Справа № 820/5078/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 липня 2015 р. № 820/5078/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № НОМЕР_1 від 12.01.2015 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб;

- скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 28.01.2015 року;

- стягнути з державного бюджету України на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_3 вказав, що на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплату податку на доходи фізичних осіб за 2013 р. № 7203/20-31-17-02-08/НОМЕР_2 від 27.11.2014р. відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення рішення про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 10410, 10 грн. основний платіж, 2602, 52 грн. штрафна санкція, а усього 13182,62 грн. Позивач стверджує, що висновки ДПІ, викладені в загаданому вище акті перевірки щодо отримання підприємцем додаткового блага, є абсолютно неправомірними, і не відповідають дійсним обставинам справи.

Так, між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» 20.06.2007р. був укладений кредитний договір № 835/6-27/15/7-007. Довідкою банку від 25.12.2013р. за № 10.1-186/96-16310 підтверджується, що позивач анулював заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками у сумі 62585, 14 грн. Позивач вважає, що саме сума основного боргу платника, анульованого за самостійним рішенням кредитора до закінчення строку позовної давності, є обєктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб та оподатковується за ставками п. 167.1 ст. 167 ПК України. Однак, приймаючи до уваги, що ПАТ «Укрсоцбанк» на анулював ОСОБА_3 суму основного боргу за кредитним договором № 835/6-27/15/7-007 від 20.06.2007р., який був фактично погашений, то правових підстав для розповсюдження дії положень абз. «д» пп. 164.1.17 п. 164.1 ст. 164 ПК України для нарахування податкових зобовязань щодо анулювання ПАТ «Укрсоцбанк» відсотків у сумі 62585, 14 грн., на думку позивача, не має.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Київському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов (а.с. 39) відповідач вказав, що у звязку з неподанням платником податків декларації в установлений законом строк, керуючись пп 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПКУ, прийнято наказ № 1571 від 11.11.2014р. про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача. Наказ разом зі письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення перевірки направлено платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За результатами перевірки складено акт № 7203/20-31-17-02-08/НОМЕР_2 від 27.11.2014р. Перевіркою обєктивно встановлено, що платник податків ФОП ОСОБА_3, у 2013р. отримав дохід у вигляді додаткового блага (ознака доходу «126»), а саме: анулювання (прощення) боргу. ДПІ надіслано запит до банківської установи щодо надання інформації про виплату доходу у вигляді додаткового блага фізичні особі ОСОБА_3 04.08.2014р. банк надав відповідь, якою підтвердив здійснення анулювання кредитної заборгованості підприємця. За таких підстав, позивач, як стверджує ДПІ, повинен самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній Податковій декларації. Окрім того, ОСОБА_3 банківською установою особисто під підпис було вручено повідомлення № 08.31-312/3463 від 31.01.2014 р. про анулювання заборгованості за Договором кредиту № 7203/20-31-17-02-08/НОМЕР_2 від 27.11.2014р. Таким чином, своїм особистим підписом позивач підтвердив, що кредитор повідомив його про необхідність відображення суми прощеного боргу у річній податковій декларації.

За таких обставин, відповідач стверджує, що у разі, якщо кредитор (банк) з урахуванням вимог п.п. «д» п.п. 164.2.17, п. 164.2 ст. 164 ПКУ анулює (прощає) суму боргу платника податку за кредитним договором, слід вважати, що такий кредитор надав (виплатив) платнику податку дохід у вигляді додаткового блага. При цьому, дохід у вигляді суми занулюваного боргу, наданий платнику податку, кредитор (банк) має відобразити у податковій звітності за підсумками звітного періоду, в якому було нараховано такий дохід, а платник податку зобовязаний подати річну Податкову декларацію до контролюючого органу за місцем податкової адреси, відобразити у ній такий дохід і самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити зазначену суму податкового зобовязання. Проте, позивач не подавав декларацію про майновий стан і доходи платника податків.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені у письмових заперечення на позов, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач фізична особа підприємець ОСОБА_3, пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув статусу фізичної особи - підприємця, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, на обліку як платник податків перебуває в Державній податковій інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області. (а.с. 7-12).

Спірне податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 12.01.2015 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб (а.с. 15), прийнято відповідачем з посиланням на акт перевірки № 7203/20-31-17-02-08/НОМЕР_2 від 27.11.2014р. (а.с. 11-14).

Контролюючим органом визначено субєкту підприємницької діяльності грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 13182,62 грн., з яких 10410, 10 грн. основний платіж, 2602, 52 грн. штрафна санкція. (а.с. 15).

За висновками ДПІ, викладеними у акті перевірки № 7203/20-31-17-02-08/НОМЕР_2 від 27.11.2014р., ФО-П ОСОБА_3 порушено п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ зі змінами та доповненнями, а саме: не сплата суми податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за 2013р. в сумі 10410, 10 грн. (а.с.14).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу спірного податкового повідомлення - рішення та відображених в акті перевірки суджень субєкта владних повноважень, на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд наголошує на такому.

Як встановлено судовим розглядом справи, підтверджується матеріалами справи позивач ФОП ОСОБА_3, 20.06.2007р. уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» кредитний договір № 835/6-27/15/7-007 (а.с. 17-23).

24.12.2013р. позивачем внесено 127152, 55 грн. до ПАТ «Укрсоцбанк» готівки на погашення кредиту (а.с. 24).

Повідомленням від 24.12.2013р. за № 10.1-186/96-16310 (а.с. 25) ПАТ «Укрсоцбанк» сповістив позивача про здійснення анулювання заборгованості за Кредитним договором № 835/6-27/15/7-007 від 20.06.2007р. (а.с. 17-23), що включає заборгованість по нарахованим відсоткам в сумі 62585, 14 грн.

У згаданому повідомленні банківська установа вказує на те, що у відповідності до пп. 164.2.17 «д», 164.2.7 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_3 необхідно відобразити вищевказану суму в річній податковій декларації та самостійно сплатити суму податку на доходи фізичних осіб. (а.с. 25).

Судом встановлено, що позивач вказаного в повідомленні не виконав, декларацію до ДПІ не подав, самостійно суму податку на доходи фізичних осіб не сплатив.

У звязку з неподанням платником податків декларації в установлений законом строк, відповідачем ДПІ у Київському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, відповідно д приписів пп. 78.1.2, п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України прийнято наказ № 1571 від 11.11.2014р. та проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача, результати якої оформлені актом № 7203/20-31-17-02-08/НОМЕР_2 від 27.11.2014р. (а.с. 11-14).

При цьому, наказ на проведення перевірки разом з направленням отримані позивачем рекомендованої кореспонденцією, що не заперечується останнім.

За правилами, встановленими п.п. «д» п.п. 164.2.17, п. 164. 2 ст. 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Якщо кредитор повідомляє платника податку боржника шляхом укладання відповідно договору про анулювання (прощення) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), боржник самостійно сплачує податок з таких доходів і відображає їх у річній Податковій декларації.

Суд відзначає, що ФОП ОСОБА_3, був повідомлений банківською установою особисто під підпис про анулювання заборгованості за Договором кредиту № 835/6-27/15/7-007 від 20.06.2007р., про що свідчить повідомлення № 08.31-312/3463 від 31.01.2014 р. (а.с. 41).

Разом з тим, як встановлено судом та зазначалось вище, не зважаючи на те, що кредитор повідомив позивача про необхідність відображення суми прощеного боргу у річній податковій декларації, позивач декларації до ДПІ не подав, податок з таких доходів не сплатив.

За таких підстав та з огляду на приписи п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, якщо кредитор (банк) анулює (прощає) суму боргу платника податку за кредитним договором, такий кредитор надав (виплатив) платнику податків дохід у вигляді додаткового блага.

При цьому дохід у вигляді суми анульованого боргу, наданий платнику податку, кредитор (банк) має відобразити у податковій звітності за підсумками звітного періоду, в якому було нараховано такий дохід, а платник податку зобовязаний подати річну Податкову декларацію до контролюючого органу за місцем податкової адреси, відобразити у ній такий дохід і самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити зазначену суму податкового зобовязання.

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 % бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються. надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Враховуючи наведене, доводи позивача та його представника суд вважає необґрунтованими.

Стосовно позову в частині скасування податкової вимоги Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 28.01.2015 року суд зазначає наступне.

Оглянувши спірне рішення суб'єкту владних повноважень суд відзначає, що за формою, змістом, підставами прийняття оглянуте рішення відповідає повноваженням органів державної податкової служби України та способу їх реалізації, які визначені Податковим кодексом України, зокрема ст. ст. ст.ст.54 і 116 Кодексу. Явних недоліків форми, змісту або підстави походження оглянутий правовий акт індивідуальної дії не має.

У ході розгляду справи доказів втрати зазначеним рішенням юридичної дії внаслідок оскарження в судовому або позасудовому порядку, доказів виконання платником податків податкового обовязку за згаданим правовим актом індивідуальної дії, доказів відсутності податкового обовязку за згаданим правовим актам індивідуальної дії позивачем та його представником до суду не подано, а судом самостійно при виконанні вимог ст.11 КАС України в частині офіційного зясування всіх обставин по справі не виявлено.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині суд також вважає такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зясувавши обставини спірних правовідносин добутими доказами, оцінивши обгрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку про відсутність в матеріалах справи фактичних даних, які б підтверджували презумпцію добропорядності і добросовісності субєкта господарювання як платника податків.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення спірними податковими рішеннями прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, то у задоволенні позову належить відмовити.

Розподіл судових витрат по справі належить здійснити за правилами ч. 2 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 13 липня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко