Справа № 813/1476/15
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

13 липня 2015 р. № 813/1476/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

судді Грень Н.М.,

судді Кравціва О.Р.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання представника відповідача - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Міністерства юстиції України про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобовязання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Міністерства юстиції України про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобовязання до вчинення дій.

Представником відповідача - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду Конституційним Судом України конституційного подання 47 народних депутатів щодо відповідності Конституції України (конституційності) частин 3 та 6 статті 1, частин 1, 2, 3, 4 та 8 статті 3, пункту 2 частини 5 статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади». В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що оскаржувані у справі № 813/1476/15 накази видавались на підставі норм Закону України «Про очищення влади», котрі на даний час є предметом розгляду у Конституційному Суді України. Тому невизначеність у питанні про те, чи відповідають окремі положення Закону України «Про очищення влади» Конституції України унеможливлює розгляд даної адміністративної справи до вирішення справи, яка перебуває на розгляді Конституційного Суду України.

Представник позивача щодо зупинення провадження у справі заперечив.

У запереченнях зазначив, що позивач був звільнений відповідно до пункту 10 частини 2 статті 3 Закону України «Про очищення влади», однак вказані положення Закону не регулюють спірних правовідносин. Оскільки у відповідача не було підстав звільняти позивача за вказаними нормами, а Закон України «Про очищення влади» не міг бути застосований до позивача, тому клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає до задоволення.

Представник відповідачів в судовому засіданні клопотання про зупинення провадження у справі підтримав з підстав, викладених у клопотанні. Просив клопотання задовольнити.

Міністерство юстиції України в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечило.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до імперативної норми частини 1 пункту 3 статті 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до оскаржуваного наказу Міністерства внутрішніх справ України № 48 о/с від 16 січня 2015 року позивача звільнено з посади на підставі пункту 10 частини 2 статті 3 Закону України «Про очищення влади». На підставі цього наказу, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області винесено наказ №37о/с від 26 січня 2015 року про звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України.

Судом встановлено, що 47 народних депутатів України 20 січня 2015 року звернулися до Конституційного Суду України із конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3 і 6 статті 1; частин 1, 2, 3, 4 і 8 статті 3; пункту 2 частини 5 статті 5; пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади».

18 березня 2015 року перша колегія суддів прийняла ухвалу про відкриття конституційного провадження у цій справі.

01 квітня 2015 року колегією суддів за наслідками розгляду питання про обєднання конституційних проваджень у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 6 частини першої, пунктів 2, 13 частини другої, частини третьої статті 3 Закону України «Про очищення влади», за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини пятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього закону та у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України(конституційності) частини третьої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини першої, пункту 4 частини другої статті 3, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону прийнято ухвалу про обєднання конституційних проваджень у цих справах в одне конституційне провадження.

Невідповідність правових актів Конституції України, порушення встановленої Конституцією України процедури їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності, перевищення конституційних повноважень при їх прийнятті відповідно до статті 15 Закону України «Про Конституційний Суд України» є підставами для прийняття Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності правових актів повністю чи в їх окремих частинах.

Частина 2 статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» визначає, що в разі якщо ці акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним судом рішення про їх неконституційність.

Згідно з статтею 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обовязковими до виконання.

Таким чином, враховуючи викладене вище, Конституційний Суд України, за результатами розгляду конституційного подання може визнати окремі положення Закону України «Про очищення влади» такими, що не відповідають Конституції України, а отже правове регулювання суспільних відносин повязаних із очищенням влади відповідно до цього закону може змінитися.

Згідно з статтею 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України.

Суд зобовязаний вирішувати справи відповідно до Конституції та законів України, водночас, виникнення сумнівів у відповідності закону Конституції України фактично унеможливлює розгляд справи із дотриманням основоположних і фундаментальних принципів адміністративного судочинства.

Посилання представника позивача на відсутність підстав для зупинення провадження у справі не знайшли свого підтвердення, оскільки позиція позивача про його неправомірне звільнення згідно з Законом України «Про очищення влади» не може бути належним чином оцінена до вирішення Конституційним Судом України справи щодо відповідності його норм Конституції України.

Європейський Суд з прав людини (пункт 25 рішення від 18 липня 2006 року за заявою № 63566/00 Проніна проти України) вказує про недопустимість ігнорування національними судами важливого аргументу заявниці щодо неконституційності положення закону.

Отже, надаючи правову оцінку спірним наказам, які прийняті на підставі пункту 10 частини 2 статті 3 Закону України «Про очищення влади», суд зобовязаний врахувати висновки Конституційного Суду України надані за результатом вирішення конституційних подань 47 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо конституційності окремих норм Закону України «Про очищення влади».

До аналогічного висновку про необхідність зупинення провадження у справі до ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо конституційності положень Закону України «Про очищення влади» прийшов й Вищий адміністративний суд України у справі № 800/133/15.

Таким чином, оскільки звернення народних депутатів та Верховного Суду України із вказаними поданнями ставить під сумнів відповідність положень Закону України «Про очищення влади» Конституції України, суд перед тим як вирішувати справу, з метою унеможливити порушення принципу законності під час вирішення справи, повинен переконатись у конституційності вказаного закону.

Зважаючи на те, що рішення Конституційного Суду України за результатами розгляду вказаних вище подань вплине на хід розгляду цієї адміністративної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №813/1476/15.

Керуючись ст.ст. 156, 158, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

клопотання про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 813/1476/15 за позовною заявою ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Міністерства юстиції України про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобовязання до вчинення дій - до розгляду Конституційним Судом України конституційного подання 47 народних депутатів щодо відповідності Конституції України (конституційності) частин 3 та 6 статті 1, частин 1, 2, 3, 4 та 8 статті 3, пункту 2 частини 5 статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали виготовлено 16 липня 2015 року.

Головуючий суддя М.В. Лейко-Журомська

Суддя Н.М. Грень

Суддя О.Р. Кравців