Справа № 2а-3964/12/1370
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Справа № 135276/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Львівської області ДПС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2012 року по справі за позовом державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Львівської області ДПС до товариства з обмеженою відповідальністю «Союз С» про накладення арешту на рахунки платника податків, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м.Львова Львівської області ДПС (надалі ДПІ у Залізничному районі м.Львова) звернулася з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Союз С» про накладення арешту на рахунки платника податків.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскільки у відповідача є борг та відсутнє майно, відтак слід накласти арешт на його кошти.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2012 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Суд виходив з того, що відсутні докази того, що до моменту звернення в суд з вимогою про арешт коштів відповідача, позивач вживав заходів (звернення до суду з поданням, позовною заявою про стягнення податкового боргу) як орган стягнення щодо забезпечення погашення податкового боргу.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням стороною позивача було подано апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Покликання маються на те, що заборгованість відповідача з ПДВ самостійно задекларованих зобовязань становить 3633219,50 грн. В адресу останнього було надіслано податкову вимогу. З метою виявлення майна було надіслано запити та здійснено вихід на юридичну адресу. Майна не виявлено, за адресою знаходиться квартира. Відтак, згідно п.20.1.17 ст.20 ПК України вимоги підставні.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце зокрема неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ТзОВ «Союз-С» зареєстровано виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 05.05.2000 року та перебуває на обліку в ДПІ у Залізничному районі м. Львова.

ТзОВ «Союз-С» є платником податків і зборів, передбачених ПК України і на даний час має заборгованість.

Заборгованість ТзОВ «Союз-С» перед бюджетом в розмірі 3633219,50 грн. виникла внаслідок несплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість, самостійно задекларованих платником податків по декларації з ПДВ за лютий 2012 року, в сумі 3633219,50 грн.

Судом встановлено, що суми податків та фінансових санкцій ТзОВ «Союз-С» є узгодженими та у встановлені строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу згідно з вимогами ст.57 ПК України.

Відповідно до вимог ст. 59 ПК України, 05.04.2012 року позивачем було надіслано ТзОВ «Союз-С» податкову вимогу від 04.04.2012 року №255.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем з метою виявлення майна боржника - ТзОВ «Союз-С» - надсилалися запити у Львівський ВРЕР УДАІ при ГУМВСУ у Львівській області про наявність зареєстрованих транспортних засобів, в обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про наявність нерухомого майна, у Головне управління Держкомзему у Львівській області про наявність земельних ділянок та в територіальне Управління Держгірпромнагляду у Львівській області щодо наявності технологічних транспортних засобів.

Відповідно до п.41.1 та п. 41.5 ПК України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Пунктом 94.1 ст.94 ПК України встановлено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Висновок суду першої інстанції щодо необхідності дотримання норм названого пункту при накладенні адміністративного арешту на майно є правильним. Разом з тим, поза увагою суду залишились норми підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 ПК України, які є спеціальними по відношенню до норм пункту 94.2 статті 94 цього Кодексу та якими встановлені окремі підстави застосування арешту коштів на рахунку платника податків.

Суд першої інстанції не звернув увагу на такий зміст правового регулювання, встановленого підпунктом 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 ПК України, та зробив помилковий висновок про обмеженість підстав для накладення арешту на кошти відповідача нормами пункту 94.2 статті 94 ПК України.

Тим часом положення зазначеного підпункту визначають як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження.

Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Умовою застосування норми підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 ПК України є відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу.

Підпунктом 94.6.2 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт коштів на рахунках платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Вищевикладена правова позиція суду апеляційної інстанції не суперечить практиці Вищого адміністративного суду України (ухвала від 29.04.2015 року справа № К/800/19787/13, ухвала від 14.05.2015 року справа № К/800/10939/14).

За таких обставин, проаналізувавши вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198 п.3 ч.1, 202, 205, 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Львівської області ДПС задоволити.

Скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2012 року по справі № 2а-3964/12/1370 та прийняти нову, якою позовні вимоги державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Львівської області ДПС до товариства з обмеженою відповідальністю «Союз С» про накладення арешту на рахунки платника податків задоволити.

Накласти арешт на кошти ТзОВ «Союз С» на рахунку № 8 у Полікомбанк, МФО 353110.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_1