Справа № 199/10008/14-а
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

27.05.2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Яншиній Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 до Головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 та Виконуючого обов'язки головного лікаря, заступника головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачів про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 14 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 з інформаційним запитом за вх. №7/131 для отримання інформації, як публічної, та копії документів, а саме: посадову інструкцію заступника головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради з експертизи тимчасової непрацездатності ОСОБА_5; інформацію про місцезнаходження, номер кабінету, телефонний номер, графік роботи, графік прийому громадян заступника головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради з експертизи тимчасової непрацездатності ОСОБА_5; вхідний номер даного запиту в журналі запитів розпорядника інформації.

ОСОБА_2 Закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» від 17.10.2014 року №7/215 за підписом в.о. головного лікаря ОСОБА_4 ОСОБА_1 було фактично відмовлено у наданні запитуваної інформації з тих підстав, що зазначена у запиті інформація не належить до розділу використання бюджетних коштів.

На думку позивача, такими діями відповідачі порушили вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», тому просив суд визнати бездіяльність головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3, які виразились у ненаданні відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.10.2014 року за вхідним номером №7/131 неправомірною; визнати дії головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3, які виразились у ненаданні відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.10.2014 року за вхідним номером №7/131 неправомірними; визнати неправомірною відповідь від 17.10.2014 року №7/215 за підписом в.о. головного лікаря ОСОБА_4 про відмову у наданні відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.10.2014 року за вхідним номером №7/131; визнати дії заступника головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4, які виразились у ненаданні відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.10.2014 року за вхідним номером №7/131 неправомірними; зобов'язати головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 надати інформацію на запит в порядку і строк, визначені у Законі України «Про доступ до публічної інформації», запитуваної публічної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.10.2014 року за вхідним номером №7/131.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка або її представник у судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заперечення на позов відповідач до суду не надав, тому суд згідно з ч.4 ст.128 КАС України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, а справу за можливе розглянути в порядку письмового провадження, що відповідає вимогам ст. 122 КАС України.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 з інформаційним запитом за вх. №7/131 для отримання інформації, як публічної, та копії документів, а саме: посадову інструкцію заступника головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради з експертизи тимчасової непрацездатності ОСОБА_5; інформацію про місцезнаходження, номер кабінету, телефонний номер, графік роботи, графік прийому громадян заступника головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради з експертизи тимчасової непрацездатності ОСОБА_5; вхідний номер даного запиту в журналі запитів розпорядника інформації.

Вказаний інформаційний запит був отриманий відповідачем, що підтверджується штампом відповідача за вхідним номером №7/131 від 14.10.2014 року.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до визначення ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації визнаються особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків. Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач є розпорядником інформації відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та належним відповідачем у справі відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КАС України.

Згідно з положеннями ст. 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у ст. 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Закон України «Про інформацію» вказує, що реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом: 1)систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 14 Закону передбачено, що розпорядники інформації зобов'язані: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Згідно ч.ч. 1-5 ст. 19 Закону, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Як свідчать матеріали справи, запит позивача містить всі необхідні реквізити, визначені нормами статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» закріплено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Положеннями частини 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено підстави для відмови у задоволенні запиту. Так, вказаними нормами визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною 5 статті 19 цього Закону.

Вимоги до запиту на інформацію, передбачені частиною 5 статті 19 цього Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувач інформації дотримав, що вбачається з тексту запиту про надання інформації, як загальної публічної і як встановлено судом вище, відповідач є розпорядником інформації.

Згідно з п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запитувач має право оскаржити надання недостовірної або неповної інформації.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 4 ст. 20 Закону).

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» виконуюча обов'язки головного лікаря, заступник головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4 відмовила у наданні запитуваної інформації запитувачу, посилаючись у відповіді від 17.10.2014 року за № 7/215 на інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.10.2014 року вх. № 7/131 на те, що запитувана інформація не належить до розділу використання бюджетних коштів.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання дій головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 та виконуючого обов'язки головного лікаря, заступника головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4 в частині ненадання запитуваної публічної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.10.2014 року вх. № 7/131 неправомірними є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України, Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 11, 14, 69-71, 94, 97, 128, 158-164, 167, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 до Головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 та Виконуючого обов'язки головного лікаря, заступника головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати дії головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 в частині ненадання запитуваної публічної інформації на інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.10.2014 року вх. № 7/131, - неправомірними.

Визнати дії виконуючого обов'язки головного лікаря, заступника головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4 в частині ненадання запитуваної публічної інформації на інформаційний ОСОБА_1 від 14.10.2014 року вх. № 7/131 неправомірними, - неправомірними.

Зобов'язати головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 надати запитувану інформацію в інформаційному запиті ОСОБА_1 від 14.10.2014 року вх. № 7/131 в терміни та обсягах, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації» на адресу Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр».

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі якщо постанову було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії постанови.

Суддя