Справа № 821/1881/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1881/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтович І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулося Державне підприємство «Херсонський морський торговельний порт» (далі позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області (далі відповідач) про скасування податкового повідомлення - рішення від 27.05.2015 р. № НОМЕР_1.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві та пояснили, що відповідачем при проведенні перевірки не зясовано усіх фактичних обставин здійснення позивачем господарських операцій, односторонньо та не в повному обсязі досліджено первинні документи, що підтверджують придбання товару, невірно застосовано до спірних правовідносин норми чинного законодавства, що призвело до помилкових висновків та визначення позивачу грошових зобовязань та застосування санкцій. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Вважає прийняте контролюючим органом оскаржуване податкове повідомлення - рішення правомірним та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Державне підприємство «Херсонський морський торговельний порт» зареєстроване 20.11.1991 р. Виконавчим комітетом Херсонської міської ради за №617230. На податковий облік взято в ДПІ у м. Херсоні як платника податків 12.09.1994 р. №53.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців основним видом діяльності ДП «Херсонський морський торговельний порт» за КВЕД є: будівництво житлових і нежитлових будівель; вантажний морський транспорт; вантажний річковий транспорт; добування піску, гравію, глин і каоліну; складське господарство; роздрібна торгівля.

Також, судом встановлено, що у період з 27.04.2015 р. по 05.05.2015 р. відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах ТОВ «Веснянка КВ»; ПрАТ «Южмормонтаж»; ТОВ «БК Вест Груп» за жовтень 2014 р.; ТОВ «Веснянка КВ» за листопад 2014 р.; ТОВ «Хорост» за грудень 2014 р.

За результатами даної перевірки складено акт від 06.05.2015 року №101/21-03-22-04/01125695 (далі акт). (а.с. 8-22).

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення п.198.1 ст. 198, п.198.2 ст. 198, п.198.3 ст. 198, п.198.6 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено суму податку на додану вартість в сумі 42701,25 грн. операції із контрагентами постачальників, по яким не підтверджено реальність проведення операцій та дефектністю документів, а саме: ТОВ «Веснянка КВ» за періоди: жовтень 2014 р. у сумі 17227,91 грн., листопад 2014 р. у сумі 695,33 грн.; ТОВ «БК Вест Груп» за жовтень 2014 р. у сумі 14170,00 грн; ТОВ «Хорост» за грудень 2014 р. у сумі 10608,00 грн.

Крім цього, перевіркою неможливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Веснянка КВ», ТОВ «БК Вест Груп», ТОВ «Хорост», встановлено невідповідність первинних документів нормам діючого законодавства.

Підставою для встановлення таких порушень слугувало те, що перевіркою неможливо підтвердити факт придбання товару (робіт, послуг) позивачем у ТОВ «Веснянка КВ», ТОВ «БК Вест Груп», ТОВ «Хорост» та використання у власній господарській діяльності, з врахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходженням майна, відсутністю необхідних трудових ресурсів, транспорту та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення господарської діяльності.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 27.05.2015 року, яким ДП «Херсонський морський торговельний порт» визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 64051,88 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 42701,25 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 21350,63 грн. (а.с. 7).

Не погоджуючись з вищенаведеним податковим повідомленням рішенням позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

З огляду на те, що відповідач стверджував про те, що у ДП «Херсонський морський торговельний порт" відсутні документи щодо здійснення господарських операцій (придбання товару) з ТОВ «Веснянка КВ», ТОВ «БК Вест Груп», ТОВ «Хорост», судом досліджено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами та встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється господарська діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Між позивачем та ТОВ «Веснянка -КВ» 13.10.2014 року було укладено Договір підряду №118р (а.с. 23-25). Відповідно до п.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобовязання виконати роботи з поточного ремонту ланцюгів до ходової частини бульдозерів Т-170, в кількості 4 комплектів.

На підтвердження виконання умов даного договору, суду надано наступні докази, а саме: Акт наданих послуг від 30.10.2014 р. №182 на суму 103367,50 грн., у т.ч ПДВ в сумі17227,92 грн.; податкові накладні №33 від 17.10.2014 р., №54 від 22.10.2014 р.; Дефектні відомості на проведення поточного ремонту ланцюгів до ходової частини бульдозерів Т-170 №17, №16; Акти демонтажу ланцюгів до ходової частини бульдозерів Т-170 №17, №16; Акти передачі в поточний ремонт ланцюгів до ходової частини бульдозерів Т-170 №17, №16; товарно - транспортні накладні №Р118р від 16.10.2014 р.. від 30.10.2014 р. на перевезення ланцюгів з к-р Рибальче до міста ремонту; акти встановлення ланцюгів до ходової частини бульдозерів Т-170 №17, №16, відповідно до яких задокументовано, що відремонтовані на ТОВ «Веснянка КВ» згідно акту №182 від 30.10.2014 р. ланцюги до ходової частини бульдозерів Т-170 №17, №16.

Крім того, судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Веснянка -КВ» було укладено усний договір поставки запасних частин, виконання якого підтверджується наданими суду видатковими накладними №183 від 24.11.2014 р. на суму1492,00 грн. у т.ч. ПДВ 248,67 грн., №184 від 24.11.2014 р. на суму 2680,00 грн. у т.ч. ПДВ 446,67 грн.; податковими накладнами №33 від 18.11.2014 р. на суму 1492,00 грн. у т.ч. ПДВ 248,67 грн., № 34 від 18.11.2014 р. на суму 2680,00 грн. у т.ч. ПДВ 446,67 грн.; копіями платіжних доручень №10400 від 18.11.2014 р. на суму 4172,00 грн. у т.ч. ПДВ 695,33 грн.; Актом встановлення запасних частин від 31.12.2014 р. підписаний комісією механіків БАВТ відповідно якого встановлено, що придбані запасні частини були встановлені в ході проведення поточних ремонтів навантажувального автотранспорту.; товарно транспортні накладні №р183 від 24.11.2014 р. та №Р184 від 24.11.2014 р. на перевезення запасних частин. (а.с. 26-63).

20.10.2014 р. між позивачем та ТОВ «БК Вест Груп» укладено договір поставки №125Р, відповідно до якого ДП «ХМТП» придбав у ТОВ «БК Вест Груп» Двигун 3Д6. (а.с. 64-65).

На виконання даного договору суду надано наступні докази, а саме: видаткова накладна від 10.11.2014 р. №РН-10098 на загальну суму 85020,00 грн. у т.ч. ПДВ 14170,00 грн.; податкова накладна від 22.10.2014 р. №98 на загальну суму 85020,00 грн. у т.ч. ПДВ 14170,00 грн.; копія платіжного доручення від 22.10.2014 р. на загальну суму 85020,00 грн. у т.ч. ПДВ 14170,00 грн.; копія товарно - транспортної накладної від 10.11.2014 р. №42; наказ ДП «ХМТП» від 24.12.2014 р. №653 про прийом та введення в експлуатацію Двигун 3Д6 з 24.12.2014 р. (а.с. 66-74).

Щодо господарської операції позивача з ТОВ «Хорост» суд зазначає наступне.

Відповідно до умов договору поставки від 17.12.2014 р. №173Р позивач придбав у ТОВ «Хорост» товар (плита дорожня) (а.с.75-77).

На виконання умов даного договору суду надано наступні докази, а саме: видаткові накладні від 18.12.2014 р. №РН-0000111 на загальну суму 45000,00 грн. у т.ч. ПДВ 7500,00 грн., № РН-0000112 від 19.12.2014 р. на загальну суму 18648,00 грн. у т.ч. ПДВ 3108,00 грн.; прибуткові накладні №2733 від 19.12.2014 р. на загальну 45000,00 грн. у т.ч. ПДВ 7500,00 грн., №2735 від 19.12.2014 р. на загальну суму 18648,00 грн. у т.ч. ПДВ 3108,00 грн.; копії платіжних доручень від 18.12.2014 р. №10945 на загальну суму 45000,00 грн. у т.ч. ПДВ 7500,00 грн. та №10986 від 19.12.2014 р. на загальну суму 18648,00 грн. у т.ч. ПДВ 3108,00 грн.; товарно транспортні накладні №145 та №146 від 19.12.2014 р., від 20.12.2014 р. №147 та 148. (78-92).

В подальшому придбані плити були використані для ремонту площадки автомобільного транспорту, що підтверджується Актом №438 від 27.01.2015 р. (а.с.93)

Суд зазначає, що позивачем надано первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо надання (придбання) послуг з перевезення вантажів.

Враховуючи, що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність фіксують факт здійснення господарської операції та подальшої її реалізації, суд вважає висновок контролюючого органу про неможливість підтвердження факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом безпідставним.

Щодо встановлення контролюючим органом порушень п.198.1 ст. 198, п.198.2 ст. 198, п.198.3 ст. 198, п.198.6 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено суму податку на додану вартість в сумі 42701,25 грн. операції із контрагентами постачальників, по яким не підтверджено реальність проведення операцій та дефектністю документів, а саме: ТОВ «Веснянка КВ» за періоди: жовтень 2014 р. у сумі 17227,91 грн., листопад 2014 р. у сумі 695,33 грн.; ТОВ «БК Вест Груп» за жовтень 2014 р. у сумі 14170,00 грн.; ТОВ «Хорост» за грудень 2014 р. у сумі 10608,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За правилами статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПКУ датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду. Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

В пункті 198.3 статті 198 ПКУ зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПКУ визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Таким чином, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є обєктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Враховуючи, те що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність фіксують факт здійснення господарської операції, суд вважає висновок відповідача щодо порушень п.198.1 ст. 198, п.198.2 ст. 198, п.198.3 ст. 198, п.198.6 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), безпідставним.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 27.05.2015 р. № НОМЕР_1 прийнято відповідачем безпідставно, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області № від 27.05.2015 року, яким Державному підприємству "Херсонський морський торговельний порт" визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт. послуг) в сумі 64051,88 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 42701,25 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 21350,63 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" () судовий збір в сумі 182, 70 грн. (Сто вісімдесят дві гривні 70 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20 липня 2015 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.3