Справа № 804/19741/14
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представник відповідача ОСОБА_3 не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Сфера» до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
Від відповідача надійшло заперечення в яких він посилається на те, що Західно-Донбаською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено перевірку ПП «Сфера». Перевіркою встановлено розбіжність між загальною сумою ПДВ відповідно товарно-транспортних накладних за травень 2014 року та сумою ПДВ згідно наданих до перевірки видаткових та податкових накладних в розмірі 5126,10 грн, а саме: до перевірки не надано видаткових та податкових датовані 06.05.2014 року на суму ПДВ 5126,10 грн., також в наданих ТТН інформація зазначена не в повному обсязі. Крім цього, не надано до перевірки дорожні листи, специфікації та сертифікати якості на доставлений товар. Також свої висновки податковий орган робив на підставі акту від 28.08.2014 року №183/08-27-211/38931534 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТД «КОМПЛЕКТ ТОРГ» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.05.2014 р. по 30.06.2014 р.», яким підтверджено, що господарська діяльність ТОВ «ТД «КОМПЛЕКТ ТОРГ» має ознаки нереальності здійснення операцій. Таким чином, дії податкового органу щодо проведення перевірки та викладені висновки в ОСОБА_2 перевірки відповідають вимогам чинного законодавства України, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, у звязку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у позові з підстав зазначених у запереченнях.
Заслухавши представників позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Відповідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи А00 №544062 Приватне підприємство «Сфера» зареєстровано 04.06.1999р. Виконавчим комітетом Тернівської міської ради Дніпропетровської області.
Згідно з Довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АБ №681124 від 11.02.2013р., види діяльності ПП «Сфера» за КВЕД-2010: 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах, 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами с спеціалізованих магазинах, 73.11 Рекламні агентства.
Судом встановлено, що в період з 16 жовтня 2014 року по 22 жовтня 2014 року, на підставі наказу №794 від 15.10.2014р., згідно зі п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Сфера», щодо реальності здійснення господарських операцій та з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.05.2014 р. по 31.05.2014 р. при взаємовідносинах з ТОВ «ТД «Комплект Торг», за результатами якої складено ОСОБА_2 № 252/22-03-30344629 від 24.10.2014р.
У розділі 3 вказаного ОСОБА_2, перевіряючі посилаються на те, що при проведенні перевірки було використано автоматизовані бази даних: АІС «Податковий Блок», ІС «Архів електронної звітності», Бази даних УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській обл., Система автоматизованого співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань у розрізі контрагентів на рівні ДПА України, матеріали актів перевірок: ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області проведена зустрічна звірка ТОВ «ТД «КОМПЛЕКТ ТОРГ» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.05.2014 р. по 30.06.2014 р., за результатами складено акт: - ОСОБА_2 від 28.08.2014 № 183/08-27-2211/38931534 Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТД «КОМПЛЕКТ ТОРГ» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.05.2014 р. по 30.06.2014 р., яким підтверджено, що господарська діяльність ТОВ «ТД «КОМПЛЕКТ ТОРГ» податкова адреса: м.Запоріжжя, вул. Радгоспна, 18/18, має ознаки нереальності здійснення операцій.
У звязку з чим, перевіряючими зазначено, що беручи до уваги наведені факти, які свідчать про відсутність реально здійснених господарських відносин між підприємством та ТОВ «Комплект Торг» виключає правомірність визначення платником податкового кредиту за такими операціями, незважаючи на наявність у нього податкових накладних, що за формою відповідають вимогам чинного законодавства, та сплати продавцю вартості послуг.
Відповідно до висновків ОСОБА_2 перевірки позивача № 252/22-03-30344629 від 24.10.2014р., позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення: п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України завищено розмір податкового кредиту на загальну суму 146509,08грн. в наслідок чого занижено розмір податкових зобовязань з податку на додану вартість за травень 2014 на суму 146509,08грн.
Згідно Договору оренди автомобіля №22 від 01.07.2012р. укладеного між ПП «Сфера» (Орендар) та ПП «Астра» (Орендодавець), предметом якого є: Орендодавець надає, а Орендар отримує в платне користування 13 автомобілів, у т.ч. марки ЗІЛ 5301 БО, державний номер НОМЕР_1, рік випуску 2003, колір білий (п.п.1) п.1.1 Договору).
Відповідно до п.1.3 Договору, термін оренди встановлюється з 10.07.2012р. по 09.07.2013р. Термін оренди може бути зменшений або збільшений за погодженням сторін, за умови підписання додаткової угоди до цього Договору.
07 липня 2013р. ПП «Сфера» та ПП «Астра» уклали Додаткову угоду №1 до Договору оренди автомобіля №22 від 10.07.2012р., в якій визначили, що термін оренди подовжується з 10.07.2013р. по 31.12.2014р.
Відповідно до Договору купівлі-продажу №135 від 01.04.2014р., укладеного між ТОВ «ТД «Комплект Торг» (Продавець) та ПП «Сфера» (Покупець), предметом якого є: в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язується прийняти й оплатити товар. Загальна кількість товару, його часткове співвідношення, одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру товару визначаються Сторонами у видаткових накладних
На виконання умов вказаного Договору були оформлені видаткові накладні, копії яких наявні в матеріалах справи: № 0506/10 від 06.05.2014 року, № 0506/11 від 06.05.2014 року, № 0507/04 від 07.05.2014 року, № 0508/08 від 08.05.2014 року, № 0508/09 від 08.05.2014 року, № 0512/20 від 12.05.2014 року, № 0513/06 від 13.05.2014 року, № 0513/07 від 13.05.2014 року, № 0515/09 від 15.05.2014 року, № 0515/09 від 15.05.2014 року, № 0516/05 від 16.05.2014 року, № 0519/22 від 19.05.2014 року, № 0519/23 від 19.05.2014 року, № 0520/06 від 20.05.2014 року, № 0521/07 від 21.05.2014 року, № 0522/09 від 22.05.2014 року, № 0523/06 від 23.05.2014 року, № 0526/16 від 26.05.2014 року, № 0526/17 від 26.05.2014 року, № 0528/3 від 28.05.2014 року, № 0528/4 від 28.05.2014 року, № 0530/10 від 30.05.2014 року.
Згідно ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України (надалі ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Ст.78 Податкового кодексу України регламентує порядок проведення документальних позапланових перевірок п.78.1 якої передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: п.п.78.1.1 за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Аналогічні норми містить п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України яким передбачено, що документальна позапланова перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Згідно п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Статтею 185 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
П.198.1 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).
Згідно п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Пунктом 2 ст.3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996) передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до п.1 ст.9 Закону № 996, факти здійснення господарських операцій фіксують первинні документи, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до п.2 ст.9 даного закону первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: «назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції».
Згідно ч.2 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо юридичної особи, зокрема, види діяльності.
Відповідно до ч.1 ст.18 вказаного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
Додаткові вимоги до первинних документів встановлені п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. № 168/704), відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа, дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, посада і прізвища осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Відносини в галузі діяльності з надання послуг з перевезення вантажів регулюються Цивільним кодексом України (глава 64), Господарським кодексом України (глава 32), Митним кодексом України, Законами України «Про транспорт», «Про зовнішньоекономічну діяльність», «Про транзит вантажів», «Про автомобільний транспорт», «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, тощо.
Відповідно до підпунктів 11.1, 11.3-11.9 пункту 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається.
Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів, Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).
Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.
Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається перевізнику.
Перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною (типова форма товарно-транспортної накладної, подорожнього листа вантажного автомобіля затверджена наказом Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України № 488/346 від 29.121995 року).
Таким чином, товарно-транспортна накладна належить до первинної бухгалтерської документації, наявність якої для всіх суб'єктів господарської діяльності незалежно від форм власності є обов'язковою.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Приймаючи рішення суд виходив з наступного.
Судом встановлено, що в перевіряємий період позивач мав господарські відносини з ТОВ «ТД «Комплект Торг» на підставі Договору купівлі-продажу №135 від 01.04.2014р., укладеного між ТОВ «ТД «Комплект Торг» (Продавець) та ПП «Сфера» (Покупець), предметом якого є: в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язується прийняти й оплатити товар. Загальна кількість товару, його часткове співвідношення, одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру товару визначаються Сторонами у видаткових накладних
На виконання умов вказаного вище Договору, Продавцем було передано у власність Покупця замовлений товар на підставі належним чином оформлених первинних документів - видаткових накладних № 0506/10 від 06.05.2014 року, № 0506/11 від 06.05.2014 року, № 0507/04 від 07.05.2014 року, № 0508/08 від 08.05.2014 року, № 0508/09 від 08.05.2014 року, № 0512/20 від 12.05.2014 року, № 0513/06 від 13.05.2014 року, № 0513/07 від 13.05.2014 року, № 0515/09 від 15.05.2014 року, № 0515/09 від 15.05.2014 року, № 0516/05 від 16.05.2014 року, № 0519/22 від 19.05.2014 року, № 0519/23 від 19.05.2014 року, № 0520/06 від 20.05.2014 року, № 0521/07 від 21.05.2014 року, № 0522/09 від 22.05.2014 року, № 0523/06 від 23.05.2014 року, № 0526/16 від 26.05.2014 року, № 0526/17 від 26.05.2014 року, № 0528/3 від 28.05.2014 року, № 0528/4 від 28.05.2014 року, № 0530/10 від 30.05.2014 року.
Між Продавцем та Покупцем за договором купівлі-продажу товарів № 135 від 01.04.2014 року здійснювались централізовано-кільцеві перевезення товарно-матеріальних цінностей, у звязку з чим операції з приймання-передачі Товарів між сторонами договору здійснювались без довіреностей на підставі письмового повідомлення за вих. № 110 від 01.04.2014 р. (копія якого наявна в матеріалах), оформленого на підставі ч.3 п.13 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 р. №99. В зазначеному повідомленні вказані зразок печатки (штампа) та відомості про матеріально відповідальну особу Покупця уповноважену на приймання товарно-матеріальних цінностей.
Згідно ч.3 п.13 вказаної Інструкції (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), при централізовано-кільцевих перевезеннях цінностей підприємствам їх відпуск постачальниками може здійснюватися без довіреності, якщо одержувач цінностей за підписом керівника і головного бухгалтера підприємства або інших осіб, які уповноважені підписувати довіреності, повідомив постачальника про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на супровідних документах (накладній, акті, ордері тощо) свій підпис про одержання цінностей.
Для перевезення вантажів придбаних за договором купівлі-продажу товарів № 135 від 01.04.2014 року, Покупцем було використано автомобіль, який орендувався ПП «Сфера» за договором оренди автомобіля № 22 від 10.07.2012 року, копія якого наявна в матеріалах справи, у відповідності з яким на підставі акту прийому-передачі від 10.07.2012 року Орендарем ПП «Сфера» було взято в оренду у Орендодавця ПП «Астра» транспортний засіб марки ЗІЛ 5301 БО, державний номер НОМЕР_1.
Перевезення вантажів від складу Продавця на склад Покупця здійснювалося орендованим Позивачем транспортним засобом марки ЗІЛ 5301 БО, державний номер НОМЕР_1 на підставі наступних товарно-транспортних накладних, досліджених в судовому засіданні: № ТТН00000106 від 06.05.2014 року, № ТТН00000107 від 06.05.2014 року, № ТТН00000108 від 07.05.2014 року, №ТТН00000109 від 08.05.2014 року, № ТТН00000110 від 08.05.2014 року, № ТТН00000111 від 12.05.2014 року, № ТТН00000112 від 13.05.2014 року, № ТТН00000113 від 13.05.2014 року, № ТТН00000114 від 15.05.2014 року, № ТТН00000115 від 15.05.2014 року, №ТТН00000116 від 16.05.2014 року, № ТТН00000117 від 19.05.2014 року, № ТТН00000118 від 19.05.2014 року, № ТТН00000119 від 20.05.2014 року, № ТТН00000120 від 21.05.2014 року, № ТТН00000121 від 22.05.2014 року, № ТТН00000122 від 23.05.2014 року, № ТТН00000123 від 26.05.2014 року, № ТТН00000124 від 26.05.2014 року, № ТТН00000125 від 28.05.2014 року, № ТТН00000126 від 28.05.2014 року, № ТТН00000127 від 30.05.2014 року (копії додаються до позову).
У зазначених вище товарно-транспортних накладних у відповідності із Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 року №363, визначено транспортний засіб, яким здійснювалось перевезення, зазначені найменування перевізника, замовника, вантажовідправника та вантажоодержувача, пункти завантаження та розвантаження, маса брутто, відповідальна особа вантажовідправника, а саме директор Продавця ОСОБА_4, зазначено номери видаткових накладних на товар. На підставі п. 11.7 вказаних вище правил до кожної товарно-транспортної накладної було додану відповідну видаткову накладну, як супровідний документ на вантаж в яких зазначались найменування вантажів, їх одиниці виміру, кількість місць та вартість.
У вказаних товарно-транспортних накладних зазначено, відпуск за довіреністю вантажоодержувача ОСОБА_5, водієм зазначено ОСОБА_6
Як вбачається з копій Трудової книжки БТ-І №4671437 та Наказу №216-К від 12.05.2011р., ОСОБА_5 працює на ПП «Сфера» з 12.05.2011р. товарознавцем відділу управління товарними групами овочевого напряму.
Згідно копій Трудової книжки БТ-ІІ №3348431 та Наказу №323/1-К від 25.07.2011р., ОСОБА_6 працює на ПП «Сфера» з 25.07.2012р. водієм автотранспортних засобів відділу транспортно-складської логістики.
Разом із товарно-супровідними документами Продавцем за договором купівлі-продажу товарів № 135 від 01.04.2014 року були надані Покупцю наступні податкові накладні: № 199 від 06.05.2014 р., № 200 від 06.05.2014 р., № 201 від 07.05.2014 р., № 202 від 08.05.2014 р., № 203 від 08.05.2014 р., № 205 від 12.05.2014 р., № 206 від 13.05.2014 р., № 207 від 13.05.2014 р., № 208 від 15.05.2014 р., № 209 від 15.05.2014 р., № 210 від 16.05.2014 р., № 211 від 19.05.2014 р., № 212 від 19.05.2014 р., № 214 від 20.05.2014 р., № 215 від 21.05.2014 р., № 217 від 22.05.2014 р., № 218 від 23.05.2014 р., № 219 від 26.05.2014 р., № 221 від 26.05.2014 р., № 222 від 28.05.2014 р., № 223 від 28.05.2014 р., № 224 від 30.05.2014 р.
Товар, що поставлявся від Продавця ТОВ «ТД «КОМПЛЕКТ ТОРГ» до Покупця ПП «СФЕРА» у відповідності з умовами договору купівлі-продажу товарів № 135 від 01.04.2014 року було використано Продавцем у власній господарській діяльності при здійсненні торгівлі продуктами харчування, що відповідає видам діяльності Позивача.
Наявність у платника податків виданих йому продавцем товару (послуг) податкових накладних, видаткових накладних оформлених з дотриманням вимог чинного законодавства, сплата продавцю вартості товару (послуг) з податком на додану вартість є достатніми підставами для визначення податкового кредиту.
Так, ст. 62 Господарського кодексу України передбачає, що господарюючий суб'єкт, який за своїми ознаками є підприємством, самостійно здійснює будь-які види господарської діяльності, якщо вони не заборонені законодавством України і відповідають цілям, передбаченим статутом підприємства.
При винесенні рішення судом враховано, що як на час укладення договору купівлі-продажу товарів № 135 від 01.04.2014 року, так і під час виконання зобов'язань, позивач та його контрагент були належним чином зареєстрованими та були платниками податку на додану вартість, що підтверджується Довідкою Серія АА №814124 з ЄДРПОУ від 21.10.2013 року, Витягом з ЄДРПОУ №20012911 від 02.02.2015р. та Свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість серія НБ № 533027 від 01.12.2013 року, копії яких наявні в матеріалах справи. Установчі документи контрагента позивача та його власні документи, свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість, не визнані в установленому порядку недійсними. Зазначене відповідачем не спростовано.
Фактичне виконання господарських відносин з ТОВ «ТД «КОМПЛЕКТ ТОРГ» оформлено первинними документам які наявні в матеріалах справи. Первинні документи податкові накладні, платіжні доручення якими оформлені господарські операції складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто відповідають вимогам чинного законодавства щодо надання документу юридичної сили і доказовості.
Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статті 44, статті 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.
Також, у ОСОБА_2 перевірки позивача, податковим органом зазначено, що про наявність у ПП «Сфера» податкових накладних, що за формою відповідають вимогам чинного законодавства.
Оскільки виписані контрагентами позивачу податкові накладні, видаткові накладні не мають недоліків, а порядок їх заповнення відповідає чинному на момент їх виписки законодавству, то з дня отримання податкових накладних у позивача виникло право формувати податковий кредит по взаєморозрахунках з вказаними контрагентами.
Щодо посилання відповідача на факт ненадання позивачем до перевірки в якості первинних документів подорожніх листів на здійснення перевезення вантажів вантажним автомобілем та сертифікатів відповідності на товар, що перевозився на підставі договору купівлі-продажу товарів № 135 від 01.04.2014 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» від 05.07.2011 р. та листа Державної служби статистики України від 23.02.2013 р. № 05.2.-8/107 «Щодо скасування дії подорожніх листів автотранспортних засобів» підприємства, які експлуатують автотранспортні засоби, мають право не виписувати водіям подорожні листи. Стаття 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» з 05.07.2011 р. скасовує обов'язок застосування ТТН та подорожніх листів. Як зазначено в листі ДПС України від 13.04.2012 №6542/6/15-1415 "Про розгляд листа" Законом України від 05.07.11 № 3565-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» у текстах законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» та «Про міліцію» вилучено посилання на дорожні листи.
Суд зазначає, що Наказом Міністерства інфраструктури України від 05.12.2013 року №983 були внесені зміни до Наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 р. № 363, стосовно виключено поняття «Подорожній лист вантажного автомобіля». Таким чином, на момент здійснення Позивачем перевезення вантажів від Продавця ТОВ «ТД «КОМПЛЕКТ ТОРГ» обов'язковість складання подорожніх листів не була передбачена діючим законодавством в Україні.
Що стосується сертифікатів відповідності на Товар, що перевозився на підставі договору купівлі-продажу товарів № 135 від 01.04.2014 року від продавця ТОВ «ТД «КОМПЛЕКТ ТОРГ» до покупця ПП «СФЕРА» в період з 01.05.2014 р. по 31.05.2014 р., то у відповідності із Декретом Кабінету Міністрів України «Про стандартизацію і сертифікацію» від 10.05.1993 р. №46-93 та «Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні» затвердженого Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 року №28, такий Товар не підлягав обов'язковій сертифікації в Україні, а отже позивач не зобовязаний надавати зазначені документи.
Щодо посилання відповідача на розбіжність між загальною сумою ПДВ відповідно товарно-транспортних накладних за травень 2014 року та сумою ПДВ згідно наданих до перевірки видаткових та податкових накладних в розмірі 5126,10грн, суд зазначає наступне.
Так в ОСОБА_2 не вказана видаткова накладна № 0506/10 від 06.05.2014 р. на загальну суму 30 756,05 грн., у т.ч. ПДВ в сумі 5 126,01 грн., а також податкова накладна за нею № 199 від 06.05.2014 р. на суму ПДВ - 5 126,01 грн., копії яких наявні в матеріалах справи. ТТН № 106 від 06.05.2014 р., яка зазначена в ОСОБА_2 серед наданих на перевірку, містить посилання на номер та дату видаткової накладної № 0506/10 від 06.05.2014 р., у ній зазначено загальну вартість товару у сумі 30 756,01 грн. та ПДВ у сумі 5 126,01 грн.
Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Відповідно до ОСОБА_7 адміністративного суду України «Про скасування податкових повідомлень-рішень» №1713/12/13-13 від 11.12.2013, можливе недотримання вимог інших галузей законодавства при укладенні правочинів, якими опосередковані спірні господарські операції, не свідчить про спрямованість відповідних правочинів на ухилення від оподаткування.
Слід зазначити, що Податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортних накладних. Відсутність у підприємства товарно-транспортних накладних на поставлений товар або наявність в таких накладних певних недоліків при наявності інших документів, які підтверджують факт його передачі покупцю, не є безумовною підставою, яка позбавляє підприємство права віднести витрати з придбання цього товару до складу валових витрат та до податкового кредиту.
Також, під час перевірки позивача, податковий орган робив свої висновки на підставі ОСОБА_2 звірки ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 28.08.2014 № 183/08-27-2211/38931534 Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТД «КОМПЛЕКТ ТОРГ» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.05.2014 р. по 30.06.2014 р., в якому зазначено, що господарська діяльність ТОВ «ТД «КОМПЛЕКТ ТОРГ» податкова адреса: м.Запоріжжя, вул. Радгоспна, 18/18, має ознаки нереальності здійснення операцій.
Неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб'єкта господарювання, у випадку неправомірних дій іншого зазначено в практиці Європейського Суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: "…Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності".
Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії", пунктом 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.
Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.
Рішення Європейського Суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" мають в Україні значення джерела права. Більше того, частина 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України вимагає врахування практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні справ.

Положеннями ч. 2 ст. 61 Конституції України визначено індивідуальний характер юридичної відповідальності особи.

При дослідженні факту здійснення господарських операцій, що були підставою для формування податкового кредиту платника податків, оцінювати слід відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами.

Обов'язок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому, такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операції з придбання товару не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів.

За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків-покупця, будь-які порушення постачальниками товару правил ведення господарської діяльності чи податкового обліку не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту або відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документально підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Відповідної правової позиції дотримується і ОСОБА_7 адміністративний Суд України у своїх ухвалах від 09.11.2011р. № К-1837/10, від 15.09.2011р. № К-24505/10, від 08.11.2011р. № К-46076/09, від 26.11.2012р. № К/9991/54239/12, а також в постанові від 14.11.2012р. №К/9991/50772/12.

Тобто доводи на які посилається податковий орган в акті перевірки позивача ОСОБА_8 № 252/22-03-30344629 від 24.10.2014р. не відповідають обставинам справи, та спростовуються доказами наявними в справі та дослідженими у судовому засіданні.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Однак у даній справі, податковим органом не доведено існування таких обставин.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позивач повністю виконав свої зобов'язання перед його контрагентом, що підтверджено зазначеними вище документами та правомірно сформував показники податкової звітності відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку що відповідачем правомірність своїх дій не доведена, а позовні вимоги Приватного підприємства «Сфера» до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Сфера» до Західно-Донбаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 11.11.2014р. винесене Західно-Донбаською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1