Справа № 872/16357/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"16" червня 2015 р.

справа № 808/6142/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Запорізької митниці Міндоходів

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2013 р. у справі № 808/6142/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Техенергохім "

до Запорізької митниці Міндоходів (відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби в Запорізькій області (відповідач-2)

про визнання протиправною відмови у поверненні з державного бюджету коштів та стягнення коштів, -

встановив:

10.07.2013 року позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з Державного бюджету України через відповідача-2 на користь позивача 7153,92 грн. грошових коштів, надміру сплачених при митному оформленні товару за вантажно-митною декларацією № 112000010/2010/009708 від 26.11.2010 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2013 року адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправною відмову відповідача-1у поверненні з державного бюджету коштів, сплачених відповідно до рішення відповідача-1 про визначення митної вартості № 11200006/2010/002393/1 від 22.11.2010 року;

- визнано протиправною відмову відповідача-1 у поверненні надміру сплачених сум, оформлену листом № 071-04-10-24/2876 від 26.09.2013 року;

- стягнуто з Державного бюджету України через відповідача-2 на користь позивача 7 153,92 грн. грошових коштів, надміру сплачених при митному оформленні товару за вантажно-митною декларацією № 112000010/2010/009708 від 26.11.2010 року.

Постанова суду вмотивована тим, що рішення відповідача-1 про визначення митної вартості товарів № 112000006/2010/002393 від 22.11.2010 року скасовано постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 2а-0870/4098/11 від 07.09.2011 року і останній зобов’язан був вчинити всі необхідні та достатні дії щодо повернення надмірно сплачених коштів за заявою позивача.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що митний орган не надавав відповідного висновку, тому суд першої інстанції не мав підстав прийняти рішення про повернення грошових коштів з державної казначейської служби. Крім того, зазначає, що відповідачем-1 не приймалось рішення про визнання митної вартості, заявленої декларантом, а тому немає підстав для повернення грошових коштів. Також вказує, що відповідач-1 не отримував постанови суду, яким визнано протиправним та скасовано рішення митного органу про визначення митної вартості товарів № 112000006/2010/002393 від 22.11.2010 року, крім того вказує, що даним рішенням останнього не було зобов’язано повертати грошові кошти.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

До судового засідання сторони повідомлені належним чином про день, час та місце судового засідання, не з’явились, що не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача-1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 27.12.2012 року позивач звернувся до відповідача-1 з заявою № 1581/27-12 про повернення надмірно сплачених коштів з Державного бюджету України в сумі 7153,92 грн по митній декларації № 112000000/2011/009708, в зв’язку з набранням законної сили постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2011 року у справі № 2а-0870/4098/11.

17.09.2013 року за № 34/13-0908 позивач повторно звернувся до відповідача-1 із заявою, в якій, посилаючись на п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України, ст. 301 Митного кодексу України, а також постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2011 року у справі № 2а-0870/4098/11, просив повернути з Державного бюджету України надміру сплачені суми митних та інших платежів за вантажно-митною декларацією № 112000010/2010/009708 від 26.11.2010 року.

Листом № 071-04-10-24/2876 від 26.09.2013 року відповідач-1 відмовив позивачеві у поверненні грошових коштів через не надходження вищевказаної постанови суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій митного органу, виходячи з наступного.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Згідно п. 1 розділу ІІІ Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007 року для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб’єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем виконано всі необхідні дії для повернення надмірно сплачених сум податку на додану вартість, а відповідачем-1 порушено Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до пункту 7 розділу ІІІ Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007 року висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п’ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Це свідчить про те, що на митний орган покладено обов’язок у визначений строк підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, який відповідно здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань платникам податків.

Таким чином, вирішуючи питання про повернення з Державного бюджету України сплачених митних платежів, суд дійшов висновку, що дії відповідача-1 щодо незадоволення заяв позивача стосовно підготовки висновку про повернення надміру сплачених коштів, є протиправними та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.06.2014 року у справі №21-161а14.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, через не доведення відповідачем-1 недостовірності відомостей, заявлених позивачем у митній декларації, наданій при митному оформленні товару за вантажно-митною декларацією № 112000010/2010/002393 від 22.11.2010 року відповідач-1 повинен був вчинити дії щодо повернення надміру сплачених грошових коштів, виходячи з митної вартсоті, задекларованої позивачем.

Колегія суддів зазначає, що позовна вимога про стягнення з Державного бюджету України надміру сплачених митних платежів є передчасною, оскільки право на повернення сплачених податків і зборів виникає лише на підставі висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів, який направлено органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Також слід прийняти до уваги ст. 43 Податкового кодексу, якою встановлено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що позовна вимога щодо стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суми надмірно сплаченого податку на додану вартість в сумі 7153,92 грн. підлягає частковому задоволенню в частині зобов’язання відповідача-1 підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів і направити його відповідачеві-2 з урахуванням стану рахунків позивача та наявності або відсутності заборгованості з оплати митних зборів та податків.

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин суд дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача-1 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2013 р. у справі № 808/6142/13-а скасувати.

Позов задовольнити частково.

Зобов’язати Запорізьку митницю Міндоходів надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області щодо повернення 7153,92 грн. грошових коштів, надмірно сплачених при митному оформленні товару за вантажно-митною декларацією № 112000010/2010/009708 від 26.11.2010 року, відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун