Справа № 815/2427/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2427/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Романішина В.Л., Єщенка О.В.

розглянув в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2013 року за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Агро» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Гермес Агро» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби про визнання протиправними дій щодо проведення позапланової виїзної перевірки та формуванню в акті, складеному за її результатами, висновків про заниження ТОВ «Гермес Агро» податку на прибуток у сумі 58488 грн., заниження податку на додану вартість на суму 281451 грн. та завищення від'ємного значення ПДВ, що переноситься у наступні періоди, в жовтні 2012 року на суму 147578 грн., а також визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 14.03.2013р. №, № та №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у податкового органу були відсутні підстави для проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Гермес Агро», так як на обовязкові письмові запити ДПІ товариством було надано відповіді у встановлений ПК України десятиденний строк. Під час проведення перевірки ТОВ «Гермес Агро» було надано всі необхідні первинні документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій з контрагентами ТОВ «Джем», ТОВ «АК «Аріана-М», ТОВ «Аль-фа» та ТОВ «Хлібекспорт», зауважень до яких у податкового органу не було. Висновки ДПІ у Малиновському районі м.Одеси про відсутність поставок товарів (робіт, послуг) вказаними субєктами господарювання на адресу позивача є лише припущеннями перевіряючих, які не підтверджені жодним доказом. Також, позивач зазначив, що предметом перевірки не було дослідження його взаємовідносин з ТОВ «ОСОБА_2 Трейд», запит щодо вказаного контрагента позивачу не направлявся, а тому дії ДПІ з проведення перевірки щодо дотримання податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ОСОБА_2 Трейд» є протиправними.

За наслідками розгляду адміністративного позову Одеським окружним адміністративним судом 16 липня 2013 року ухвалено постанову про часткове задоволення адміністративного позову ТОВ «Гермес Агро».

Суд першої інстанції визнав протиправними дії ДПІ у Малиновському районі м.Одеси щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Гермес Агро» з питань дотримання вимог податкового законодавства та правових відносин з ТОВ «Джем» за травень 2012 року, ТОВ «АК «Аріана-М» за червень 2012 року, ТОВ «Аль-фа» за липень 2012 року та ТОВ «Хлібекспорт» за жовтень 2012 року; визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення відповідача №, № та № від 14.03.2013р. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Приймаючи означене рішення, Одеський окружний адміністративний суд виходив з того, що податковий орган з посиланням на акти перевірок (про неможливість проведення зустрічних звірок) інших податкових інспекцій та без самостійного дослідження господарських операцій, дійшов хибного висновку про безтоварність укладених ТОВ «Гермес Агро» з ТОВ «Джем», ТОВ «АК «Аріана-М», ТОВ «Аль-фа» та ТОВ «Хлібекспорт» правочинів, залишивши поза увагою наявну у позивача первинну документацію. Також, за висновками суду, у ДПІ у Малиновському районі м.Одеси були відсутні, передбачені п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, підстави для проведення позапланової виїзної перевірки товариства.

В апеляційній скарзі ДПІ у Малиновському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, а також неповне зясування судом обставин справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове про відмову в задоволенні позову ТОВ «Гермес Агро».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що на обовязкові письмові запити податкового органу товариством надано не повну інформацію, що стало підставою для призначення позапланової перевірки ТОВ «Гермес Агро». При прийнятті постанови судом залишено поза увагою доводи податкового органу про відсутність у контрагентів позивача реальної можливості для здійснення поставок товарів (робіт, послуг) на адресу ТОВ «Гермес Агро», що зафіксовано актами інших податкових інспекцій. Наявність у платника податків податкових накладних є обовязковою, але не вичерпною обставиною, для визначення правильності формування податкового кредиту.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому, на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу ДПІ у Малиновському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби №45 від 15.01.2013р., відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, у період з 15.01.2013р. по 21.01.2013р. державним податковим ревізором-інспектором відповідача було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Гермес Агро» з питань дотримання вимог податкового законодавства та правових відносин з ТОВ «Джем» за травень 2012 року, ТОВ «АК «Аріана-М» за червень 2012 року, ТОВ «Аль-фа» за липень 2012 року, ТОВ «Хлібекспорт» за жовтень 2012 року, за результатами якої складено акт перевірки №11/22-213/35818241/88 від 18 січня 2013 року.

У висновках акту перевірки вказується на порушення позивачем:

- п.п.14.1.27, п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138, п.п.153.2.1, п.п.153.2.3 п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 58488 грн. (у т.ч. за 2 квартал 2012р. 45897 грн., 3 квартал 2012р. 12591 грн.);

- п.п.14.1.36, п.п.14.185, п.п.14.1.191, п.п.14.1.202, п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 281451 грн. та завищено від'ємне значення з ПДВ, що переноситься у наступні періоди в жовтні 2012 року на суму 147578 грн.

14 березня 2013 року, на підставі акту перевірки №11/22-213/35818241/88 від 18.01.2013р., ДПІ у Малиновському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби прийняла податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшила суму грошового зобовязання з податку на прибуток на 87732 грн. (в т.ч. за основним платежем 58488 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 29244 грн.);

- №, яким позивачу збільшила суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 422176 грн. (в т.ч. за основним платежем 281451 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 140725 грн.);

- №, яким ТОВ «Гермес Агро» зменшила розмір відємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2012 року у розмірі 147578 грн.

Не погодившись з діями ДПІ у Малиновському районі м.Одеси щодо проведення позапланової виїзної перевірки та формуванню в акті, складеному за її результатами, висновків про заниження податку на прибуток та податку на додану вартість, завищення від'ємного значення ПДВ, а також з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «Гермес Агро» звернулося з позовом до суду.

В оскаржуваній постанові Одеський окружний адміністративний суд, серед іншого, знайшов обґрунтованими доводи ТОВ «Гермес Агро» про відсутність у ДПІ у Малиновському районі м.Одеси підстав для проведення позапланової виїзної перевірки позивача. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.78 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З матеріалів справи вбачається, що ДПІ у Малиновському районі м.Одеси направляло ТОВ «Гермес Агро» запити щодо надання інформації та первинних документів бухгалтерського обліку відносно фінансово-господарських операцій з ТОВ «Аль-фа» за липень 2012 року (від 11.12.2012р. №34649/10/22-109), ТОВ «Джем» за травень 2012 року (від 11.12.2012р. №94651/10/22-109), ТОВ «Агропромислова компанія «Аріана - М» за червень 2012 року (від 11.12.2012р. №34650/10/22-109), ТОВ «Хлібекспорт» за жовтень 2012 року (від 26.12.2012р. №36441/10/22-109).

У відповідь на вказані запити, у встановлений п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України десятиденний строк, ТОВ «Гермес Агро» було надано ДПІ копії первинних документів по господарських операціях з ТОВ «Джем», ТОВ «АК «Аріана-М», ТОВ «Аль-фа», ТОВ «Хлібекспорт».

При прийнятті постанови судом першої інстанції не враховано, що у надісланих товариству запитах ДПІ у Малиновському районі м.Одеси просила надати не лише первинні документи, а й письмові пояснення щодо здійснення господарських операцій з контрагентами ТОВ «Джем», ТОВ «АК «Аріана-М», ТОВ «Аль-фа», ТОВ «Хлібекспорт», однак таких пояснень позивачем надано не було.

За таких обставин, судова колегія вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність у ДПІ у Малиновському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби, передбачених п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, підстав для проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Гермес Агро». Судом залишено поза увагою вказані обставини, підтвердження яких наявні в матеріалах справи, та не надано їм відповідної правової оцінки. А відтак, вимоги позову про визнання протиправними дій ДПІ у Малиновському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Гермес Агро» задоволенню не підлягають.

Більше того, вважаючи, що у податкового органу відсутні, передбачені п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, підстави для проведення позапланової документальної виїзної перевірки, ТОВ «Гермес Агро», на підставі ст.81 Податкового кодексу України, мало право не допустити посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, однак таким правом не скористалося.

Задовольняючи позов ТОВ «Гермес Агро» в частині вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14 березня 2013 року №, № та №, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обовязок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявність порушень, зафіксованих актом перевірки №11/22-213/35818241/88 від 18.01.2013р., а тому визначення на підставі цього акту платнику податків до сплати грошових зобовязань є незаконним. Колегія суддів погоджується з таким висновком Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

В акті перевірки зазначено про безпідставність віднесення позивачем до складу витрат та податкового кредиту сум, сплачених контрагентам ТОВ «Джем», ТОВ «АК «Аріана-М», ТОВ «Аль-фа», ТОВ «Хлібекспорт», оскільки операції ТОВ «Гермес Агро» з вказаними контрагентами не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання таких робіт або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності. За висновками податкового органу, операції ТОВ «Гермес Агро» з контрагентами ТОВ «Джем», ТОВ «АК «Аріана-М», ТОВ «Аль-фа», ТОВ «Хлібекспорт» носять безтоварний характер і спрямовані на заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток та ПДВ.

ДПІ у Малиновському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби при складанні акту перевірки №11/22-213/35818241/88 від 18.01.2013р. використала матеріали перевірок контрагентів позивача, а саме: акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС №730/22-225/36317247 від 04.09.2012р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Аль-фа» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період червень - серпень 2012 року», акт ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва Миколаївської області ДПС №788/22-200/31497631 від 12.11.2012р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агропромислова компанія «Аріана-М» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ щодо відображення правових відносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «Сенс-К» за період лютий-квітень 2010 року, ТОВ «ОСОБА_3 Сервіс» за період грудень 2010 року, ПП «Пояс Оріона» за період травень 2012 року, ТОВ «Інвестиційна група «Каспій-Дон» за період червень 2012 року та контрагентами покупцями», акт ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва Миколаївської області ДПС №780/22-200/32754877 від 09.11.2012р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Джем» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ щодо відображення правових відносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «ОСОБА_4 груп» за лютий 2012 року, ТОВ «Воскресенськ Агро» за квітень, травень 2012 року та контрагентами-покупцями», акт ДПІ у Київському районі м.Одеси Одеської області ДПС №51/22-34/34507155/118 від 11.01.2013р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Хлібекспорт» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за жовтень 2012 року». Зазначеними актами встановлено відсутність у субєктів господарювання основних фондів, складських приміщень, трудових резервів, відсутність даних юридичних осіб за місцезнаходженням, що унеможливлює здійснення ними будь-якої господарської діяльності, в зв'язку з чим, на висновками відповідача, на підставі ч.ч. 1, 5 ст.203, п.п. 1, 2 ст.215, ст.228 ЦК України, угоди позивача з даними контрагентами є нікчемними, а відповідні господарські операції - безтоварними і не спрямованими на реальне настання правових наслідків.

Згідно п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.198.2 ст.198 Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Кодексу податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби (п. 201.2 ст.201 ПК України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст.201 ПК України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу (п. 201.6 ст.201 ПК України).

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення витрат підприємства до складу валових та сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов'язкові реквізити.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.05.2012р. між ТОВ «Гермес Агро» (Покупець) та ТОВ «Хлібекспорт» (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №22-10КА5, за умовами якого Продавець зобов'язується поставити та передати Покупцю кукурудзу походженням з України врожаю 2012 року у кількості 400 тон; постачання товару здійснюється на умовах FCA (з навантаженням на залізничний вагон) на склад ТОВ «Новомиргород-Агроконтракт» (Кіровоградська область, м.Новомиргород, вул. 40 річчя Перемоги, 27).

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Хлібекспорт» здійснило поставку кукурудзи у кількості 393,95 тони загальною вартістю 736686,50 грн. (в т.ч. ПДВ 122781,08 грн.) та виписало на користь ТОВ «Гермес Агро» видаткову накладну №65 від 31.10.2012р. і податкову накладну №63 від 31.10.2012р.

ТОВ «Гермес Агро» здійснило оплату отриманої від ТОВ «Хлібекспорт» кукурудзи, що підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ «Гермес Агро» за 23.11.2012р.

28.05.2012р. між ТОВ «Гермес Агро» (Покупець) та ТОВ «Джем» (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №28-05 СА1, за умовами якого Покупець зобов'язується поставити та передати Покупцю сою походженням з України врожаю 2011 року у кількості 30 метричних тон загальною вартістю 126000 грн. (в т.ч. ПДВ 21000 грн.); постачання товару здійснюється на умовах СРТ НМТП (склад «Нікморсервіс Ніколаєв»).

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Джем» здійснило поставку сої у кількості 31,34 тони загальною вартістю 131628 грн. (в т.ч. ПДВ 21938 грн.) та виписало на користь ТОВ «Гермес Агро» видаткову накладну №37 від 28.05.2012р. і податкову накладну №37 від 28.05.2012р. на суму ПДВ 21938 грн.

Поставка сої була здійснена ТОВ «Джем» на склад ТОВ «Нікморсервіс Ніколаєв», що підтверджується товарно-транспортною накладною №067415 з відміткою ТОВ «Нікморсервіс Ніколаєв» про отримання товару. ТОВ «Гермес Агро» здійснило оплату отриманої від ТОВ «Джем» сої, що підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ «Гермес Агро» за 30.05.2012р.

01.06.2012р. між ТОВ «Гермес Агро» (Покупець) та ТОВ «Агропромислова компанія «Аріана-М» (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №01-06 СА1, за умовами якого Продавець зобов'язується поставити та передати Покупцю сою походженням з України врожаю 2011 року у кількості 30 метричних тон загальною вартістю 124500 грн. (в т.ч. ПДВ 20750 грн.); постачання товару здійснюється на умовах СРТ НМТП (склад «Нікморсервіс Ніколаєв»).

На виконання умов вказаного договору ТОВ «АК «Аріана-М» здійснило поставку сої у кількості 31,48 тонн загальною вартістю 130642 грн. (в т.ч. ПДВ 21938 грн.) та виписало на користь ТОВ «Гермес Агро» видаткову накладну №РН-0000115 від 05.06.2012р. і податкову накладну №4 від 05.06.2012р. на суму ПДВ 21773,67 грн.

Поставка сої була здійснена ТОВ «АК «Аріана-М» на склад ТОВ «Нікморсервіс Ніколаєв», що підтверджується товарно-транспортною накладною №824690 з відміткою ТОВ «Нікморсервіс Ніколаєв» про отримання товару. ТОВ «Гермес Агро» здійснило оплату отриманої від ТОВ «АК «Аріана-М» сої, що підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ «Гермес Агро» за 07.06.2012р.

19.07.2012р. між ТОВ «Гермес Агро» (Відправник) та ТОВ «Аль-фа» (Перевізник) було укладено договір перевезення вантажу, за умовами якого Перевізник бере на себе зобов'язання доставити автомобільним транспортом довірений йому Відправником вантаж (згідно із транспортною накладною) до пункту призначення, а Відправник бере на себе зобов'язання сплатити за перевезення вантажу згідно виставлених рахунків.

Факт надання ТОВ «Аль-фа» послуг з перевезення вантажу ТОВ «Гермес Агро» та їх оплати підтверджується актами надання послуг №96 від 19.07.2012р. та №97 від 20.07.2012р., податковими накладними №94 від 19.07.2012р. та №95 від 20.07.2012р., товарно-транспортними накладними, виписками з банківських рахунків позивача.

Вказані договори підписані директорами підприємств, які мали повноваження на укладення угод, їх підписи завірені відповідними печатками сторін.

В акті перевірки відсутні відомості щодо того, що на момент проведення перевірки позивачем не надано до перевірки податкові накладні, або податкові накладні оформлені із порушеннями ст.201 Податкового кодексу України чи ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Слід зазначити, що жодних зауважень з приводу наданих позивачем доказів та первинних документів на обґрунтування відсутності факту виконання позивачем умов господарських договорів з контрагентами відповідач ні до суду першої, а ні до суду апеляційної інстанцій не надав.

Факт постачання ТОВ «Джем», ТОВ «АК «Аріана-М» сої на користь ТОВ «Гермес Агро» додатково підтверджується реєстром надходжень вантажу на склад ТОВ «Нікморсервіс Миколаїв».

Придбані ТОВ «Гермес Агро» у контрагентів ТОВ «Джем», ТОВ «АК «Аріана-М», ТОВ «Хлібекспорт» соя та кукурудза в подальшому були реалізовані позивачем ПАТ «Ніжинський хліб», ТОВ «Регіон Трейд» та іншим контрагентам, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договорів, видаткових, податкових накладних, довіреностей на право отримання товарно-матеріальних цінностей, вантажними митними деклараціями, банківськими виписками.

ТОВ «Гермес Агро» доведено, що при укладенні договорів воно переконалося у тому, що підприємства-контрагенти ТОВ «Джем», ТОВ «АК «Аріана-М», ТОВ «Аль-фа» та ТОВ «Хлібекспорт» були зареєстровані у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, а також зареєстровані як платники податку на додану вартість і мали право на видачу податкових накладних.

Позивачем, також, доведено, що зазначені вище договори не були ані удаваними, ані фіктивними, мають економічний ефект, що підтверджується первинними документами податкового та бухгалтерського обліку. В матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані докази та факти, які свідчили б про те, що зміст договорів не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів. Зазначені договори спрямовані на реальне настання наслідків, обумовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідає положенням цивільного, господарського і податкового законодавства. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наявність як у позивача, так і у суб'єктів господарювання, з яким позивач мав господарські відносини, реальної ділової мети, пов'язаної зі здійсненням зазначених господарських операцій і отриманням прибутку (доходу).

Ані актом перевірки, ані іншими матеріалами справи не встановлено жодного фактичного порушення саме позивачем вимог законодавства, яким регламентується порядок формування валових витрат.

Висновки ДПІ у Малиновському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби щодо встановлених порушень з боку ТОВ «Гермес Агро» базуються лише на висновках актів ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС №730/22-225/36317247 від 04.09.2012р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Аль-фа» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період червень - серпень 2012 року», №788/22-200/31497631 від 12.11.2012р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агропромислова компанія «Аріана-М» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ щодо відображення правових відносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «Сенс-К» за період лютий-квітень 2010 року, ТОВ «ОСОБА_3 Сервіс» за період грудень 2010 року, ПП «Пояс Оріона» за період травень 2012 року, ТОВ «Інвестиційна група «Каспій-Дон» за період червень 2012 року та контрагентами покупцями», №780/22-200/32754877 від 09.11.2012р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Джем» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ щодо відображення правових відносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «ОСОБА_4 груп» за лютий 2012 року, ТОВ «Воскресенськ Агро» за квітень, травень 2012 року та контрагентами-покупцями», ДПІ у Київському районі м.Одеси Одеської області ДПС №51/22-34/34507155/118 від 11.01.2013р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Хлібекспорт» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за жовтень 2012 року». Тобто, в даному випадку податковий орган обмежився посиланням на акти перевірок та акти про неможливість проведення зустрічних звірок інших податкових інспекцій інших контрагентів та без самостійного дослідження господарських операцій позивача з його безпосередніми контрагентами дійшов висновку про безтоварність укладених правочинів, залишивши поза увагою первинну документацію.

Колегія суддів вважає, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. У разі, якщо контрагент позивача не виконав свого зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Відповідачем не наведено доводів та не подано доказів, які безспірно б підтверджували недобросовісність саме позивача, як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності свого контрагентів (контрагентів контрагентів).

При цьому, слід зазначити, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Сама по собі наявність або відсутність у контрагентів окремих документів, транспортних засобів, нерухомості, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків, у звязку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

Чинним законодавством чітко не регламентована обов'язкова кількість необхідних ресурсів для здійснення тої чи іншої діяльності. В свою чергу, податковий орган не надав пояснення стосовно того, яка кількість працюючих осіб, транспортних засобів тощо достатня для такого виду діяльності, за яким було здійснено господарські операції між позивачем та його контрагентами.

Також, чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань у платника податків в залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюванний правочин).

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочини, якщо його недійсність установлено законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання судом такого правочину недійсним не вимагається. Нікчемний правочин є недійсним на підставі закону, а тому також не створює інших наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами; правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

Оскільки встановлено, що договори з контрагентами ТОВ «Гермес Агро» укладено у письмовій формі, виконання вказаних договорів підтверджується первинними документами, тому суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що сторони договорів діяли виключно для досягнення економічних результатів та з метою отримання прибутків у відповідності до ст.3 ГК України. Укладені договори відповідають вимогам ст.203 ЦК України, не порушують публічний порядок, не спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, недійсність таких договорів прямо законом не встановлена, а також такі договори судом недійсними не визнавалися, а отже є чинними.

Колегія суддів вважає, що факт порушення контрагентами може мати податкові наслідки для платника, лише якщо податкова служба доведе, що платник діяв без достатньої обачливості і обережності, та йому мало бути відомо про порушення контрагентів, або його діяльність спрямована на отримання податкової вигоди при операціях переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань. Таким чином, наведені в акті перевірки порушення не дають право податковому органу вчиняти дії щодо визнання угод нікчемними, а є лише підставою, при наявності достатніх доказів, для звернення до суду у встановленому законодавством порядку з вимогою про визнання правочинів недійсними.

Колегія суддів не може погодитись з твердженням апелянта про необхідність вивчення платником податків всіх обставин можливостей здійснення господарських операцій його контрагентом постачальником товарів (робіт, послуг). На думку суду, при укладені договорів головним для субєкта господарювання є предмет договору, цінова політика, строки та спосіб доставки (виконання) предмету договору, розрахунки по договору (угоді), а також реєстрація постачальника як субєкта господарювання в органах виконавчої влади та допоміжна інформація про реєстрацію платником податку на додану вартість у органах податкової служби. Тому відповідач не має права наполягати на отримані додаткової інформації позивачем від його контрагента - постачальника товарів (робіт, послуг).

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, вказуючи на нікчемність правочинів, укладених позивачем та ТОВ «Джем», ТОВ «АК «Аріана-М», ТОВ «Аль-фа», ТОВ «Хлібекспорт», суб'єктивний та оціночний характер доводів, якими це підтверджується, наявність первинних документів та інших доказів на підтвердження товарності зазначених правочинів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 14.03.2013р. №, № та №.

Крім того, під час проведення перевірки було встановлено завищення ТОВ «Гермес Агро» податкового кредиту на 250250 грн. у зв'язку з врахуванням податкової накладної, отриманої від ТОВ «ОСОБА_2 Трейд», яка не була зареєстрована в єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій ДПІ з проведення перевірки ТОВ «Гермес Агро» щодо дотримання податкового законодавства по його взаємовідносинах з ТОВ «ОСОБА_2 Трейд», оскільки предметом перевірки було дослідження взаємовідносин позивача з контрагентами ТОВ «Джем», ТОВ «АК «Аріана - М», ТОВ «Аль-фа» та ТОВ «Хлібекспорт». Дослідження взаємовідносин позивача з ТОВ «ОСОБА_2 Трейд» не було передбачено наказом ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ДПС на проведення перевірки і не входило до її предмету.

Оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції не повно зясовано обставини справи, зокрема, в частині щодо законності дій податкового органу щодо проведення позапланової виїзної перевірки позивача, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постановлене судове рішення, на підставі ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Гермес Агро».

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Матеріалами справи документально підтверджено понесені ТОВ «Гермес Агро» судові витрати по справі в сумі 2328,41 грн., а тому, у звязку з частковим задоволенням позовних вимог товариства, на підставі ст.94 КАС України, з Державного бюджету України підлягає стягненню на користь позивача 1746,31 грн.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2013 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Агро» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби від 14 березня 2013 року №, № та №.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Агро» () понесені ним судові витрати в сумі 1746,31 грн. (одна тисяча сімсот сорок шість гривень 31 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: Романішин В.Л.

ОСОБА_5