Справа № 2-а/1970/3008/11
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року Справа № 876/6665/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління юстиції у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання протиправною бездіяльності,-

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання протиправною бездіяльності та стягнення з субєкта владних повноважень коштів на відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що шляхом неправильного складання актів про реалізацію предмета іпотеки на прилюдних торгах від 16.08.2010 року та від 15.10.2010 року відповідачем були порушені права позивача, оскільки ФОП ОСОБА_1 тривалий період більше року був позбавлений можливості зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на придбаний нерухомий обєкт нежитлову будівлю лабораторно-адміністративного корпусу (загальною площею 1021,4 кв. м., що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Тролейбусна ,12) та користуватись ним.

Крім того, внаслідок внесення першим ВДВС Тернопільського МУЮ недостовірних відомостей у книгу обліку депозитних сум за серпень 2010 року, ФОП ОСОБА_1, як покупця, було звинувачено у неповній сплаті усієї належної суми вартості придбаного ним нерухомого майна, що в майбутньому призвело до довготривалого судового процесу, у якому, після зясування усіх обставин справи та аналізу платіжних доручень, рішенням господарського суду Тернопільської області від 26.11.2010 року у справі №7/93-1693 встановлено повну сплату продажної ціни нерухомого майна позивачем.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року задоволено позов частково, а саме в частині вимог до державного виконавця по складанню актів, які не відповідають законодавству відмовлено, оскільки такі не складали підстав для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на придбане з торгів приміщення. Що стосується вимоги про визнання протиправними дій відповідача при внесенні недостовірних відомостей до книги обліку депозитних сум по сплаті позивачем коштів за придбане приміщення, то виходячи із досліджених судових рішень, а також не доведення відповідачем правильності внесення до книги сум сплачених позивачем відповідно до проведених банком платіжним доручень та із-за цього довго тривалість судового процесу, спричинили негативні наслідки для останнього. Стосовно третьої вимоги про бездіяльність щодо не зняття арешту із придбаної будівлі позивачем, то жодних постанов про закінчення виконавчого провадження у звязку із фактичним виконанням 06.08.2010 року судових рішень, відповідачем не прийнято. Лише 30.08.2010 року постановлено подібну постанову але без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження», так як не зазначено про скасування арешту. Більше того, постановлено постанову про зупинення виконавчого провадження коли підстав таких для цього не було та провадження вже було закінченим (пост. від 29.06.2011 року). Крім того, на неодноразові звернення позивача, відповідач не відреагував про зняття арешту з майна, лише після звернення в прокуратуру. Отже, наведене свідчить про підставність вимоги. З приводу моральної шкоди, то виходячи із судової практики та чинних норм матеріального та процесуального законодавства, встановленої неправомірності дій і бездіяльності відповідача, які стали причиною довготривалості судового процесу та позбавлено було позивача права вільно розпоряджатися власністю, а також враховуючи адекватність відшкодування нанесеній шкоді, сума склала 2 000 грн. із запрошеної 100000 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Головне управління юстиції у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що розгляд справи зачіпає інтереси та права ГУЮ у Тернопільській області, однак до справи залучено не було, чим порушено ст.ст. 6,10-13,48-49 КАС України. З приводу порушень норм матеріального право, то невірно застосовано положення ЦК України, які регламентують порядок відшкодування моральної шкоди. Відповідачем має фігурувати орган, якщо передбачено законодавством, а коли ні має бути залучено орган Державного казначейства України. Вказані органи залучені не були. Не дотримано вимог ст. 23, 1174 ЦК України. Суд першої інстанції не навів мотивів, яким розрахунком користувався при визначенні суми моральної шкоди.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що після складення 25.02.2010 року акту опису й арешту майна нежитлової будівлі лабораторно-адміністративного корпусу загальною площею 1021,4 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Тролейбусна, 12, м. Тернопіль, - вказане майно передане на реалізацію до спеціалізованої організації, яка проводить прилюдні торги, а саме до Тернопільської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція».

28.07.2010 року Тернопільською філією «Спеціалізоване підприємство «Юстиція»проведено прилюдні торги, в результаті яких вищезазначена нежитлова будівля лабораторно-адміністративного корпусу загальною площею 1021,4 кв.м. (в тому числі: приміщення підвалу 216,2 кв.м, приміщення першого поверху площею 543,8 кв.м., приміщення другого поверху площею 261,4 кв.м.), що розташована за адресою: : вул. Тролейбусна, 12, м. Тернопіль), була продана за стартовою ціною - 1495150,00 грн.(без ПДВ) позивачу у даній справі ФОП ОСОБА_1 Всі вищевказані дії по реалізації даного майна оформлені протоколом №21/052/10/і-1, затвердженим 28.07.2010 року

Згідно з вищезазначеним протоколом, переможець прилюдних торгів був зобовязаний протягом семи банківських днів з дня затвердження протоколу внести кошти в сумі 1450295,50 грн. на рахунок першого ВДВС Тернопільського МУЮ, при цьому, раніше внесений переможцем аукціону гарантійний внесок у розмірі 44854,50 грн. - залишався в якості винагороди спеціалізованій організації в рахунок оплати наданих нею послуг з реалізації майна.

У відповідності до умов, визначених у вищезазначеному протоколі, позивачем на рахунок першого ВДВС Тернопільського МУЮ було внесено наступні грошові суми:

-згідно платіжного доручення №2 від 02.08.2010 року - 295000,00 грн.;

-згідно платіжного доручення №4 від 03.08.2010 року - 200000,00 грн.;

-згідно платіжного доручення №5 від 03.08.2010 року - 245000,00 грн.;

-згідно платіжного доручення №2 від 04.08.2010 року - 200000,00 грн.;

-згідно платіжного доручення №3 від 04.08.2020 року - 275000,00 грн.;

-згідно платіжного доручення №4 від 04.08.2010 року - 235 295,00 грн.

Крім того, на рахунок ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» позивачем згідно платіжного доручення №21 від 23.07.2010 року була внесена сума гарантійного внеску у розмірі44854,50 грн.

Таким чином, загальна сума ціни реалізованого 28.07.2010 року на прилюдних торгах майна - нежитлової будівлі лабораторно-адміністративного корпусу загальною площею 1021,4 кв.м., що знаходиться за адресою: : вул. Тролейбусна, 12, м. Тернопіль, - була внесена ФОП ОСОБА_1 у визначений строк та в повному обсязі 1450295,50 грн.

Вищезазначені обставини, а саме - сплата ФОП ОСОБА_1, як покупцем, усієї належної суми вартості нерухомого майна (доказом перерахування якої - є платіжні доручення, проведені банком, а не дані книги обліку депозитних сум) підтверджені, безпосередньо, рішенням господарського суду Тернопільської області від 26.11.2010 року та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.02.2011 року у справі №7/93-1693 (копії яких містяться в матеріалах даної справи), які набрали законної сили у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України - обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України «Про державну виконавчу службу»від 24.03.1998 року №202/98-ВР (в редакції, чинній на час внесення відповідачем відомостей до Книги обліку депозитних сум) - працівник органу державної виконавчої служби користується правами і виконує обов'язки, передбачені законом.

При цьому, згідно з вимогами статті 7 цього ж Закону з метою забезпечення прав громадян і юридичних осіб - працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Під час розгляду даної справи відповідачем не надано жодних належних доказів, які б свідчили про правильність внесення до книги обліку депозитних сум у серпні 2010 року відомостей про сплату

Що стосується посилань апелянта про незалучення його в місцевому суді, то дане виправлено на стадії апеляційного провадження та надано можливість аргументовано спростувати вимоги позивача.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах з приводу відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4 із наступною змінами «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючим та при настанні інших негативних явищ.

Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» № 202/98 ВР шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

З приводу апеляційної вимоги щодо скасування виплат моральної шкоди, то покликання апелянта є неаргументоване на Закон України «Про оперативно-розшукову діяльність», адже в даному випадку слід застосовувати ст.. 56 Конституції України, ст.ст. 23, 1167, 1173 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу».

Вказана позиція не суперечить неодноразовій практиці Верховного Суду України, яка є обовязковою для застосування.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління юстиції у Тернопільській області залишити без задоволення, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року по справі № 2-а/1970/3008/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 20.07.2015 року