Справа № 2а-598/11/2670
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2011-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

17 січня 2011 року № 2а-598/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кузьменко В.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовомОСОБА_1
доМіністерства закордонних справ України
провизнання нечинним та скасування наказу в частині, зобовязання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2010 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1Д.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства закордонних справ України (далі по тексту відповідач, МЗС України), в якому просить: 1) визнати незаконним та нечинним і скасувати з моменту його видання пункт другий наказу Міністерства закордонних справ України від 26 квітня 2010 року №612-ос Про відпустку та звільнення ОСОБА_1 в частині, що стосується визнання ОСОБА_1 таким, що припинив з 26 липня 2010 року дипломатичну службу; 2) визнати ОСОБА_1 таким, що перебуває на дипломатичній службі; 3) зобовязати МЗС України запропонувати ОСОБА_1 посаду, рівноцінну посаді Посла, в системі органів дипломатичної служби.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2010 року у справі №2а 14248/10/2670 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2010 року у справі №2а 14248/10/2670 скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2010 року, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, судом апеляційної інстанції зазначено, що Окружний адміністративний суд міста Києва постановляючи ухвалу про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду у звязку з пропуском строків звернення до адміністративного суду передчасно дійшов такого висновку, без належного зясування всіх обставин у справі.

10 січня 2011 року на підставі протоколу розподілу справ між суддями автоматизованої системи документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративній справі №2а 14248/10/2670 присвоєно №2а-598/11/2670 та 14 січня 2010 року передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 Окружний адміністративний суд міста Києва з метою належного зясування всіх обставин у справі щодо подання адміністративного позову у строк, установлений законом звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексу або іншими законами.

Частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діє з 30 липня 2010 року) передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом даного спору є спір фізичної особи з субєктом владних повноважень щодо проходження та звільнення з публічної служби, тобто даний адміністративний позов може бути поданий в місячний строк, який обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступні обставини.

Відповідно до пункту другого наказу Міністерства закордонних справ України від 26 квітня 2010 року №612-ос Про відпустку та звільнення ОСОБА_1 позивачу з 26 липня 2010 року припинено дипломатичну службу. Зазначений наказ прийнято на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2010 року №250/2010 Про звільнення ОСОБА_1 з посади Надзвичайного і Повноважного Посла України в Республіці Білорусь, заяви ОСОБА_1 від 10 квітня 2010 року №767 та наказу Міністерства закордонних справ України від 10 березня 2010 року та Закону України Про відпустки.

Наказом Міністерства закордонних справ України від 23 липня 2010 року №1377-ос Про зміни до Наказу Міністерства закордонних справ України від 26 квітня 2010 року №612-ос Про відпустку та звільнення ОСОБА_1 пункт другий наказу Міністерства закордонних справ України від 26 квітня 2010 року №612-ос Про відпустку та звільнення ОСОБА_1 викладено в такій редакції: керуючись Указом Президента України від 24 лютого 2010 року №250/2010 Про звільнення ОСОБА_1 з посади Надзвичайного і Повноважного Посла України в Республіці Білорусь, вважати ОСОБА_1 таким, що звільнений з посади Надзвичайного і Повноважного Посла України в Республіці Білорусь 26 липня 2010 року. Зазначений наказ прийнято на підставі наказу Міністерства закордонних справ України від 26 квітня 2010 року №612-ос.

Наказом Міністерства закордонних справ України від 16 серпня 2010 року №1711-ос Про зміни до Наказу Міністерства закордонних справ України від 23 липня 2010 року №1377-ос в наказі Міністерства закордонних справ України від 23 липня 2010 року №1377-ос слова та цифри 26 липня 2010 року замінено на слова та цифри 16 серпня 2010 року. Зазначений наказ прийнято на підставі: наказу Міністерства закордонних справ України від 23 липня 2010 року №1377-ос, заяви ОСОБА_1 від 11 серпня 2010 року №2198/201 та листка непрацездатності АБР №857345.

Суд звертає увагу на те, що позивачу мало бути відомо про порушення його прав, свобод та інтересів наказом Міністерства закордонних справ України від 26 квітня 2010 року №612-ос Про відпустку та звільнення ОСОБА_1 (з урахуванням внесених змін наказом Міністерства закордонних справ України від 23 липня 2010 року №1377-ос Про зміни до Наказу Міністерства закордонних справ України від 26 квітня 2010 року №612-ос Про відпустку та звільнення ОСОБА_1) в частині, що стосується визнання ОСОБА_1 таким, що припинив з 26 липня 2010 року дипломатичну службу, та його права на отримання рівноцінної посади в системі органів дипломатичної служби саме з моменту його звільнення з посади Надзвичайного і Повноважного Посла України в Республіці Білорусь без надання відповідної рівноцінної посади.

На думку суду, таким моментом є дата, коли позивачу стало відомо про існування наказів Міністерства закордонних справ України від 26 квітня 2010 року №612-ос Про відпустку та звільнення ОСОБА_1 та від 23 липня 2010 року №1377-ос Про зміни до Наказу Міністерства закордонних справ України від 26 квітня 2010 року №612-ос Про відпустку та звільнення ОСОБА_1.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на те, що позивачу було достеменно відомо про існування наказів Міністерства закордонних справ України від 26 квітня 2010 року №612-ос Про відпустку та звільнення ОСОБА_1 та від 23 липня 2010 року №1377-ос Про зміни до Наказу Міністерства закордонних справ України від 26 квітня 2010 року №612-ос Про відпустку та звільнення ОСОБА_1 вже 11 серпня 2010 року, оскільки на підставі його заяви від 11 серпня 2010 року у наказ Міністерства закордонних справ України від 23 липня 2010 року №1377-ос внесено зміни наказом Міністерства закордонних справ України від 16 серпня 2010 року №1711-ос Про зміни до Наказу Міністерства закордонних справ України від 23 липня 2010 року №1377-ос, яким змінено дату звільнення позивача з посади Надзвичайного і Повноважного Посла України в Республіці Білорусь без припинення дипломатичної служби та за відсутності пропозиції отримання рівноцінної посади в системі органів дипломатичної служби.

Посилання позивача на те, що він має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, свобод та інтересів, у межах річного строку звернення до адміністративного суду, що встановлювався частиною другою Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 30 липня 2010 року), не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла до 30 липня 2010 року) не встановлював строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження або звільнення з публічної служби.

У звязку з цим до 30 липня 2010 року судами під час розгляду такої категорії справ застосовувались не строки звернення до адміністративного суду, встановлені частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (річний строк), а строки звернення до суду встановлені спеціальними законами, або у разі коли вони не врегульовували зазначені питання, виходили із строків звернення до суду, визначених частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України.

Так, за загальним правилом встановленим частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України, особа може звернутися з заявою про розвязання спору в тримісячний строк із дня, коли дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Разом з тим, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на те, що у разі якщо позивачу було відомо про порушення його прав, свобод чи інтересів до 30 липня 2010 року, то позивач мав право звернутися з адміністративним позовом в місячних строк з моменту внесення до Кодексу адміністративного судочинства України процесуальної норми, яка встановлює місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а у разі, якщо позивачу стало відомо про порушення його прав, свобод чи інтересів після 30 липня 2010 року, то позивач мав право звернутися з адміністративним позовом в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки судом встановлено, що позивачу було достеменно відомо про порушення його прав, свобод чи інтересів 11 серпня 2010 року, тобто в період дії частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла з 30 липня 2010 року), Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про те, що позовну заяву ОСОБА_1 подано до Окружного адміністративного суду міста Києва після закінчення строків, встановлених частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла після 30 липня 2010 року).

Посилання позивача на те, що йому стало відомо про порушення його прав та інтересів лише 16 вересня 2010 року, на думку суду, є також безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що саме 16 вересня 2010 року ОСОБА_1 стало відомо про порушення його прав та інтересів.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві у разі необхідності зазначається заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Як встановлено Окружним адміністративним судом міста Києва, ОСОБА_1 до позовної заяви не додано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка була б підставою для належного зясування всіх обставин щодо пропуску позивачем строків звернення до адміністративного суду, що, в свою чергу, унеможливлює виконання вимог суду апеляційної інстанції, викладених в ухвалі від 23 грудня 2010 року у справі №2а-14248/10/2670.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Вказані недоліки позивач може усунути у строк до 14 лютого 2011 року шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з відповідним обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.

Згідно з частиною другою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись статтями 106, 108, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви до 14 лютого 2011 року.

3. Попередити ОСОБА_1 про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко