Справа № 754/6517/15-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/6517/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Лісовська О.В. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А
14 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Федотова І.В.,
суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,
за участю секретаря Полякової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва (далі - відповідач) про визнання дій відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - протиправними; зобов`язання відповідача призначити йому пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з моменту звернення до відповідача; зобов`язання відповідача виплатити йому передбачену законом пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог, вважаючи, що судом неповно з`ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанова суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 2, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.
Позивач у листопаді 2014 року звернувся до управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва із заявою про призначення йому державної пільгової пенсії, згідно із вимогами ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Але листом від 11.12.2014 року йому було відмовлено в призначенні відповідної пенсії з тих підстав, що ним не було належним чином підтверджено факт роботи у вказаний період у зоні відчуження.
Позивач звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Так, рішенням Деснянського районного суду м. Києва встановлено факт роботи ОСОБА_1 у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 07 травня 1986 року по 11 травня 1986 року. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.
Після отримання позивачем судового рішення він повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії.
Однак, листом від 19.03.2015 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів,- 10 років.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженим постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 встановлено, що при призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного статтею 55 Закону №796-ХІІ, особи повинні надати: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, або довідку військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.
Отже, з наведеного вбачається, що у разі неможливості подання довідки за формою №122 для призначення пенсії надаються інші первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження.
Як зазначалось вище, рішенням Деснянського районного суду м. Києва встановлено факт роботи ОСОБА_1 у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 07 травня 1986 року по 11 травня 1986 року.
Відповідно до частини першої статті 72 і частини другої статті 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі, не доказуються в іншій судовій справі, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
У зв`язку з цим колегія суддів вважає що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року має преюдиціальне значення для вирішення даної справи.
Позивачем для призначення пенсії було надано відповідачу посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, рішення Деснянського районного суду від 24 лютого2015 року про встановлення факту роботи по ліквідації аварії на ЧАЕС, копію паспорту, копію трудової книжки та довідку від 11.12.2014 року № 75 про роботу в зоні відчуження в травні 1986 року протягом 5 днів. Зазначена обставина відповідачем не заперечується.
Проаналізувавши зазначені вище документи, які містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що на час звернення ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду, подані ним документи повністю підтверджували його особливий статус, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
При цьому, посилання апелянта на те, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24.02.2015 р. не зобов`язано управління призначити пенсію, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передумовою для призначення позивачу такої пенсії є встановлення факту роботи особи у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що і було встановлено даним рішенням.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому судова колегія залишає його без змін.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:
Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.