Справа № 2-а-5289/11
Суддя: Кибич І. А.
Дата ухвалення: 2011-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5289/11
Провадження №2-а/2401/3603/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2011 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Кибич І.А.

при секретарі Матейчук Л.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 районного центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 районний центр зайнятості звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_3, про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

В позові вказував, що в грудні 2005 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. В заяві про надання статусу безробітного від 20.12.2005 року відповідач зазначив, що в даний час не зареєстрований, як субєкт підприємницької діяльності, у звязку з чим, на підставі наданих документів та відомостей 20.12.2005 року йому надано статус безробітного. Однак, що згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 19.05.2011 року встановлено, що під час надання статусу безробітного та перебування на обліку в центрі зайнятості ОСОБА_3 був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності. Тобто відповідач порушив ч.2 ст.36 ЗУ «Про загальнообовязкове соціальне страхування на випадок безробіття», згідно якої, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Послався на ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування на випадок безробіття», згідно якої сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. 18.07.2011 року відповідачу було надіслано претензію про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю обманним шляхом на суму у розмірі 1163,31 грн., яка залишена без задоволення.

Вважав, що сума матеріального забезпечення в розмірі 1163,31 грн. виплачена відповідачу під час перебування на обліку у ОСОБА_2 районному центрі зайнятості в період з 20.12.2005 року по 13.06.2006 року отримані незаконно та підлягають поверненню.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 районного центру зайнятості суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 1163,31 гривень.

Представник ОСОБА_2 районного центру зайнятості в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав свої заперечення, вважав їх безпідставними, оскільки його вини немає, позивачем пропущено строки звернення до суду, просив відмовити в задоволені позову.

Суд заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що грудні 2005 року ОСОБА_3 звернувся у ОСОБА_2 районний центр зайнятості із заявою про надання статусу безробітного до вирішення питання про її працевлаштування де вказав, що на даний час не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує. Наказом від 20.12.2005 року №НТ051220 ОСОБА_3 надано статус безробітного, що підтверджується копією витягу з наказів.

З даних копії витягу з наказів ОСОБА_2 районного центру зайнятості від 14.06.2006 року вбачається, що ОСОБА_3 припинено виплату допомоги по безробіттю у звязку із закінченням строку виплати відповідно до пп.10 п.1 с.31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та знято з обліку у звязку з поданням безробітним письмової заяви про відмову від послуг ДСЗ відповідно до пп. «з» п.44.

З даних довідки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 19.05.2011 року виданої на запит прокурора Вижницького району Чернівецької області, вбачається, що відповідач з 17.05.2005 року був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, 19.05.2005 року винесення рішення фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності, 06.05.2006 року державна реєстрація припинена за її рішенням.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.3 ст.36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Отже, законодавцем передбачені підстави для стягнення із застрахованої особи суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг лише внаслідок умисного надання нею недостовірних відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг.

Статтею 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений, клопотання про його поновлення не подавав, який слід обчислювати з 19.05.2011 року, оскільки саме тоді він дізнався про факт реєстрації відповідача ОСОБА_4 як підприємця та дату внесення відповідного запису.

Водночас, відповідно до ст. 99 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оцінюючи доводи відповідача про те, що позивач повинен був дізнатися про факт реєстрації ОСОБА_4 як підприємця у 2005 році, Суд відзначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Порядок взаємодії суб'єктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців затверджено Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету статистики України від 07.12.2005р. № 121/560/406, Постановою правління Пенсійного фонду України від 07.12.2005 р. № 23-3, Постановою правління Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття від 07.12.2005р. № 368 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 грудня 2005 р. за № 1523/11803 (надалі Порядок № 368).

Відповідно до п. 1.3. Порядку № 368 суб'єктами інформаційного обміну є на центральному рівні, зокрема Держпідприємництво України, Державний центр зайнятості; на регіональному рівні - державні реєстратори, робочі органи виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до п. 2.3. Порядку № 368 при здійсненні обміну на регіональному рівні Держпідприємництво України, державний реєстратор протягом дня, але не пізніше 10 год. 00 хв. наступного робочого дня, передає з бази даних Єдиного державного реєстру суб'єктам інформаційного обміну регіонального рівня повідомлення та відомості з реєстраційних карток про вчинення реєстраційних дій та підтвердження відомостей про юридичну особу або фізичну особу-підприємця, що надходять до цієї бази від державних реєстраторів. Відомості з Єдиного державного реєстру, отримані Державним центром зайнятості та Пенсійним фондом України на регіональному рівні, повинні бути самостійно передані ним до своїх територіальних органів.

Відповідно до п. 2.4 Порядку № 368 при кожній передачі відомостей з Єдиного державного реєстру інформаційні файли повинні містити повну актуальну інформацію щодо суб'єкта, незалежно від того, яку частину інформації про нього було змінено. Щодо кожної юридичної особи чи фізичної особи-підприємця в інформаційних файлах, які надходять з Єдиного державного реєстру, має бути вказаний код (коди) реєстраційної дії.

Відповідно до п. 1.5. Порядку № 368 інформаційний обмін здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронному вигляді. Водночас, у п. 2.11 передбачено, що державні реєстратори надають іншим суб'єктам інформаційного обміну витяги з Єдиного державного реєстру за окремими запитами.

Відтак, інформація, яка є в Єдиному державному реєстрі, була доступна позивачу в повному обсязі не пізніше наступного дня після її внесення до цього реєстру, зокрема інформація щодо ОСОБА_3 про включення відомостей про фізичну особу-підприємця (17.05.2005р.), про внесення запису про державну реєстрацію припинення (06.05.2006.).

З наведеного слідує, що при належному ставленні відповідальних працівників до виконання службових обовязків, позивач повинен був дізнатися про наявність у ОСОБА_3 статусу субєкта підприємницької діяльності не пізніше 18.05.2005р. Оскільки порушення інтересів позивач повязує з наявністю у ОСОБА_3 статусу підприємця, саме з моменту, коли про це позивач дізнався або повинен був дізнатися і слід обчислювати строк звернення до суду. З урахуванням наведеного, Суд дійшов висновку, що строк звернення до суду пропущений.

У п. 3 цього Порядку передбачено, що перевірка проводиться центрами зайнятості, зокрема, коли під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації.

Відтак, надходження від державного реєстратора відомостей про наявність у ОСОБА_3 статусу підприємця є підставою для призначення перевірки.

З повідомлення Чернівецького обласного центру зайнятості директорам базових центрів зайнятості від 13.09.2010 року №ОЦЗ-002-1406/0/10 вбачається, що за результатами запитів, виконаних з метою виявлення осіб, які перебували у статусі безробітного та одночасно були приватними підприємцями, виконані на вимогу листа Державного центру зайнятості від 06.08.2010 року виявлено ряд порушень, які спричинили до значних переплат та надано доручення директорам ОЦЗ їх усунути.

Відповідно до п. 5 цього Порядку перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом звіряння з відомостями, зокрема, державних реєстраторів. Оскільки звірку позивач повинен був провести не пізніше закінчення дня, коли надійшла відповідна інформація від державного реєстратора, він повинен був одразу призначити відповідну перевірку. Проте позивач цього не зробив.

Окрім того, Суд звертає увагу, що 14.09.2010 року. позивач звернувся до прокурора Вижницького району із проханням звернутись до державного реєстратора та витребувати відомості про наявність чи відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з переліком осіб, в тому числі і відповідача, а отже знав про статус ОСОБА_3 як підприємця.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, Суд прийшов до висновку, що вина відповідача в тому, що до 06.05.2006 року він не був виключений з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - відсутня, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 районного центру зайнятості не є обґрунтованими, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 49, 53, 69-71, 86, 94, 99, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 районного центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 1163,31 гривень - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а стороною, яка була відсутня в судовому засіданні, протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І. А. Кибич