Справа № 2-а-264/10
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2010-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-а-264/10

Номер провадження 2-а-264/10

22 листопада 2010 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Гладіч Н.І.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання неправомірними дій Управління Пенсійної Фонду України в Любешівському районі і зобов'язання перерахування та виплати пенсії, -

встановив:

27 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Любешівському район, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є інвалідом 3 групи захворювання, пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи і згідно ст. 14 Закону України „Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" віднесена до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. на підставі цього Закону 24 січня 2008 року їй призначено пенсію та щомісячну додатком пенсію за шкоду, заподіяну його здоров'ю, розмір яких повинен визначатися виходячи мінімальної пенсії за віком, яка встановлена законами, але відповідач визначив розмір зазначених пенсій позивачеві згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" від 16 серпня 2008 року № 654.

Вважає, що статтями 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захис громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що вона має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, та розмір її пенсії не може бути нижчим шести мінімальнії пенсій за віком. Відповідач усупереч назначеним нормам не провів відповідне нарахувать цих пенсій. Тому вона звернулася до відповідача щодо проведення відповідного призначені та перерахунку зазначених пенсій, однак отримала відмову.

Просить визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 50, 54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи починаючи з 22 липня 2007 року, виплати заборгованість, також в майбутньому здійснювати нарахування та виплату пенсії згідно діючого законодавства.

Ухвалою судді від 28 жовтня 2010 року позов в частині позовних вимог щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 22 липня 2010 рої по 26 квітня залишено без розгляду в зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Відповідач у своєму заперечені № 859/06/09-20 від 16 листопада 2010 року позов не визнав, зазначаючи, що постановами Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 встановлені розміри пенсій для інвалідів, згідно яких розмір пенсії по третій групі інвалідності не може бути нижчим 600 грн. Крім того, згідно даної постанови громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 15 % від прожиткового мінімуму. Просить визнати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі неналежним відповідачем, вказати джерело фінансування вказаних виплат.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 віднесена до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 437544 Позивачці встановлена третя група інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з наслідками аварії на ЧАЕС, що підтверджено випискою до довідки серії ВЛН № 046002.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційною права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадяї постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п.п. 12 п. 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України па 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, який набрав чинності 01.01.2008 року, текст статті 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадя постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено у новій редакції відповідно до якої особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам II групи, в розмірі 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатиісті. Крім того, п.п. 15 ст. 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року, який набрав чинності 01.01.2008 року, текст статті 54 Закону України статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобилі катастрофи" було також викладено у новій редакції, відповідно до якої в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими, зокрема, для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте рішенням Конституційного Суду України рп/2008 від 22.05.2008 року у справі №1-28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 28 розділу ІІ „Внесенні до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Положения п. 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалень Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиційність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовдносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Абзацом 3 частини 1 статті 50 Закону України „Про статус і соціальний захис громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особа: віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додатком пенсія шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України „Про статус і соціальним захист громадян, яг постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що в усіх випадки розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофой не можуть бути нижчими, по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин є правильним та таким, що відповідає Закону України „Про стату та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що позивачка має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотки мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спор крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої орган: державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані дія і лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правової акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковіш якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачці застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильське катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", па підставі яких здійснювалось нарахування пенсії позивачці, оскільки останні істотно звужують обсяг встановленії законом прав.

Відповідно до ч. З ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмі додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Дії відповідача щодо невиплати позивачці пенсії в таких розмірах є неправомірними.

Твердження відповідача про визнання них неналежним відповідачем не відповідають дійсності та не беруться судом до уваги, оскільки відповідно до підпункт 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах : районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) саме її управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах покладено обов язок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідні до чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне зобовязати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Любешівському районі.

Не мають правового значення і твердження відповідача про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом розмірів пенсій як на причину невиконання державою взятих на себе зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отримання бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Відповідач, всупереч ст.71 України, заперечуючи проти позову, правомірності своїх дій в частині виплати ОСОБА_1 пенсій у менших, ніж встановлені Законом, розмірах, не довів.

Таким чином, захисту підлягає право позивачки шляхом зобовязання відповідача перерахувати і виплатити основну та додаткову пенсії у передбачених ст.ст.50, 34 розмірах в межах визначеного ч.2. ст.99 КАС України шестимісячного строку позовної давності.

Позовні вимоги щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі нараховувати та виплачувати Позивачу пенсію відповід ст.ст. 50,54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи надалі не підлягають до задоволення, оскільки невідомо чи будуть порушені права та інтереси Позивачки в майбутньому. В звязку з цим суд при винесенні постанови не може оцінювати правовідносини, які на момент розгляду справи не існують, та приймати відповідне рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.64, 152 Конституції Ук ст.ст.50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Рішеннями Конституційного Суду України рп/2008 від 22 травня 2008 року, ст.ст. 8. 10. 11. 12, 17. 69 94. 158, 160-163. 167, 17 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському рай частині відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірах, передба ст. 50,54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, запої здоров'ю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком з 27 квітня 2010 року по 22 листопада 2010 року, на підставі положень ст.ст. 50. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням положення ч. З ст. 67 Закону України .. Про статус і соціальний з громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного через Любешівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий