Справа № 2-а-1289/11
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2011-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-а-1289/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Шевченко 1.1.

при секретарі Хміль Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Кагарлицького взводу ДПС при УДАІ в Київській області ОСОБА_2, третя особа: Кагарлицький взвод ДПС при УДАІ ГУ МВС України в Київській області про визнання незаконною постанови в справі про адміністративне правопорушення та її скасування, -

встановив:

позивач просить суд визнати незаконною постанову у справі про адміністративне правопорушення серії All № 034932 від 25.12.2010 р., скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії All № 034932 від 25.12.2010 p., закрити провадження у справі, посилаючись на те, що 25.12.2010 року, він дійсно керував транспортним засобом марки ВАЗ 211010, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кагарлик Київської області.

Вимушено зупинивши власний т/з, він увімкнув аварійну світлову сигналізацію, оскільки двигун автомобіля, на якому він рухався, перед зупинкою для маршрутних т/з, що знаходиться в м. Кагарлик, біля «Правекс - Банку», вийшов з ладу. Таким чином, з незалежних від нього причин, він вимушено здійснив зупинку.

З його автомобіля, в той час, вийшов пасажир, якого він мав відвезти до Кагарлицької автостанції, зупинка його т/з була не запланованою. Він аж ніяк не міг навмисно порушити правила дорожнього руху, оскільки, неподалік на міській кільцевій дорозі, бачив службовий автомобіль працівників ДАІ. Також, він сподівався, що відповідач звернув увагу на те, що він зупинив свій т/з з увімкненим аварійним сигналом.

Після декількох спроб завести двигун автомобіля, він нарешті зміг далі продовжити рух, але інспектор ДПС ОСОБА_2, зупинив його автомобіль, після чого, склав протокол у справі про адміністративне правопорушення та виніс постанову серії АІ1 № 034932 від 25.12.2010 р. На скільки він пам'ятає, відповідач, продиктував йому пояснення по суті порушення у відведеній графі адміністративного протоколу.

Так, інспектор ДПС Кагарлицького взводу ДПС ОСОБА_2, склав протокол у справі про адміністративне правопорушення та виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої, його й було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді застосування щодо нього грошового стягнення у розмірі 260 грн. штрафу, в порядку ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з цим, інспектор ДПС Кагарлицького ВДПС навіть не відрекомендувався, не назвав свого прізвища ім'я по батькові, місце роботи та посаду.

При оформленні відповідачем матеріалу про адміністративне правопорушення, його, як учасника дорожнього руху, було повідомлено про місце та час розгляду адміністративної справи, що засвідчено його власноручним підписом, проте при складені протоколу про адміністративне правопорушення серії АІ № 178737 від 25.12.2010 p., йому не було роз'яснено його прав, так як цього вимагає ст. 256, 268 КУпАП.

Стаття 256. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення (п. 4) «При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі».

Однак, в даному протоколі жодних відміток проставлено не було. Відтак, він був позбавлений можливості на ознайомлення зі своїми правами. Відповідач, його з правами не ознайомив. Власноручного підпису він не ставив. Зі складеним протоколом не погоджується.

Зі змістом протоколу він ознайомлений, але зі змістом ст. 268 КУаАП та ст. 63 Конституції України, його, відповідач не ознайомив.

Також, повідомляє суд про те, що протоколу про адміністративне правопорушення йому відповідач не вручив, чим порушив його право на ознайомлення з матеріалами даної адміністративної справи.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що відповідач в засідання суду не з'явився без поважних причин і ухвалює постанову на підставі наявних в справі матеріалів.

Представник третьої особи в особі в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що третя особа в засідання суду не з'явився без поважних причин і ухвалює постанову на підставі наявних в справі матеріалів.

Вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

25 грудня 2010 року інспектором ДПС Кагарлицького взводу ДПС при УДАІ в Київській області ОСОБА_2 був складений протокол серії АІ № 178737 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1. Згідно даного протоколу 25 грудня 2010 року 80 км а/д Київ Знамянка, керуючи автомобілем ВАЗ 211010, державний номерний знак НОМЕР_2, який належить йому на праві приватної власності, здійснив зупинку ближче 30м від майданчика для зупинки транспортних засобів і був зупинений сержантом міліції ОСОБА_2.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення позивач вважав незаконною, а тому оскаржив її до суду.

Справа про адміністративне правопорушення може бути порушена тільки тоді, коли є приводи та підстави.

Приводами до порушення є встановлені законом джерела, з яких компетентні субєкти, які мають право порушувати справу, черпають відомості про скоєння адміністративного правопорушення. Приводом до порушення адміністративної справи є безпосереднє виявлення правоохоронними органами ознак правопорушення.

Для порушення адміністративної справи необхідні й достатні підстави. Справа може бути порушена, якщо обєктивні дані свідчать про наявність ознак адміністративного правопорушення. Цей висновок ґрунтується на аналізі ст.. ст.. 9, 247 КУпАП.

Стаття 9 КУпАП розкриває загальне поняття адміністративного правопорушення і його ознаки протиправність, винність, караність. Інші статті Загальної частини КУпАП визначають його склад: обєкт, обєктивну сторону, субєкт та субєктивну сторону.

Єдиною матеріальною підставою порушення адміністративної справи є склад адміністративного правопорушення, що прямо передбачено ст.. 247 КУпАП, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того п.2.2 «Інструкції з організації провадження діловодства у справах про адміністративне правопорушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженого наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 22.10.2003 року № 117, що «з урахуванням потреби в більш повних доказах у справі про адміністративне правопорушення необхідно прагнути до залучення свідків будь якого правопорушення».

Статтею 251 КУпАП зазначено, що доказом в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюється протокол про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобі, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів. А також іншими документами.

Докази мають велике значення для правильного вирішення справи, адже на основі доказів ґрунтується повне, всебічне і обєктивне зясування обставин даної справи.

КУпАП України визначає ряд доказів, що можуть бути покладенні в основу винесення постанови у справі, а саме: показання свідків, показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, документи.

Згідно приписів п.2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадові особі) або у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішується адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ч.3 Постанови від 06.03.2008 року № 2 Пленуму Вищого адміністративного суду до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб адміністративної відповідальності, які прийнятті субєктами владних повноважень (крім суду) та рішення державних виконавців чи / або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України, за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено в установленому законом порядку. З цього випливає, що тягар доведення провини покладається на інспектора ДАЇ, який виніс постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, що давали можливість зробити висновки суду про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому дана постанова підлягає до скасування за відсутності події та складу адміністративного правопорушення та провадження по справі необхідно закрити.

Відповідно до ст.. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України, Правила дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ДПС Кагарлицького взводу ДПС при УДАІ в Київській області ОСОБА_2, третя особа: Кагарлицький взвод ДПС при УДАІ ГУ МВС України в Київській області про визнання незаконною постанови в справі про адміністративне правопорушення та її скасування - задовольнити.

Постанову А11 № 034932 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. скасувати та провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Шевченко