Справа № 819/344/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/34568/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Леонтович К.Г.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЕ-Сервіс" на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.03.2013р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014р. у справі № 819/344/13-а за позовом ТОВ "ІЕ-Сервіс" до Тернопільської митниці про скасування картки відмови, визнання недійсним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІЕ-Сервіс" звернулось до Тернопільської митниці з позовом, в якому просило:

- скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 403020000/2013/00007 від 15.01.2013р.;

- визнати недійсним рішення Тернопільської митниці (м/п Чортків) про коригування митної вартості товарів № 403020000/2013/000007/2 від 15.01.2013р.;

- зобов'язати відповідача Тернопільську митницю повернути грошову заставу, що становить різницю між сумами платежів (ввізного мита та податку на додану вартість), нарахованих за митною вартістю, визначеною декларантом і митною вартістю, визначеною митним органом, у розмірі 31 790,63 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність дій митниці щодо самостійного визначення митної вартості.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.03.2013р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014р., в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.03.2013р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014р. надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЕ-Сервіс", в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.01.2013р. позивачем подано Тернопільській митниці для проведення митного оформлення товарів «засоби для миття шкіри та волосся з вмістом органічних поверхнево-активних речовин, піномийні засоби з вмістом органічних поверхнево-активних речовин для приготування ванн та інші», ввезеного згідно із контрактом № 01/2012, укладеним 20.08.2012р. із фірмою Global Cosmed S.A. (26-600 Radom, ul. Wielkopolska, 3, Польща), митну декларацію № 403020000/2013/000050 в електронному вигляді, CMR № 136829 від 10.01.2013р., інвойси №№ FAER000001/2013 від 04.01.2013р., FAER000004/2013 від 08.01.2013р., доповнення до контракту № 1 від 04.01.2013р. та № 2 від 08.01.2013р., платіжні документи про проведену оплату за контрактом № 1 від 17.12.2012р. та № 3 від 08.01.2013р., а також інші товаротранспортні та товаросупровідні документи на товар.

Згідно із проведеним аналізом за результатами перевірки документів та відомостей, поданих до митного оформлення, посадовою особою митного поста «Чортків» встановлено, що поданий декларантом Позивача платіжний документ про проведену оплату за контрактом № 1 від 17.12.2012 неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром, оскільки в ньому не зазначено рахунку-фактури № РАЕР000001/2013 від 04.01.2013 та рахунку-фактури № РАЕР000004/2013 від 08.01.2013, а лише наявні посилання на контракт. Окрім цього, в даному платіжному дорученні вказано інший інвойс-фактуру № 705036 від 13.12.2012, дані про який відсутні в СМR № 136829, а також він не подавався митному органу для проведення митного оформлення товару.

Також судами встановлено, що подані на розгляд посадовій особі митного поста «Чортків» платіжні документи про проведену оплату №1 від 17.12.2012 та №3 від 08.01.2013 неможливо в повній мірі ідентифікувати з оцінюваним товаром, що ввозився на виконання контракту № 01/2012 від 20.08.2012 відповідно до рахунку-фактури № РАЕР000001/2013 від 04.01.2013 та рахунку-фактури № РАЕР000004/2013 від 08.01.2013.

Одночасно із МД декларантом Позивача подано і декларацію митної вартості № 403020000/2013/000050 від 15.01.2013, згідно із якою митну вартість товару декларантом визначено за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Відповідно до проведеного посадовою особою митного поста «Чортків» аналізу попередніх оформлень засобів для миття шкіри та волосся, піномийних засобів, що ввозились та декларувались позивачем в 2012 році, встановлено, що митна вартість на товар, заявлений до митного оформлення 15.01.2013 за МД № 403020000/2013/000050, істотно нижча від митної вартості товарів, оформлених митним постом «Чортків» по МД № 403020000/2012/700702 від 09.11.2012 та МД № 403020000/2012/700992 від 14.12.2012.

В результаті проведеної консультації з декларантом позивача, досягнуто згоди про неможливість застосування методів визначення митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 МК України, а тому митна вартість визначена митницею за резервним методом визначення митної вартості з врахуванням інформації з мережі Інтернет.

З огляду на викладене, визнати митну вартість за основним методом визначення митної вартості не було можливим, а тому посадовою особою митного поста «Чортків» по МД № 403020000/2013/000050 від 15.01.2013 винесено Рішення про коригування митної вартості товарів від 15.01.2013 № 403020000/2013/000007/2.

У зв'язку із винесенням 15.01.2013р. рішення про коригування митної вартості товарів № 403020000/2013/000007/2, посадовою особою митного поста «Чортків» 15.01.2013 надано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 403020000/2013/00007 в прийнятті МД № 403020000/2013/000050 від 15.01.2013р.

16.01.2013р. декларантом із врахуванням рішення про коригування митної вартості товарів № 403020000/2013/000007/2 від 15.01.2013р. подано МД № 403020000/2013/000058, згідно з якою 16.01.2013р. митним постом «Чортків» проведено митне оформлення товару у відповідності до положень ч. 7 ст. 55 МК України, тобто під забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом позивача, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним постом «Чортків», шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

Розглядаючи справу та відмовляючи в позові суди дійшли висновку, що визнати митну вартість за основним методом визначення митної вартості у митного органу не було правових підстав, оскільки платіжні документи про проведену оплату № 1 від 17.12.2012р. та № 3 від 08.01.2013р. неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром, оскільки в них не зазначено рахунку-фактури № FAER000001/2013 від 04.01.2013р. та рахунку-фактури № FAER000004/2013 від 08.01.2013р., а лише наявні посилання на контракт, а також в платіжному дорученні № 1 від 17.12.2012 був вказаний інший інвойс-фактура № 705036 від 13.12.2012р., який не подавався митному органу для проведення митного оформлення і дані про який відсутні в СМR № 136829.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012р. (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного Кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЕ-Сервіс" відхилити, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.03.2013р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: