Справа № 826/4584/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 липня 2015 року 11:25 № 826/4584/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників
доДержавного підприємства «Центр державного земельного кадастру»
треті особи без самостійних вимог на предмет спору:1) Міністерство фінансів України 2) Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві 3) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру
про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:

Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство фінансів України, Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві та Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, у якій просить суд, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 10.07.2015, стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України суму простроченої заборгованості за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Світовим банком згідно подань Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві від 26.06.2015 №№ 116-120, в загальному розмірі 3 851 104,36 грн.

Ухвалами суду від 19.03.2015 відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 02.04.2015, яке в подальшому відкладалось з метою отримання додаткових доказів для вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на наявність у відповідача простроченої заборгованості за субкредитними угодами, згідно подань Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві від 26.06.2015 №№ 116-120 в загальному розмірі 3 851 104,36 грн.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив суд в позові відмовити, посилаючись про цьому на критичну фінансову ситуацію, при якій залишки коштів на розрахункових рахунках підприємства не покривають у повному обсязі потреб по сплаті щомісячних обов'язкових платежів та зобов'язань, виплат заробітної плати працівникам, зокрема і зобов'язань по своєчасному та повному здійсненню платежів в рахунок повернення суми субкредиту.

Представники третьої особи-1 та третьої особи-2 в судовому засіданні позовні вимоги також підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представником третьої особи-3 позовні вимоги по суті та їх розрахунок не заперечувався.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Законом України «Про ратифікацію угоди про позику (проект «Видача державних актів на право власності на землю у сільській місцевості та розвиток системи кадастру») між Україною та Міжнародним банком Реконструкції та розвитку» від 15.06.2004 № 1776-IV ратифіковано угоду про позику (проект «Видача державних актів на право власності на землю у сільській місцевості та розвиток системи кадастру») № 4709-UA, підписану 17.10.2003 у місті Києві.

Метою проекту «Видача державних актів на право власності на землю у сільській місцевості та розвиток системи кадастру» є створення кадастрової системи, а також видача державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв), картографування території всіх областей України, виготовлення базових та індексних кадастрових карт.

Впровадження проекту здійснювалось відповідно до вимог вищезазначеної угоди про позику № 4709-UA від 17.10.2003.

Позичальником за проектом «Видача державних актів на право власності на землю в сільській місцевості та розвиток системи кадастру» є Україна, бенефіціаром - Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» Державного агентства земельних ресурсів України (попередня назва третьої особи-3) (розпорядник).

Згідно угоди про позику № 4709-UA від 17.10.2003 для реалізації проекту було надано позику на 21 рік із 6-річним пільговим періодом. Відсотки за кредитом розраховуються на підставі відсоткової ставки, яку розраховує Світовий банк по базовій ставці LIBOR для валюти позики плюс змінний спред. Відповідна інформація розміщена на офіційному сайті Світового банку (на дату підписання угоди про позику - 17.10.2003 відсоткова ставка становила 1,55 %, станом на 15.07.2013 - 0,91 %, станом на 15.07.2014 - 0,87 %, станом на 15.01.2015 - 0,93 %).

Одноразова комісія за відкриття позики становила 1 % від суми позики (1 951 300 дол. США) і була сплачена з коштів позики відразу після набрання угодою чинності - 30.07.2004.

Обслуговування та погашення позики здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів державного підприємства «Центр державного земельного кадастру України». Виплата основної суми позики розпочалася 15.01.2009 та здійснюється щорічно двома платежами - 15 січня та 15 липня згідно з графіком і триватиме до 15 липня 2023 року включно.

Як підтверджується матеріалами справи, в рамках вищезазначеної угоди, між державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» та Міністерством фінансів України укладено договір про надання субкредиту № 130-04/74 від 19.08.2003.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 договору №130-04/74 від 19.08.2003, укладеного між Міністерством фінансів України, Державним комітетом України по земельних ресурсах (попередня назва третьої особи-3) та державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» № 130-04/74 від 19.08.2003 стосовно використання коштів, наданих Україні Міжнародним банком реконструкції та розвитку (Угода про позику № 4709-UA від 17.10.2003) Міністерство фінансів України зобов'язується надати виконавцю через розпорядника на платній, зворотні, строковій основі та за умови цільового використання субкредит, виконавець зобов'язується повернути у передбачені додатками 1, 2 до цього договору строки основну суму субкредиту, сплатити відсотки за користування ним та інші нарахування згідно з положеннями вищезазначеного договору.

Згідно з пунктом 2.2 договору № 130-04/74 від 19.08.2003 кошти субкредиту надаються Міністерством фінансів України виконавцю (Державному підприємству «Центр державного земельного кадастру») через розпорядника (Державний комітет України по земельних ресурсах (попередня назва третьої особи-3), з урахуванням вимог, умов та термінів (строків), що зазначені в угоді про позику (проект «Видача державних актів на право власності на землю у сільській місцевості та розвиток системи кадастру») № 4709-UA, підписану 17.10.2003 у місті Києві, а також умов та термінів (строків), погоджених між Міністерством фінансів України, розпорядником та виконавцем зазначених у договорі про надання субкредиту.

Відповідно до ст. 5 договору № 130-04/74 від 19.08.2003 «Порядок обслуговування та погашення субкредиту» виконавець здійснює повернення Мінфіну використаної основної суми субкредиту у формі піврічних внесків, починаючи з дня, в якому закінчивсь пільговий період, згідно з Графіками погашення субкредиту (Додатки 1, 2 до Договору), шляхом перерахування гривневого еквіваленту відповідних сум у доларах CШA за офіційним курсом НБУ на дату здійснення кожного платежу на вказані Мінфіном рахунки.

Виконавець здійснює обслуговування субкредиту шляхом перерахування гривневого еквіваленту відповідних сум у доларах США за офіційним курсом НБУ на дату здійснення кожного платежу на вказані Мінфіном рахунки.

Зобов'язання Сторін за цим Договором обраховуються у доларах США за офіційним курсом на дату перерахування коштів зі спеціального рахунку та на дату здійснення платежів з оослуговування Субкредиту.

Статтею 14 договору №130-04/74 від 19.08.2003 передбачено відповідальність виконавця (Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру») за порушення строків повернення основної суми субкредиту.

Пунктами 14.2, 14.3 та 14.4 ст. 14 договору № 130-04/74 від 19.08.2003 встановлено, що виконавець несе відповідальність перед Міністерством фінансів України за своєчасність повернення в повному обсязі основної суми субкредиту, своєчасної та повної сплати відсотків за користування нею, комісійних за зобов'язання, маржі та інших платежів, встановлених цим договором, та за дотримання цілей використання коштів субкредиту. В разі прострочення здійснення виконавцем платежів на користь Міністерства фінансів України за цим договором, такі платежі здійснюються з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. В разі невиконання або за неналежного виконання виконавцем своїх обов'язків із своєчасного та повного погашення основної суми субкредиту, своєчасної та повної сплати відсотків за користування та інших платежів за договором, він сплачує Мінфіну пеню відповідно до чинного законодавства України. Якщо законодавством України не визначено розміру пені за порушення обов'язку своєчасного погашення відповідних сум до Державного бюджету, то згідно з цим договором, пеня складає 120 відсотків облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, нарахованої за кожний день прострочення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання відповідачем обов'язку щодо погашення та обслуговування залученої позики, у відповідача утворилася прострочена заборгованість з повернення кредиту перед Державним бюджетом України.

Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників отримало від Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві подання від 26.06.2015 № 116, № 117, № 118, № 119, № 120 по ДП «Центра державного земельного кадастру» (), згідно яких за відповідачем обліковується прострочена заборгованість за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Світовим банком в загальній сумі 3 851 104,36 грн., у тому числі:

- основний борг з простроченої заборгованості за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Світовим банком 3 154 987,99 грн., що дорівнює 149 893,29 дол. США;

- основний борг з простроченої заборгованості (бюджет) в сумі 113 181,79 грн., що дорівнює 5 377,26 дол. США.

- пеня, нарахована на заборгованість по основному боргу за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Світовим банком - 95 332,40 грн.;

- плата за надання позики з простроченої заборгованості за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Світовим банком 323 149,22 грн., що дорівнює 15 352,80 дол. США;

- відсотки, нараховані на прострочену заборгованість за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Світовим банком - 164 452,96 грн., що дорівнює 7 813,15 дол. США.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 67 Конституції України та ст. 16 Податкового кодексу України на платників податків покладено обов'язок своєчасно та у повному обсязі сплачувати до бюджетів належні суми податків та зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до п. 4 ст. 17 Бюджетного кодексу України у разі невиконання юридичними особами своїх зобов'язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов'язань, та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.

Відповідно до п. 9 ст. 17 Бюджетного кодексу України, прострочена заборгованість суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб'єкта господарювання органами державної податкової служби, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб'єкта господарювання. Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) не поширюється.

У відповідності до пп. 4 п. 2 Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993 - 1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 року № 174 (далі - Порядок) бюджетна позичка/фінансова допомога - сума коштів, надана Мінфіном у 1993-1998 роках позичальнику на поворотній основі за рахунок коштів державного бюджету на умовах угоди про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.

Згідно із пп. 9 п. 2 Порядку прострочена заборгованість за бюджетною позичкою/фінансовою допомогою - заборгованість боржника перед державою за бюджетною позичкою/фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками тощо), не погашена у строк, визначений угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.

Відповідно до п. 10 Порядку з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені, а також нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що погашення простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу II цього Кодексу.

Пунктом 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

З аналізу норм чинного законодавства слідує, що у випадках наявності у суб'єктів господарювання заборгованості зі сплати бюджетних позичок, податкові органи мають право звертатись до суду з позовами про стягнення таких коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, наданих позивачем Подань Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 26.06.2015 № 116-120, станом на кінець червня 2015 заборгованість в загальній сумі 3 851 104,36 грн. відповідачем добровільно не сплачена.

Будь-яких документів на підтвердження самостійної сплати вищезазначеної заборгованості відповідачем до матеріалів справи не долучено.

Згідно із частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За приписами частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи той факт, що відповідач не навів достатніх доказів на спростування доводів позивача, суд дійшов висновку, що заборгованість позивача з повернення бюджетних позичок підтверджується документально, а відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15.12.2014 по справі № 2а-18218/11/2670.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін, стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно визначення валюти при стягнення заборгованості (гривня/долар США), суд виходить з наступного.

Позивач до матеріалів справи надав дані про банківські рахунки відповідача (а.с. 20-22 Том І), з яких суд встановив, що всі без виключення рахунки Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», відкриті в валюті - українська гривня.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнення заборгованості у валюті українська гривня.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 160-163, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників задовольнити.

2. Стягнути з державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»(код за ) на користь Державного бюджету України суму простроченої заборгованості за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних проектів із Світовим банком згідно подань Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 26.06.2015 №№ 116-150, в загальному розмірі 3 851 104,36 (три мільйони вісімсот п'ятдесят одна тисяча сто чотири грн.) 36 коп., в тому числі:

- основний борг з простроченої заборгованості у сумі 3 154 987,99 грн. (три мільйони сто п'ятдесят чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят сім грн.) 99 коп., на рахунок, відкритий у Державній казначейській службі України №8026, отримувач: Державна казначейська служба України; код за ; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; код банку отримувача: 820172; код бюджетної класифікації 03511630, символ звітності 402,

- відсотки, нараховані на прострочену заборгованість у сумі 164 452,96 грн. (сто шістдесят чотири тисячі чотириста п'ятдесят дві грн. 96 коп.), на рахунок, відкритий у Державній казначейській службі України № 8026, отримувач: Державна казначейська служба України; код за ; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; код банку отримувача: 820172; код бюджетної класифікації 24110200, символ звітності 125,

- пеня, нарахована на заборгованість по основному боргу у сумі 95 332,40 грн. (дев'яносто п'ять тисяч триста тридцять дві грн. 40 коп.) на рахунок, відкритий у Державній казначейській службі України №1028, отримувач: Державна казначейська служба України; код за ; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; код банку отримувача: 820172; код бюджетної класифікації 21081000, символ звітності 105;

- основний борг з простроченої заборгованості (бюджет) у сумі 113 181,79 грн. (сто тринадцять тисяч сто вісімдесят одна грн. 79 коп), на рахунок, відкритий у Державній казначейській службі України №8026, отримувач: Державна казначейська служба України; код за ; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; код банку отримувача: 820172; код бюджетної класифікації 00265000, символ звітності 418,

- плата за надання позики з простроченої заборгованості за субкредитиними угодами у сумі 323 149,22 грн. (триста двадцять три тисячі сто сорок дев'ять грн. 22 коп.), на рахунок, відкритий у Державній казначейській службі України №8026, отримувач: Державна казначейська служба України; код за ; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; код банку отримувача: 820172; код бюджетної класифікації 24110100, символ звітності 124.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський