Справа № 2а-15810/10/2670
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/9991/40852/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

секретар Мороз Ю.М.,

за участю позивача та представника Служби безпеки України - Бережного Сергія Григоровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Голови Служби безпеки України Хорошковського Валерія Івановича про визнання протиправними дій, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом у якому просив визнати протиправними дії Голови Служби безпеки України Хорошковського В.І. щодо видачі наказу від 07 жовтня 2010 року №1294-ос про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_3 із Служби безпеки України за службову невідповідність та наказ від 13 жовтня 2010 року №1315-ос про звільнення його з посади заступника начальника аналітичного управління Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення Служби безпеки України в запас. Просив скасувати зазначені накази, поновити його на раніше займаній посаді та стягнути на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2012 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2011 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач проходив службу на посаді заступника начальника аналітичного управління Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення Служби безпеки України. 07 жовтня 2010 року Головою Служби безпеки України видано наказ №1294-ОС про накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із Служби безпеки України за службовою невідповідністю відповідно до пункту «є» статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Наказом Голови Служби безпеки України від 13 жовтня 2010 року №1315-ос позивача звільнено з посади заступника начальника аналітичного управління Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення СБ України в запас за підпунктом «б» пункту 61 та пункту «є» статті 68 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України.

Підставою притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності і звільнення зі служби стало порушення дисципліни що виразилося у невиконання вимог статті 3 Закону України «Про Службу безпеки України» абзацу 2 статті 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 2, 3 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 28 Закону України «Про державну таємницю» та інших нормативно правових актів. Дані обставини встановлені в ході проведення службового розслідування, за наслідками проведення якого складено висновок.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив висновок про те, що спірні накази відповідача є правомірними, оскільки видані у межах його повноважень, у порядку та спосіб передбачений чинним законодавством, а позовні вимоги необґрунтовані.

Умови і порядок виконання своїх обов'язків співробітниками - військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. Військовослужбовці Служби безпеки України приймають Військову присягу на вірність народу України.( стаття 20 Закону України «Про Службу безпеки України»).

Порядок проходження військової служби за контрактом особами офіцерського складу, рядового, сержантського і старшинського складу Служби безпеки України (далі - військовослужбовці Служби безпеки України), виконання ними військового обов'язку в запасі та особливості проходження військової служби у воєнний час врегульовано Положенням про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року №1262 (далі - Положення).

Відповідно до підпункту «б» пункту 61 Положення звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється, зокрема у запас Збройних Сил України.

Підпунктом «е» пункту 63 Положення передбачено, що особи офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби: через службову невідповідність.

Звільнення з військової служби за службову невідповідність є одним із видів дисциплінарного стягнення, яке може бути накладене на молодших та старших офіцерів (пункт «є» статті 68 Дисциплінарний статут Збройних Сил України).

Сутність військової дисципліни, обов'язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV( далі - Статут).

Пунктом 45 Статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов'язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов'язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Даним статутом визначено порядок накладення дисциплінарного стягнення, зокрема відповідно до пункту 84 прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (пункт 86 Статуту).

Судами встановлено, що позивач згідно із займаною посадою, був допущений до роботи з матеріальними носіями, які містять конфіденційну інформацію, що є власністю держави та обізнаний із вимогами нормативно-правових актів у цій сфері.

З метою уточнення причин та умов, що сприяли порушенню вимог нормативно-правових актів, котрі регулюють порядок проводження з конфіденційною інформацією, яка є власністю держави, встановлення ступеню вини причетних до цього службових осіб СБУ призначено службове розслідування.

В ході службового розслідування позивачем неодноразово надавалися пояснення, у тому числі письмово, по кожному виявленому факту порушень, в яких позивач визнав факт порушення ним вимог нормативних документів СБУ та чинного законодавства.

За наслідками проведення даного службового розслідування встановлено порушення позивачем військової дисципліни, що проявилось у невиконанні вимог статті 3 Закону України «Про Службу безпеки України», абзацу 2 статті 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 2, 3 ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.28 Закону України «Про державну таємницю» та інших нормативно-правових актів. Як зазначено у матеріалах службового розслідування, позивач в порушення зазначених нормативно-правових актів, з особистої зацікавленості надавав стороннім особам доступ до конфіденційної інформації, яка є власністю держави.

Не погодившись з окремими висновками комісії, як такими, що носять необ'єктивний характер і містять інформацію, що не відповідає дійсності ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися з рапортами, на підставі чого проведено службове розслідування. За результатами розслідування, інформація викладена у рапортах свого підтвердження не знайшла, порушення вимог законодавства з боку службових осіб СБ України не встановлено, про що складено відповідний висновок.

Крім того, судами встановлено, що з метою визначення ступеня секретності відомостей, які містяться на НТМД (накопичувач на твердих магнітних дисках) заступника начальника Аналітичного управління ДІАЗ СБУ полковника ОСОБА_3, відповідно до Закону України «Про державну таємницю», Положення про експертні комісії з питань державної таємниці, затвердженого наказом СБУ від 14 грудня 2004 року №696 та зареєстрованого у Мін'юсті 04 січня 2005 року за №8/10288, матеріали розглянуто на засіданні експертної комісії при Державному експерті з питань таємниць.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про державну таємницю», Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБУ від 12 серпня 2005 року №440 та зареєстрованого у Мін'юсті 17 серпня 2005 року за №902/11182, наказу СБУ від 09 січня 2008 року №3 «Про затвердження Переліку відомостей, які містять конфіденційну інформацію, що є власністю держави, знаходиться у володінні, користуванні або розпорядженні Служби безпеки України, і яким надається гриф обмеження доступу «Для службового користування»(далі - Перелік відомостей, які містять конфіденційну інформацію), Державний експерт з питань таємниць ОСОБА_7 дійшов висновку (копія експертного висновку №866 від 01 вересня 2010 року є у матеріалах справи), що відомості, які містяться в текстах роздрукованих електронних версій окремих документів, відносяться до конфіденційної інформації, що є власністю держави, підпадають під дію пунктів 1.8, 1.11, 1.21, 1.23, 1.26 і 1.30 Переліку відомостей, які містять конфіденційну інформацію та мають гриф обмеження доступу «Для службового користування».

Відповідно до пункту 86 Статуту після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Таким чином, висновки судів про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку та наявність підстав для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правильним. При видачі оскаржуваних наказів відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, тому судами зроблено правильний висновок про те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи те, що посилання позивача в касаційній скарзі на порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, та ним повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішеннях, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Голови Служби безпеки України Хорошковського Валерія Івановича про визнання протиправними дій, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак