Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року м. Київ К/9991/49092/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий Стародуб О.П.,
судді Бутенко В.І., Рецебуринський Ю.Й.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.07.2007р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2009р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області про перерахунок пенсії, -
в с т а н о в и л а:
У лютому 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права на донарахування пенсійного забезпечення та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням: з 01.09.1999р. - 40% надбавки посадового окладу, встановленої Указом Президента України від 14.07.1999р. №847/99, з 01.03.2001р. - 33,3% премії, передбаченої пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000р. №829 і наказом Міністра оборони України від 05.03.2001р. № 75, з 01.01.2003р. - щомісячної 100% надбавки, введеної Указом Президента України від 23.02.2002р. №173, з 01.05.2003р. до 90% надбавки за безперервну службу, передбаченої Указом Президента України від 05.05.2003р. №389, а також проіндексованих недоплачених 50% пенсії за 2005 рік.
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.07.2007р., яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2009р., у задоволенні позову відмовлено.
З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове про задоволення позову.
Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (в редакції до 01.01.2005р.) передбачено, що при обчисленні пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби в порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (в редакції з 01.01.2006р.) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» передбачено, що пенсії, які призначаються особам, звільненим зі служби до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» обчислюються із суми грошового забезпечення, встановленого для відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ на день введення в дію цього Закону.
Судами встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.01.1988р. №06-ПМ позивача звільнено з дійсної військової служби у відставку на підставі пункту «б» статті 46 (за віком) Положення про проходження військової служби мічманами і прапорщиками Збройних Сил СРСР. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 29.03.1988р. №18 позивача виключено із списків особового складу частини з 01.04.1988р. Позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».
Запроваджені Указами Президента України № 847/99 від 14.07.1999р., №173/2002 від 23.02.2002р. та №389/2003 від 05.05.2003р. надбавки військовослужбовцям та премію, передбачену пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №829 від 22.05.2000р. і наказом Міністра оборони України №75 від 05.03.2001р., позивач під час його служби в Збройних Силах не отримував.
На підставі Закону України «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» з 01.01.2005р. позивачу проведено перерахунок раніше призначеної пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що зміни, які відбулися у законодавстві щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців не мали зворотної дії в часі, а тому правові підстави для перерахунку пенсії позивачу за попередній період відсутні.
З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.
Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки перерахунок раніше призначених пенсій з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» здійснюється лише з часу набрання законом чинності і не може бути здійснений за весь попередній період з часу призначення пенсії, а тому суди обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення без змін.
Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.07.2007р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2009р. у даній справі без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Бутенко

Ю.Й. Рецебуринський