Справа № 644/6541/15-а
Суддя: Бугера О. В.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/6541/15-а
Провадження № 2-а/644/116/15
П О С Т А Н О В А
Іменем України
17 липня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова
в складі: головуючого судді Бугери О.В.,
при секретарі Ілові А.В.,
за участю представника позивача Гочарової Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови про накладання штрафу від 08.06.2015 року серія ВП №40479613,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Головне управління ПФУ в Харківській області, 22.06.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив суд скасувати постанову ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області ВП № 40479613 від 08.06.2015 року про накладання штрафу у розмірі 1360,00 грн. за повторне невиконання без поважних у встановлений державним виконавцем строк виконавчого листа Харківського апеляційного адміністративного суду по справі № 644/3546/13-а.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.06.2013 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова ухвалено постанову по адміністративній справі № 644/3546/13-а за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ГУ ПФУ в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013 року по справі № 644/3546/13-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, постанову Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 19.06.2013 року скасовано, та зобов`язано позивача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 09.06.2012 року № ФХ 114379, складеної Харківським обласним військовим комісаріатом. На виконання постанови суду та постанови державного виконавця від 29.10.2013 року, позивачем в жовтні 2013 року проведено перерахунок пенсії за період з 01.07.2012 року по 31.10.2013 року, проте, виплату провести не можливо, оскільки виплата проводиться за рахунок Державного бюджету України і можлива лише після надходження відповідного фінансування. Проте, державним виконавцем дану обставину не було прийнято до уваги та винесено постанову від 14.05.2015 року про накладення штрафу за невиконання без поважних причин виконавчого листа. Дану постанову про накладення штрафу було скасовано постановою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23.06.2015 року, проте 08.06.2015 року постановою ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області на позивача повторно було накладено штраф у розмірі 1360,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин виконавчого листа, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження ВП№40479613 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.07.2012 року провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності з довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 09.06.2012 року № ФХ 114379, складеної Харківським обласним військовим комісаріатом. /а.с. 10/

Постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Харківської області відкрито виконавче провадження та встановлено строк для самостійного виконання до 05.11.2013 року /а.с. 10/.

У ході примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу, державним виконавцем направлено до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова подання про зміну способу і порядку виконання рішення, до розгляду якого було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. Ухвалою суду від 31.03.2014 року в задоволенні подання відмовлено, на підставі чого 14.04.2015 року виконавче провадження поновлено /а.с.12/.

Листами від 07.11.2013 року за вих. №15015-14/20 та від 20.05.2015 року №7752-14/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило, що проведене часткове виконання судового рішення в частині здійснення перерахунку пенсії в жовтні 2013 року за період з 01.07.2012 року по 31.10.2013 року в сумі 9776,18 грн., в лютому 2014 року за період з 01.11.2013 року по 31.12.2013 року в сумі 944,66 грн., та що стосується виплати грошових коштів зазначили, що відповідні виплати будуть проведені за наявності бюджетного фінансування /а.с.22,23/.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Харківської області прийнято постанову від 14.05.2015 року про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у розмірі 680,00 грн., копію якої було направлено сторонам виконавчого провадження, та надано строк у 5 днів з моменту отримання даної постанови для виконання рішення суду /а.с.9/.

23.06.2015 року постановою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова дану постанову про накладення штрафу було скасовано.

08.06.2015 року постановою ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області на позивача повторно було накладено штраф у розмірі 1360,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин виконавчого листа /а.с.7/.

Згідно статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частина 2 статті 25 цього закону вказує на те, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Виконання рішень за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до ст. 75 цього закону.

Частини 1 та 2 статті 75 ЗУ «Про виконавче провадження» вказують на те, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Частина 1 статті 89 цього закону наголошує, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону, передбачено частиною 2 цієї статті.

Судом встановлено, що позивачем на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013 року було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.07.2012 року, проте зазначені виплати не були фактично проведені у зв`язку із відсутністю відповідних коштів на рахунках позивача, які не були перераховані Пенсійним фондом України. Таким чином, позивач судове рішення у частині, яку він повинен був і міг виконати, виконав, провівши відповідні перерахунки доплат до пенсії ОСОБА_1 .

Накладання штрафу за невиконання та повторне невиконання судового рішення можливо, але лише у випадках, якщо таке невиконання відповідно до положень частини 2 ст. 75 та частини 1 ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження» мало місце без поважних причин.

Відсутність відповідного бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення для управління Пенсійного фонду України в Харківській області є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Відповідно до положень підпункту 4 пункту 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах та районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року N8-2, основними завданнями управління, зокрема, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Тобто, виплати пенсій та інших виплат здійснюються районним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Підпунктом 2 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27 червня 2002 року встановлено, що планування у відповідному регіоні доходів та видатків коштів Фонду віднесено до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

З наведеного вбачається, що до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в районах питання планування доходів та видатків не віднесено, а виплати пенсій та інших платежів, управління здійснює виключно у межах фінансових ресурсів, виділених Пенсійним фондом України.

Враховуючи викладене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем семиденного та, повторно, п`ятиденного строку виконати судове рішення в цій частині.

Накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більше ускладнює його фінансове становище та ще більше утруднює виконання судового рішення про виплату доплати до пенсії.

У зв`язку з фактичною неможливістю виконання бюджетними державними органами судових рішень про стягнення, виплату коштів Верховною Радою України 5 червня 2012 року було прийнято Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", відповідно до положень частини 1 статті 3 якого виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів.

Згідно роз`яснення Верховного Суду України №1-5/400 від 14 липня 2006 року, наданого на підставі листа Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини у справі Качко проти України, відповідно до якого реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань. Накладення штрафу на боржника, який з об`єктивних причин у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування, обставини, яка не залежить від діяльності боржника, ніяким чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, суд вважає, що позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови про накладання штрафу від 08.06.2015 року серія ВП №40479613 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови про накладання штрафу від 08.06.2015 року серія ВП №40479613, - задовольнити.

Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 08.06.2015 року серія ВП №40479613 про накладання штрафу в розмірі 1360 гривень за повторне невиконання у встановлений державним виконавцем строк виконавчого листа.

Мотивувальна частина постанови складена 20.07.2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: суддя О.В.Бугера