Справа № 644/4863/15-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 р.Справа № 644/4863/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.05.2015р. по справі № 644/4863/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова (далі-відповідач, УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова), в якому просила: визнати неправомірними дії УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії як матері інваліда з дитинства у відповідності до ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; скасувати рішення УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова, а саме: протокол № 12 засідання комісії з розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій від 18.03.2015 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком як матері інваліда з дитинства; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію як матері інваліда з дитинства відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 16.03.2015 року.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.05.2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова в призначенні пенсії ОСОБА_1 як матері інваліда з дитинства у відповідності ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язано УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію як матері інваліда з дитинства відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з дати звернення, а саме з 16.03.2015 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1. Медичним висновком № 21 від 27.09.2002 року на дитину інваліда віком до 16 років ОСОБА_2 встановлено статус дитини інваліда з діагнозом «гідронефроз єдиної нирки, хронічний пієлонефрит, хронічна ниркова недостатність 1-го ступеню», що дає право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 16 років.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК № 048744 від 16.01.2008 року, виданої ОСОБА_2, йому встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.12.2007 року безстроково. Крім того, згідно вказаної довідки інвалідність встановлена «з дитинства».

16.03.2015 року позивач зверталася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, згідно протоколу № 12 засідання комісії з розгляду питань пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії від 18.03.2015 року, позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Рішення мотивовано тим, що позивачем не надані документи на підтвердження факту виникнення інвалідності у дитини до досягнення нею 6-ти річного віку.

Вважаючи такі дій відповідача неправомірними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закон України № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» не містять такої обов'язкової умови для призначення пенсії за віком матері інваліда з дитинства, як встановлення дитині інвалідності до досягнення нею шестирічного віку, а тому УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова необґрунтовано відмовило позивачці у призначенні такого виду пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо законності дій відповідача по відмові останнього в призначенні пільгової пенсії з підстав наявності статусу матері інваліда дитинства.

Згідно з частиною першою статті 26 цього ж Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення", жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

Аналізуючи зміст вищенаведених законодавчих норм колегія суддів зазначає, що вказаними законодавчими нормами не встановлене право на призначення дострокової пенсії тільки матерям, дітям яких інвалідність встановлена до досягнення ними шестирічного віку.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач має дитину - інваліда з дитинства, а також має відповідний вік та трудовий стаж, надала необхідні документи для призначення пільгової пенсії.

У Законі України "Про охорону дитинства" дається визначення поняття "дитина-інвалід", згідно якого дитина-інвалід - дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що інвалід дитинства - це дитина, яка має інвалідність з народження, тому в даному випадку не має жодних підстав прив'язуватися до досягнення такою дитиною шестирічного віку для встановлення інвалідності.

Крім того, довідкою МСЕК № 048744 встановлено, що причиною інвалідності ОСОБА_2 є інвалідність дитинства. ІІІ група інвалідності встановлена безстроково (а.с.10).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2014 року по справі № 21-133а14.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірної відмови УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова в призначенні пенсії ОСОБА_1, оскільки позивач, як мати інваліда з дитинства, має право на призначення дострокової пенсії на підставі статті 3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.05.2015р. по справі № 644/4863/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бегунц А.О.
Судді Рєзнікова С.С. Старостін В.В.