Справа № 348/412/15-а
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року Справа № 876/3593/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Сапіги В.П., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду у Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду у Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області (далі - УПФУ у Надвірнянському районі Івано-Франківської області) щодо неврахування при розрахунку йому пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати за період роботи в районі Крайньої Півночі з січня 1992 року по липень 1994 року, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 01.12.2014 р. з урахуванням розміру заробітної плати, яку він отримував в Долинському управлінні по підвищенню нафто видачі пластів і капітального ремонту свердловин з січня 1992 року по липень 1994 рік на підставі Архівної довідки №880/04-01/Б-27 від 18.12.2014 р., визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку у грудні 2014 року заробітної плати, яку він отримував в інвалютних карбованцях за період з січня 1992 року по липень 1994 року в Долинському управлінні по підвищенню нафто видачі пластів і капітального ремонту свердловин по курсу українських карбованців та зобов'язати відповідача зробити йому перерахунок пенсії, починаючи з грудня 2014 року, з урахуванням заробітної плати, отриманої за період з січня 1992 року по липень 1994 року в Долинському управлінні по підвищенню нафто видачі пластів і капітального ремонту свердловин по курсу російського рубля згідно Архівної довідки Архівної довідки №880/04-01/Б-27 від 18.12.2014 р.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2015 р. позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило УПФУ у Надвірнянському районі Івано-Франківської області. Апеляційну скаргу мотивує тим, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи до 01.01.1991 р. в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 р. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволені позовних вимог відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ у Надвірнянському районі Івано-Франківської області та з травня 2005 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2.

У період з 16.06.1986 р. по 05.07.1994 р. позивач працював на посаді майстра підземного та капітального ремонту в цеху капітального ремонту свердловин у Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин та виконував роботу від даного підприємства вахтово-експедиційним методом у Ямало-Ненецькому автономному окрузі Тюменської області і у вказаний період отримував заробітну плату із застосуванням північних надбавок та районного коефіцієнту.

У грудні 2014 році ОСОБА_1 звернувся із заявою до УПФУ у Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо проведення перерахунку пенсії застосувавши курс російського рубля по відношенню до української гривні з грудня 1992 року згідно Архівної довідки №880/04-01/Б-27 від 18.12.2014 р.

Проте, листом УПФУ у Надвірнянському районі Івано-Франківської області № 991/03 від 11.02.2015 р. йому було відмовлено та повідомлено про відсутність законних підстав щодо застосування курсу Російського рубля по відношенню до Української гривні при обчислені пенсії по Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин з грудня 1992 року, оскільки дана організація знаходилась на території України та виплачувалась заробітна плата в карбованцях, а не в російських рублях.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в Долинському управлінні по підвищенню нафтовидачі пластів і капітального ремонту свердловин позивач протягом всього часу роботи отримував заробітну плату в інвалютних карбованцях (що прирівнюється до курсу російського рубля у співвідношенні 1:1), однак відповідач зробив перерахунок заробітної плати в українських карбованцях, мотивуючи такі дії тим, що дане підприємство знаходилося на території України, а тому позивач не міг отримувати заробітної плати в російських рублях.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10.11.1967 р. Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.

Пільговий стаж позивача підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці і довідками з місця роботи.

Відповідно до п.1 ст.1 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-93 від 19.02.1993 р. «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», іноземна валюта іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучають з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу, кошти у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових (клірингових) одиницях, що перебувають на рахунках або вносяться до банківських та інших фінансових установ за межами України. Під терміном «іноземна валюта» розуміється як власне іноземна валюта так і банківські метали, платіжні доручення та інші цінні папери, виражені в іноземній валюті або банківських металах.

В свою чергу інвалютні карбованці є штучною, умовною одиницею, що використовувалась в СРСР для безготівкових, зовнішньоекономічних розрахунків, і не підпадають під поняття іноземна валюта, в зв'язку з чим суд вважає, що посилання відповідача на відсутність підстав враховувати при визначенні розміру пенсії позивачу суми заробітної плати згідно довідок за час його роботи в Російській Федерації є необґрунтованими.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати(доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір) у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалась пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Листом Зовнішекономбанку СССР за № 2016/110000 роз'яснено, що інвалютні рублі були умовною одиницею і використовувались тільки в безготівкових розрахунках, співвідношення інвалютного до радянського рубля дорівнювало 1:1.

Як було встановлено судом першої інстанції в грудні 2014 року відповідачем зроблено перерахунок заробітної плати ОСОБА_1, яку він отримував в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин в інвалютних карбованцях, що прирівнюється до курсу російського рубля у співвідношенні 1:1, що стало предметом судового спору.

Відповідно до Указу Президента України №549/92 від 07.11.1992 р. «Про реформу грошової системи України» з 12.11.1992 р. була запроваджена національна валюта український карбованець, тому позивач має право на обчислення пенсії у співвідношенні курсу валют станом з 1992 року по 1994 рік.

Міждержавною Угодою між урядом України та урядом Російської Федерації від 14.03.1993 р. «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» передбачено, що питання пенсійного забезпечення регулюється Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р. та двосторонніми угодами в цій галузі.

Згідно п. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 р., для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсії на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території бувшого СРСР за час до набрання сили цією угодою. Угода набрала законної сили з 13.03.1992 р.

Оскільки позивач працював в районі Крайньої Півночі та подав відповідачу довідку про заробітну плату, відповідно на нього поширюється дія Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р. і він має право на врахування районного коефіцієнту при обчисленні пенсії за весь періоди роботи у даній місцевості.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивач має право на пільгове обчислення стажу за відповідні періоди його роботи, оскільки з наданих ним документів вбачається та не викликає жодного сумніву, що він, працюючи в районі Крайньої Півночі користувався пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної Ради України від 10 лютого 1960 року.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів прийшла до переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду у Надвірнянському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2015 року по справі №348/412/15-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В. Кухтей

Судді : В.П. Сапіга

Р.Б. Хобор