обробки даних на основі первинних документів можуть складатися звідні облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Данні аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображенні в облікових регістрах у тому звітному періоді, в котрому вони були здійсненні (п.п. 1,3,5 ст. 9 Закону № 996).

У Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999р. № 246 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 р. за № 751/4044) відсутні норми, які б визначали місце зберігання первинних бухгалтерських документів на товарні запаси.

Водночас, у п. 6.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зазначено, що первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи, повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером.

Представником позивача надано пояснення, що оскільки законодавством не встановлений порядок обліку товарних запасів на складах та/або на місці його реалізації, ТОВ "Мед-Сервіс Харків" здійснює оприбуткування товарів у відповідності з положенням (стандартами) бухгалтерського обліку в Україні. Товар, отриманий ТОВ "Мед-Сервіс Харків" від постачальника на підставі видаткових накладних, відображається в бухгалтерському обліку позивача, після оприбуткування товару в установленому порядку відповідні накладні передаються до бухгалтерії підприємства.

Законом № 996 (ст. 1,4, п.5 ст.8), передбачено, що підприємство самостійно визначає свою облікову політику, яка уособлює сукупність принципів, методів і процедур, що використовується підприємством для складання та подання фінансової звітності. Одним з принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності є принцип послідовності, який передбачає постійне застосування підприємством обраної облікової політики.

Свідок ОСОБА_4 зазначила, що під час перевірки пояснила перевіряючим, що облік товарних запасів ведеться належним чином, про що свідчать видаткові накладні, які знаходяться в бухгалтерії підприємства.

Суд зазначає, що видаткові накладні №22273 від 19.09.2013 року, №21717 від 04.09.2013 року, №19171 від 30.08.2013 року, №7305 від 02.04.2014 року та №7745 від 03.04.2014 року (а.с.87-104) надані позивачем до контролюючого органу разом із запереченнями на акт перевірки від 24.10.2014 року, проте не враховані податковим органом ані в процесі розгляду заперечень на акт перевірки, ані під час прийняття податкового повідомлення-рішення.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про безпідставність донарахування позивачу штрафної санкції у розмірі 9548,30 грн у зв'язку з відсутністю факту порушення позивачем вимог п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ".

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). За приписами ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 11.11.2014 року в частині донарахування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 11147,65 грн, у частині донарахування позивачу штрафних санкцій у сумі 2 грн за порушення п.1 та п.13 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та обґрунтованим.

Судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволеної та відхиленої частини вимоги відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 69-72, 77, 86, 94, 128, 141, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-сервіс Харків" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 11.11.2014 року в частині донарахування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 11147 (одинадцять тисяч сто сорок сім) грн 65 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України (р/р: 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код: 37999628, МФО: 851011, банк: ГУДКСУ у Харківській області) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-сервіс Харків" (, адреса місцезнаходження: 61002, м.Харків, вул. Дарвіна, буд.27-А) судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн 33 коп. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 20 липня 2015 року.

Суддя Котеньов О.Г.