Справа № 619/262/15-а
Суддя: Болибок Є. А.
Дата ухвалення: 2014-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 619/262/15-а
провадження №2-а/619/13/15
УХВАЛА

26 січня 2015 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Болибок Є.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ДАІ ВДАІ Дергачівського РВ ГУ МВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та його скасування, -

установив

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора ДАІ ВДАІ Дергачівського РВ ГУ МВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправними дій відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №179769 від 14 січня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 14 січня 2015 року о 08 год. 30 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 в сел. Козача Лопань по вул. 1-го Травня №28 не вибрав безпечний інтервал та допустив зіткнення з автомобілем «ГАЗ 53» р/н 6979ХАП, чим порушив вимоги п.1.5, 13,1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Також просив скасувати зазначений протокол про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання про відкриття провадження суддя дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 ст.2 КАС України встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1. ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів: спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

З аналізу вказаних норм вбачається, що акти ненормативного характеру (індивідуальні акти), породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта, якому вони адресовані. Під актом же державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Для визначення предмету оскарження у цій категорії адміністративних справ необхідно з'ясувати зміст поняття «рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень».

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

КАС України не містить визначення термінів нормативно-правовий акт та правовий акт індивідуальної дії.

За усталеними в теорії права підходами до класифікації актів нормативно-правовий акт - виданий суб'єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов'язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акта /актів/ щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта /суб'єктів/, якому він адресований.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акта індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта /суб'єктів/, дотримання якого забезпечується правовими механізмами.

Дії суб'єкта владних повноважень - активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Бездіяльність суб'єкта владних повноважень - пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод (ст.2, п.1 ч.1 ст.17 КАС України).

Із правового аналізу вказаних норм вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Суддя, проаналізувавши зміст позовних вимог позивача та наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1, вважає, що позивач фактично не погоджується з викладеними в протоколі обставинами скоєння правопорушення та зробленими відповідачем висновками щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів і справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенню справи.

Суддя вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який фіксує певні обставини, при цьому не змінюючи і не припиняючи права чи обов`язки особи, відносно якої складений та не є рішенням у розумінні ст.17 КАС України.

Суддя зазначає, що оскаржуваний протокол про адміністративне правопорушення не є ні нормативним актом, ні актом індивідуальної дії, тобто не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України, так як він не породжує жодних правових наслідків, що спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, не змінює, не припиняє права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин і не має обов'язкового характеру для позивача і тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства. Вказаний протокол згідно ст.251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення і не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому встановлена ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів на цей спір не поширюється.

Розгляд та вирішення позовів про скасування та/або визнання протиправними протоколів про адміністративні правопорушення не належить до юрисдикції адміністративних судів, так як правильність їх складання зобов'язаний перевіряти орган, компетенції якого стосується розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якій такий протокол про адміністративне правопорушення є доказом.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, який не породжує жодних правових наслідків, що спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, не змінює, не припиняє права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин і не має обов'язкового характеру для позивача, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, визначеного КАС України.

Також суддя відмічає наступне.

За загальним правилом, визначеним статтею 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються: адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад; районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями); органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено статтями 218 24417 КУпАП.

У свою чергу, на такі справи не поширюється компетенція адміністративних судів (пункт 3 частини другої статті 17 КАС України).

Разом із тим статтею 287 КУпАП особі, щодо якої прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення, а також потерпілим надано право оскаржити її.

Відповідно до частини другої зазначеної норми постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному КУпАП.

Порядок оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, прийнятих іншими органами (посадовими особами), визначений статтею 288 КУпАП. Відповідно до цієї статті постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову адміністративної комісії у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом; рішення виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради у відповідну раду або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом; постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, за змістом указаних правових норм, постанови про адміністративні правопорушення, прийняті судом, можуть бути оскаржені в порядку, визначеному КУпАП; для постанов, прийнятих іншими органами (посадовими особами), встановлено альтернативний порядок оскарження: або до виконкому відповідної ради, до відповідної ради, до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи), або до адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС.

За правилами ст.221 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП, віднесено до компетенції місцевих загальних судів і розгляд таких справ здійснюється за правилами КУпАП.

В свою чергу, відповідно до ст.287 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, оскільки розгляд справ даної категорії відповідно до чинного законодавства здійснюється за правилами КУпАП, а тому і оцінка дій та бездіяльності по складанню протоколу про адміністративні правопорушення у даній категорії справ також здійснюється за правилами КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суддя вважає, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.109 КАС України, суддя -

постановив

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДАІ ВДАІ Дергачівського РВ ГУ МВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та його скасування відмовити.

Розяснити, що діям старшого інспектора ДАІ ВДАІ Дергачівського РВ ГУ МВС України в Харківській області капітана міліції ОСОБА_2 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №179769 від 14 січня 2015 року буде надана правова оцінка під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до норм Кодекса України про адміністративні правопорушення.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати ОСОБА_1 разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя Є.А. Болибок