Справа № 804/16652/14
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2015 рокусправа № 804/16652/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно-експуатаційного відділу м. Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експуатаційний відділу м. Дніпропетровська, третя особа - Міністерство оборони України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Квартирно-експуатаційний відділу м. Дніпропетровська (далі - відповідач), третя особа - Міністерство оборони України:

- визнати протиправною бездіяльність начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська, як керівника органу приватизації, щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 30.09.2014 р. вх. № 2408 про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_1, що займає ОСОБА_1 спільно з членами його родини на підставі ордеру №1242 від 11 вересня 1985 року на території відкритого військового містечка, згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та "Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян", яке затверджене Наказом МЖКГ № 396 від 16.12.2009 р.;

- зобов'язати начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, як керівника органу приватизації прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_1 та вжити заходів щодо приватизації квартири, яка використовується ним та членами його сім'ї на умовах найму на території відкритого військового містечка, згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та "Положення про порядок передачі квартир (Будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян", яке затверджене Наказом МЖКГ № 396 від 16.12.2009 р., за адресою: АДРЕСА_2.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії начальника КЕВ м. Дніпропетровська щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 30 вересня 2014 року №2408, згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Зобов'язано начальника КЕВ м. Дніпропетровська розглянути та прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_1, згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, відповідач звернувся з

апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив останню задовольнити на підставах, що в ній зазначені та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні вважав, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутністю останнього.

Заслухавши представників відповідача та третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, будучи військовим пенсіонером, 30 вересня 2014 року надав заяву до КЕВ м. Дніпропетровська вх. № 2408 про передачу в приватну власність квартири АДРЕСА_3, яку він займає спільно з членами своєї родини на підставі ордеру №1242 від 11 вересня 1985 року.

На вищевказану заяву відповідач відповів листом №2824 від 01.10.2014р., в якому зазначив, що житловий фонд військових містечок селищ Гвардійське, Черкаське у комунальну власність територіальних громад не передано. Згідно Закону України "Про правовий режим майна у Збройних силах України", військові містечка є військовим майном, яке знаходиться в оперативному управлінні військових частин і КЕВ м. Дніпропетровська. Управління військовим майном здійснює Міністерство оборони. Згідно листа квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України №303/22/1/850 від 05.09.2013 року, військове містечко, в якому мешкає позивач, включено до числа закритих і які не підлягають під приватизацію житлового фонду. Інших керівних документів щодо надання повноважень КЕВ м. Дніпропетровська розпоряджатися житловим фондом військових містечок не надходило.

Тому питання про передачу в приватну власність позивачу вказаної квартири не було розглянуто відповідачем з вищенаведених підстав.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду, виходить з наступного.

Правовідносини щодо приватизації державного житлового фонду врегульовані Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" №2482-XXII від 19.06.1992р. (далі - Закон України №2482-XXII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 2482-XXII приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Законом України №2 482-XXII передбачений порядок набуття права власності на житло громадянами України, які користуються державним житловим фондом на законних підставах, з обмеженням на приватизацію, визначеним ч.2 ст.2 цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України № 2482-XXII не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень.

Частиною 5 статті 5 Закону України № 2482-XXII передбачено, що кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

За змістом приписів ч. 1 ст. 8 Закону України № 2482-XXII приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Частиною 3 статті 8 цього Закону встановлено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України № 2482-XXII органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, вищенаведеними приписами закону чітко визначено порядок розгляду заяв громадян про передачу квартир (будинків) у їх власність та встановлено, що результатом такого розгляду має бути саме прийняття уповноваженим органом відповідного рішення або про передачу квартири (будинку) у власність громадянина або про відмову у здійсненні такої передачі, що має бути прийнято не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

При цьому, як зазначалося вище, встановлено, що на заяву ОСОБА_1 від 30.09.2014 р. відповідачем було надано відповідь листом від 01.10.2014 р., яка за своїм змістом фактично не є рішенням уповноваженого органу з цього питання у розумінні приписів ст.8 Закону України № 2482-XXII, та не містить конкретної відповіді, а саме: у ньому не зазначено ні про прийняття рішення про приватизацію квартири, ні про відмову у приватизації квартири, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність вказаної відповіді Начальника квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства оборони України м. Дніпропетровська щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 30 вересня 2014 року №2408 про передачу у приватну власність квартири.

Разом з тим, відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки розгляд і вирішення питання про вжиття заходів щодо приватизації квартири має розглядати орган приватизації, яким у спірних правовідносинах є саме Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, а вказаними діями були порушені права та інтереси позивача, то суд першої інстанції вірно вважав за необхідне зобов'язати начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська розглянути та прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_1, згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експуатаційного відділу м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експуатаційний відділу м. Дніпропетровська, третя особа - Міністерство оборони України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай