Справа № 2014/4184/2012
Суддя: Бережна Н. М.
Дата ухвалення: 2012-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2014/4184/2012
Провадження № 2-а/2014/207/2012
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.12.2012 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бережної Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Друпової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС РДПС ДАІ ХМУ ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора ДПС РДПС ДАІ ХМУ ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому вказав, що постановою про адміністративне правопорушення інспектора ДПС РДПС ДАІ ХМУ взводу № 7 ОСОБА_2, серія АХ1 № 182613 від 24.10.2012 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Оскаржувана постанова мотивована тим, що 24.10.2012 року приблизно о 14 год. 14 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ-210994-20, номерний знак НОМЕР_1, в районі будинку № 358 по просп. Гагаріна в м. Харкові рухався зі швидкістю 86 км/год., чим перевищив максимально встановлену швидкість в населеному пункті на 26 км/год. і порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 вважає дану постанову від 24.10.2012 року неправомірною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач не вчиняв зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі якого була винесена оскаржувана постанова, тобто не порушував швидкісний режим в населеному пункті. ОСОБА_1 не порушував п. 12.4 Правил дорожнього руху України, оскільки він не перевищував швидкість руху на 26 км/год., а рухався по крайній правій смузі дорожнього шляху зі швидкістю 80 км/год., що є допустимим, про що ОСОБА_1 зазначав в протоколі. Крім того, перед позивачем значно швидше рухався інший автомобіль і саме його швидкість була зафіксована інспектором ДАІ, однак, надані ОСОБА_1 пояснення були проігноровані відповідачем. При предявленні позивачу пристрою «Trucah tc», на якому дійсно було зафіксована швидкість 86 км/год., але був відсутній час фіксування вказаної швидкості, тобто з зазначеного приладу не зрозуміло швидкість якого саме автомобілю було зафіксовано та коли. Також при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не були запрошені свідки, в т.ч. запропонований ОСОБА_1 свідок ОСОБА_3, яка сиділа в його автомобілі та гарно бачила з якою швидкістю рухався позивач. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія, АХ1 № 182613 від 24.10.2012 року, винесену інспектором ДПС РДПС ДАІ ХМУ взводу № 7 ОСОБА_2, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, на задоволенні позову наполягав.

Інспектор ДПС РДПС ДАІ ХМУ ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, заяв про розгляд справи у його відсутність та заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 6 ст. 12 КАС України.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.10.2012 року, серія АА2 № 074113, складеного інспектором ДПС РДПС ДАІ ХМУ взводу № 7 старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 24.10.2012 року о 14 год. 14 хв., керував автомобілем ВАЗ-210994-20, номерний знак НОМЕР_1, по просп. Гагаріна в м. Харкові, зі швидкістю 86 км/год., чим перевищив максимально встановлену швидкість в населеному пункті на 26 км/год. і порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Швидкість вимірювалася приладом tc»№ 000660 /а.с. 3/.

Постановою в справі про адміністративній справі серія АХ1 № 182613 від 24.10.2012 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн. /а.с. 4/.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення від 24.10.2012 року не відповідає вимогам, встановленим КУпАП, оскільки інспектор ДПС ОСОБА_2 не вказав свідків, які б підтвердили перевищення швидкості руху ОСОБА_1, не надано доказів, що зафіксована на приладі виміру швидкість належить саме позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи інспектор ДПС ОСОБА_2 порушив вимоги ст. 251, 256 КУпАП та не надав жодних доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення від 24.10.2012 року та показань приладу tc»№ 000660.

При таких обставинах суд розцінює це як неналежний доказ відповідного порушення водієм ОСОБА_1 конкретних правил безпеки дорожнього руху, а тому вважає його винність в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, недоведеною, що свідчить про відсутність в його діях складу даного правопорушення.

При цьому, суд зважає на те, що зазначені вище посилання позивача у виправдання своїх дій не знайшли свого спростування в судовому засіданні.

Згідно ж ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 288 КУпАП передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

Статтею 293 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також той факт, що відповідач, в порушення ст. 71 КАС України, не довів вину позивача, суд вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-8, 17-19, 69-71, 128, 158-163 КАС України, ст.ст. 1, 2, 9, 23, 121, 251, 256, 288, 293 КУпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС РДПС ДАІ ХМУ ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 24.10.2012 року, серія АХ1 № 182613, винесену інспектором ДПС РДПС ДАІ ХМУ ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий: