Справа № 816/1919/15
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 р.Справа № 816/1919/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2015р. по справі № 816/1919/15

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

до Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю " Українське Білоруське підприємство" , Арбітражний керуючий Антоненко Дмитро Олександрович

про визнання бездіяльності та дій протиправними, скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

02 червня 2015 р. (згідно штампу поштової установи на конверті - 29.05.2015) позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-Білоруське підприємство", арбітражний керуючий Антоненко Дмитро Олександрович, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, допущену шляхом не направлення на адресу ПАТ КБ "ПриватБанк" постанови № 11830810 від 23.04.2015 про призначення експерта, суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні;

- визнати протиправною бездіяльності Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, допущеної шляхом не зупинення виконавчого провадження № 11830810 з виконання виконавчого напису № 7117, виданого 02.09.2003 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медведєвою В.І., про звернення стягнення на заставне майно;

- визнати протиправними дії Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, вчинені шляхом прийняття постанови від 23.04.2015 № 11830810 про призначення експерта, суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні;

- скасувати постанову ВДВС Миргородського МРУЮ в Полтавській області від 23.04.2015 № 11830810 про призначення експерта, суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.15 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-Білоруське підприємство", арбітражний керуючий Антоненко Дмитро Олександрович про визнання бездіяльності та дій протиправними, скасування постанови залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" у позовній заяві зазначено, що про оскаржувані дії, бездіяльність та рішення відповідача, позивач мав дізнатися 29.04.2015 під час розгляду господарської справи в Харківському апеляційному господарському суді справи № 917/1098/14, проте фактично дізнався про оскаржувані дії, бездіяльність та рішення відповідача лише 13.05.2015, а саме після отримання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 29.04.2015 у справі № 917/1098/14. Крім того вказує, що з матеріалами виконавчого провадження ознайомився 13.05.2015.

При цьому позивач зазначає, що 12.05.2015 Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з аналогічним позовом, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2015 відкрито провадження у справі № 816/1530/15 та у подальшому вказаний позов залишено судом без розгляду 29.05.2015.

Відтак, позивач вважає, що відлік строку звернення до адміністративного суду з даним позовом розпочав свій перебіг з 13.05.2015 та, з врахуванням наявності першого звернення позивача до суду з аналогічним позовом, строк звернення до суду повинен бути поновлений.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що строк звернення до адміністративного суду пропущено, а позивачем не подано обґрунтованих підстав для його поновлення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" у позовній заяві зазначено, що про оскаржувані дії, бездіяльність та рішення відповідача, він мав дізнатися 29.04.2015 під час розгляду господарської справи в Харківському апеляційному господарському суді справи № 917/1098/14, проте фактично дізнався про оскаржувані дії, бездіяльність та рішення відповідача 13.05.2015 після отримання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 29.04.2015 у справі № 917/1098/14.

Однак, з аналогічним позовом звернувся до суду 12.05.2015, на підтвердження чого позивачем додано до позовної заяви копію витягу з адміністративного позову та копію квитанції.

Таким чином, звертаючись до суду 12.05.2015 з аналогічним позовом, позивач достовірно знав про порушення своїх прав, свобод та інтересів, тому суд відхиляє доводи позивача про те, що позивач лише 13.05.2015 дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому, з даним позовом позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду лише 29.05.2015 (згідно штампу поштової установи на конверті), тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого частиною 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів адміністративного позову встановлено, що 12.05.2015 позивач звертався до Полтавського окружного адміністративного суду з аналогічним позовом та ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2015 відкрито провадження у справі № 816/1530/15 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2015 у справі № 816/1530/15 позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з надходженням до суду 25.05.2015 клопотання позивача про відкликання позовної заяви.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Відтак, подання позивачем заяви про відкликання позовної заяви у іншій справі № 816/1530/15, та як наслідок, задоволення судом вказаного клопотання позивача та залишення позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" без розгляду не може бути розцінено як поважна причина пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про поважність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, та не наведено обставин пропуску такого строку, які могли б бути визнані судом поважними.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Частиною 3 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що строк звернення до адміністративного суду пропущено, а позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про поважність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, та не наведено обставин пропуску такого строку, які могли б бути визнані судом поважними..

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано залишив позов без розгляду.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції від 05.06.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2015р. по справі № 816/1919/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Рєзнікова С.С.
Судді Старостін В.В. Бегунц А.О.