Справа № 810/4548/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Київ К/800/32141/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання незаконними та скасування постанов,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання незаконними та скасування постанов.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено. Визнано протиправними і скасовано постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 25.07.2013 року № З-2507/2 та від 25.07.2013 року № З-2507/3.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області було залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2014 року - без змін.

У касаційній скарзі Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкта будівництва за адресою АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складено акт від 01.06.2013 року, в якому зафіксовано, що на земельній ділянці, відведеній для будівництва і обслуговування жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_2 побудував індивідуальний житловий будинок - літ. «А-4» і прибудову - літ. «А-3» загальною площею 2666,6 м2. Будинок прийнятий в експлуатацію відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 26.10.2011 року № КС 6, зареєстрованої в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області. Об'єкт відноситься до ІІ категорії складності.

За результатами перевірки виявлені такі порушення:

1) у 2012 році фізична особа-підприємець ОСОБА_2 без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт реконструював частину індивідуального житлового будинку під кафе загальною площею 77,8 м2, яке передав у користування ТОВ «Готель Корона» (договір оренди приміщення від 01.01.2012 року № 02/01-12), чим порушено статті 24, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

2) у 2012 році фізична особа-підприємець ОСОБА_2 без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт реконструював частину індивідуального житлового будинку під приміщення для тимчасового користування ТОВ «Готель Корона» (договір оренди приміщення від 01.01.2012 року № 03/01-12, чим порушено статті 24, 24, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

3) фізичною особою-підприємецем ОСОБА_2 з 2012 року будівля експлуатується як кафе та приміщення для тимчасового користування (готель) без прийняття в експлуатацію в установленому законодавством порядку, чим порушено статті 24, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

4) фізична особа-підприємець ОСОБА_2 в 2012 році без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт добудував бетонну огорожу, яку з'єднав фундаментом з житловим будинком, та влаштував навіс. Вказана споруда розташована на межі земельної ділянки, що є порушенням пункту 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування, планування та забудова міських та сільських поселень», статей 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 складено приписи від 12.06.2013 року № С-1206/10 та № С-1206/11 та протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.07.2013 року № 2-Л-З-1907/1 та № 2-Л-З-1907/2.

25 липня 2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області прийнято постанову № З-2507/2, якою фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого пунктом 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 103230,00 грн. та постанову № З-2507/3, якою фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 103230,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем постановами, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Як встановлено судом, позивача було притягнуто до відповідальності як фізичну особу-підприємця на підставі Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно із преамбулою Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», цей Закон встановлює відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Відповідно до свідоцтва № 844 на право власності на нерухоме майно, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1, даний житловий будинок належить позивачу як фізичній особі на праві приватної власності, а не як фізичній особі-підприємцю.

З договорів оренди приміщення від 01.01.2012 року № 02/01-12 та № 03/01-12 року вбачається, що вони укладені між фізичною особою ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Готель Корона».

Рішенням господарського суду Київської області від 30.10.2012 року у справі № 911/3149/13, яке набрало законної сили, встановлено, що власником вказаного житлового будинку є саме фізична особа - ОСОБА_2 Також, у цьому рішенні суд дійшов висновку про відсутність будь-яких доказів, що підтверджують факт експлуатування готелю та кафе саме фізичною особою-підприємцем.

Згідно із статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, ОСОБА_2 хоч і зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте підприємницької діяльності не здійснює та дохід від підприємницької діяльності не отримує, що підтверджується даними довідки Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Київській області від 07.08.2013 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області безпідставно притягнуто до відповідальності позивача, оскільки у спірних правовідносинах він не виступає як фізична особа-підприємець і до нього не підлягають застосуванню норми Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання незаконними та скасування постанов - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз