Справа № 176/266/14-а (2-а/176/16/15)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2015 рокусправа № 176/266/14-а (2-а/176/16/15)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року у справі №176/266/14-а (2-а/176/16/15) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Жовті Води Дніпропетровської області про визнання неправомірною бездіяльність відповідача та зобовязання поновити виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Жовті Води Дніпропетровської області, у якому просив визнати бездіяльність відповідача, виражених у неправомірному ігноруванні заяви представника позивача про поновлення виплати раніше призначеної пенсії позивачу, починаючи з 07 жовтня 2009 року з урахуванням усіх перерахунків та індексації пенсії відповідно до статті 42 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що документ, який надійшов до управління Пенсійного фонду України у м. Жовті Води Дніпропетровської області поштою у вигляді копії заяви про поновлення виплати пенсії, яка не засвідчена у встановленому законодавством порядку, не може вважатися заявою на призначення/перерахунок пенсії або заявою про виплату пенсії та не повинна розглядатися спеціалістами управління, оскільки оформлення та подання даного документу здійснено з грубими порушеннями вимог Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1

Не погодившись із судовим рішенням, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нове рішення по справі про визнання дій відповідача, що виявились у відмові поновити виплату раніше призначеної пенсії позивачу неправомірними з одночасним зобовязанням відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії позивачу, починаючи з 07 жовтня 2009 року з урахуванням усіх перерахунків та індексації пенсії відповідно до статті 42 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. В апеляційній скарзі, представник позивача, посилається на те, що після прийняття рішення Конституційним Судом України по даному питанню, пенсійний фонд повинен був нараховувати пенсію громадянам, які виїхали на постійне місце проживання закордон, а вже після звернення особи до пенсійного фонду з відповідною заявою виплатити всі пенсійні кошти, починаючи з 07 жовтня 2009 року. Також, представник позивача зазначив, що ним було подано до управління Пенсійного фонду України у м. Жовті Води Дніпропетровської області письмову заяву про поновлення виплати раніше призначеної пенсії позивачу, при цьому додавши до заяви копію легалізованої апостилем довіреності, копію пенсійного посвідчення, копію паспорта громадянина України для виїзду закордон та копії судових рішень по аналогічним категоріям справ, проте жодної відповіді на подану до пенсійного фонду заяву станом на 15 січня 2015 року представник позивача так і не отримав, порушуючи таким чином конституційні права ОСОБА_1, а також положення пункту 1 статті 7 та статті 20 Закону України „Про звернення громадян.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України та з 17 липня 1994 року перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Жовті Води та отримував пенсію за віком.

03 лютого 2005 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Жовті Води Дніпропетровської області із заявою та долученими до неї копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон та довідки ВГІРФО Жовтоводського МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 26 жовтня 2004 року № 10885 про оформлення документів для виїзду на ПМП у США, у звязку з чим у лютому 2005 року пенсійну справу ОСОБА_1 було закрито, особовий рахунок №119244 знято з обліку у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за межі України.

Відповідно до атестату від 04 лютого 2005 року, пенсію позивачу виплачено за шість місяців наперед перед виїздом до США, що рахується з місяця, що настає за місяцем з обліку за місцем постійного проживання, тобто з березня по 31 серпня 2005 року включно у розмірі 3002,34 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 51 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року за № 25-рп/2009 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування зазначені положення визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до Закону України „Про Конституційний Суд України та рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.2000 року закони, правові акти або окремі положення визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню, як такі, що відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

До того ж, відповідно до ст. 2 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Щодо посилання відповідача на те, що заява про поновлення пенсії подано не особисто ОСОБА_1, а його представником як підставу для відмови у поновленні пенсії, судом не приймаються, оскільки відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 заява про призначення (поновлення) пенсії подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації). Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Таким чином, позивач проживаючи в державі США, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція України і пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Отже, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав.

Колегія суддів звертає увагу, що виплату пенсії ОСОБА_1 має бути відновлено з 29 жовтня 2013 року, тому як відповідно до частини 2 статті 49 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Разом з тим, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається заява. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення/перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Зважаючи, що заяву про поновлення виплати пенсії було подано до управління Пенсійного фонду України у м. Жовті Води Дніпропетровської області представником позивача 29 жовтня 2013 року (а.с. 8), відповідно поновлення виплати пенсії повинно здійснюватися саме з вказаної дати.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції що відмова управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області носить правомірний характер, вказане з урахуванням ст. 11 КАС України є підставою для зобов'язання відповідача вчинити дії щодо поновлення виплати пенсії для захисту порушеного права ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення.

До того ж, слід зазначити, що призначені за Законом пенсії індексуються відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою КМУ "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17 липня 2003 року № 1078. Відповідно до вказаного Порядку підвищення пенсій у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація пенсій проводиться у разі коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який становить 101 відсоток. Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях (газети "Голос України" та "Урядовий кур'єр").

Відповідно до положень ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на зазначене, та враховуючи те, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 195, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 206 КАС України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року у справі №176/266/14-а (2-а/176/16/15) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Жовті Води Дніпропетровської області про визнання неправомірною бездіяльність відповідача та зобовязання поновити виплату пенсії - скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м. Жовті Води Дніпропетровської області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Жовті Води Дніпропетровської поновити ОСОБА_1 з 29.10.2013 року нарахування і виплату пенсії за віком, з урахуванням перерахунків та індексації, за вказаний період.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай