Справа № 2-а-3224/11
Суддя: Кибич І. А.
Дата ухвалення: 2011-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3224/11
Провадження №2-а/2401/649/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2011 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, в складі:

головуючого судді Кибич І.А.

при секретарі Матейчук Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області про неправомірні дії субєкта владних повноважень та стягнення щорічної одноразової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 121.07.2011 року звернувся до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Вижницької РДА про неправомірні дії субєкта владних повноважень та стягнення щорічної одноразової допомоги, в якому зазначив, що він є інвалідом ІІІ групи та має статус «інвалід війни», а тому відповідно до статі 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання щорічної одноразової допомоги до 5 травня в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Однак в порушення зазначених норм відповідач в 2011 році виплатив йому вказану допомогу не в повному обсязі, а саме, виплатили 510,00 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив визнати неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення Вижницької РДА в частині не нарахування та не проведення виплати в 2011 році щорічної разової допомоги до 5 травня 2011 року як інваліду війни ІІІ групи в розмірі 7 ( семи) мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

До початку розгляду справи від відповідача надійшло заперечення на позов, позовні вимоги не визнають просять відмовити в їх задоволенні.

Суд вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом ІІІ групи та має статус «інвалід війни» та відповідно до статі 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання щорічної одноразової допомоги до 5 травня в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, що підтверджується копією посвідчення серія Б №163839.

Фінансування витрат, повязаних з введенням в дію Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, відповідно до статті 17 здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, а виплата одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, відповідно до статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення. У звязку із цим суд вважає, що на відповідача покладений обовязок здійснення виплати одноразової грошової допомоги саме в розмірах, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 5 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 року № 2017 державні соціальні стандарти та норми формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоровя та освіти.

Статтею 2 Закону України Про прожитковий мінімум встановлено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Статтею 21 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність, визначений: з 1 квітня 764 грн.

Таким чином, неправомірність дій відповідача щодо нарахування позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2011 році в розмірі 510 гривень, є очевидною.

Судом також встановлено, що виплата даної допомоги була проведена позивачеві на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.04.2011 року №341 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2011 році» відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» в сумі 510,00 гривень.

Саме у зазначеному розмірі позивач отримав, а відповідач виплатив разову грошову допомогу у 2011 році.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом .

Пунктом 2 частини 1 Закону України Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 25.12.1998 року статтю 13 доповнено частиною 4 такого змісту : щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам ІІІ групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України .

Згідно ч.4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягає ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту , а не постанова Кабінету Міністрів України від 04.04.2011 року №341 "Про розміри разової грошової допомоги до Дня Перемоги ветеранам війни" у 2011 році, якою керувався відповідач, оскільки остання істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Стосовно вимоги про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача частини невиплаченої разова грошова допомога в сумі 4838,00 грн., Суд вважає, що розрахунок соціальних виплат позивачу, належить, у даному випадку, до компетенції Управління праці та соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації. Підставою для звернення позивача до суду є неправомірні дії субєкта владних повноважень, а не перевірка правильності нарахування та виплати передбачених законом сум. Перевірка правильності нарахування разової грошової допомоги не є предметом судового розгляду в цій справі. За таких обставин Суд вважає, що у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

На підставі ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст.12, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 6-14,19,71,99,159-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області про неправомірні дії субєкта владних повноважень та стягнення щорічної одноразової допомоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю м.Вижниця, вул. О.Кобилянської, 7/21, Чернівецької області, як інваліду війни 3-ї групи, щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2011 року в розмірі меншому, ніж це передбачено ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю м.Вижниця, вул. О.Кобилянської, 7/21, Чернівецької області, як інваліду війни 3-ї групи, перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2011 року, згідно вимог ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі 7 (семи) мінімальних пенсій за віком за виключенням вже виплаченої суми.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1,70 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: І. А. Кибич