Справа № 369/3345/15-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/3345/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук Л.М. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А
16 липня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання нечинним рішення управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі, зобов`язання вчинити дії, -
Позивач звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, в якому просив: визнати протиправним і нечинним рішення управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, що міститься в листі від 06 березня 2015 року № 57/с-01; зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі розглянути його заяву з врахуванням пільг та прийняти рішення про призначення йому пенсії з часу подання заяви відповідно до наданих ним документів та положень ст. 19 Конституції України, ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 10, 14, 15, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову управління Пенсійного Фонду в Києво-Святошинському районі Київської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язано відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до вимог статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та відноситься до 2-ї категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком у відповідності до вимог статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.
Відповідач, листом від 6 березня 2015 року № 57/с-01 повідомив позивача, що надана ним довідка № 1/08 не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона не містить дати реєстрації, в ній відсутній підпис бухгалтера, та не підтверджено первинними документами, що стверджують період роботи в зоні відчуження (табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати).
Вважаючи відмову пенсійного органу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог позивача, виходячи з такого.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком призначаються особам після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до частини 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсія призначається зі зниженням пенсійного віку на 10 років.
В силу положень частини 1 статті 10 цього Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються зокрема громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів.
Згідно з частиною 3 статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорії 2, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 .
Дослідивши наявні у справі матеріали, колегія суддів вважає, що позивачем надано належні та допустимі у розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України докази на підтвердження обставин його роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження у період 7-8 травня 1986 року та 12-13 травня 1986 року.
Вказані обставини підтверджуються довідкою Києво-Святошинського АТП облспоживспілки УРСР № 14-сп від 18 травня 1993 року, згідно з якою ОСОБА_2 у названі вище періоди виконував роботи з вивозу майна у м. Чорнобиль, отримав заробітну плату в розмірі 68 крб. 40 коп. Довідка підписана керівником підприємства та головним бухгалтером, скріплена печаткою підприємства.
Поряд з цим, у матеріалах наявна копія довідки № 3 від 27 січня 1999 року, яка була видана Києво-Святошинським АТП, в якій зазначено, що ОСОБА_2 з 01 жовтня 1983 року згідно наказу № 329 від 29.09.1983 року працював на посаді водія на автомобілі марки ГАЗ-53 д/н НОМЕР_2 . Відповідно до копії трудової книжки позивача, останній працював у названому підприємстві з 01.10.1983 по 01.12.1999.
Також, судова колегія враховує, що згідно з листом Київської обласної спілки споживачів товариства Облспоживспілка № 15/09 від 18 березня 2013 року, документи (накази, табель робочого часу, маршрутні листи, подорожні листи), які засвідчують його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не збереглися у зв`язку з нетривалим терміном зберігання. Києво-Святошинське автотранспортне підприємство виробничого автотранспортного об`єднання Київської облспоживспілки ліквідоване, постанова правління від 16 травня 1988 року № 70.
Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено обставини виконання позивачем робіт у зоні відчуження у період 7-8 травня 1986 року та 12-13 травня 1986 року, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку у відповідності до вимог статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
За таких обставин, відмова пенсійного органу у призначенні позивачеві названої пенсії є протиправною, у зв`язку із чим колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправною відмову управління Пенсійного Фонду в Києво-Святошинському районі Київської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до вимог статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»..
Доводи апелянта про пропуск позивачем встановленого приписами статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду, судова колегія оцінює критично, і звертає увагу, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року у задоволенні заяви управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про залишення позову без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України відмовлено.
Вказана ухвала сторонами не оскаржена і апеляційний суд позбавлений можливості надавати правову оцінку викладеним у ній висновкам, проте, враховуючи, що питання пропуску позивачем встановленого процесуальним законом строку звернення до суду вирішено судом першої інстанції і у задоволенні клопотання відповідача відмовлено, судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта щодо цього.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання нечинним рішення управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі, зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2015 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 16 липня 2015 року

.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.