Справа № 804/5724/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2015 рокусправа № 804/5724/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Криворізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року у справі №804/5724/14
за позовом до відповідача про Приватного акціонерного товариства «Пасат» Криворізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області скасування податкового повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Пасат» (далі по тексту - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20 грудня 2013 року.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позові, зокрема зазначив, що відповідач в порушення наказу Криворізької південної ОДПІ №554 від 11.11.13 крім питань достовірності формування податкових зобов'язань і податкового кредиту з ПДВ в акті перевірки №412/22.12/20232735 від 11.12.2013 безпідставно дослідив питання повноти декларування позивачем сплати податку на прибуток за IV квартал 2010 року по взаємовідносинах з ПП «Грона-Л».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року у справі №804/5724/14 адміністративний позов задоволено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що в ході розгляду справи не встановлено жодного фактичного порушення позивачем вимог норм законодавства, яке б позбавляло його права на формування валових витрат за взаємовідносинами з ПП «Грона-Л» у 4 кв.2010р. Відповідачем не наведено доводів і належних та допустимих доказів того, що позивач діяв без належної обачності та був обізнаним про допущення його контрагентом певних порушень законодавства при створенні підприємства чи веденні господарської діяльності, як не доведено і факту наявності порушення позивачем положень п.5.1, пп. 5.2.1, 5.2.7 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідач - Криворізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року у справі №804/5724/14 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що відсутність необхідних умов для здійснення фінансово-господарської діяльності, неможливість ведення бухгалтерського та податкового обліку та фіксації господарських операцій у первинних документах з ПП «Грона-Л» свідчить про те, що фактичне виконання робіт (послуг) від даного контрагента-постачальника не здійснювалось.

Особи, які беруть участь у справі, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі вказаних осіб.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 11 листопада 2013 року начальником Криворізької південної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби прийнято наказ №554 про проведення документальної позапланової перевірки Приватного акціонерного товариства «Пасат» з питань достовірності формування податкових зобов'язань і податкового кредиту під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ПП «Грона-Л» за листопад 2010 року.

На підставі зазначеного наказу посадовою особою відповідача в період з 12 листопада 2013 року по 11 грудня 2013 року проведено документальну позапланову перевірку Приватного акціонерного товариства «Пасат» з питань достовірності формування податкових зобов'язань і податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ПП «Грона-Л» за листопад 2010 року, результати якої оформлено актом №412/22.12/20232735 від 11 листопада 2013 року.

20 грудня 2013 року на підставі зазначеного акту перевірки відповідачем по відношенню до позивача прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 144 508,75 грн. (115 647 грн. - основний платіж, 28 911,75 грн. - штрафні санкції).

Як свідчить зміст податкового повідомлення-рішення та пояснення відповідача, податковим органом встановлено порушення позивачем п.5.1, пп. 5.2.1, 5.2.7 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», які допущені під час здійснення взаємовідносин з ПП «Грона-Л» в листопаді 2010р. у зв'язку із завищенням позивачем, на думку відповідача, валових витрат на суму 462588,00 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток за IV квартал 2010 року на суму 115647,00 грн.

В обґрунтування своїх доводів та пояснень відповідач посилається на акт перевірки №412/22.12/20232735 від 11 листопада 2013 року та висновки акту від 18.07.13 №383/26-55-22-08/32131068, складеного ДПІ у Печерському районі м. Києва.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п.79.2. ст.79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки; виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Разом з тим, у спірних правовідносинах податковим органом не приймалось рішення у формі наказу про проведення позапланової документальності невиїзної перевірки позивача з питань формування валових витрат за 4 кв. 2010 р. по взаємовідносинах з ПП «Грона-Л» за листопад 2010 р. та повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток. За таких обставин, правові підстави для проведення податкової перевірки позивача щодо зазначеного предмету були відсутніми, а отже дії контролюючого органу щодо здійснення такої перевірки не відповідають імперативним вимогам податкового законодавства.

Згідно частини 3 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Отже, акт перевірки не може бути прийнятий у якості належного доказу по справі.

Податковий орган в обґрунтування виявлених порушень посилається на висновки акту від 18.07.13 №383/26-55-22-08/32131068, складеного ДПІ у Печерському районі м. Києва, «Про неможливість проведення зустрічної звірки підприємства «Грона-Л» () щодо підтвердження господарських дії платниками податків за період діяльності з 01.11.2010 року по 30.11.2010 року».

З приводу посилань відповідача на висновки вказаного акту, колегія суддів зазначає, що згідно діючого законодавства названий документ складається у разі, коли проведення зустрічної звірки в порядку, встановленому законодавством, є об'єктивно неможливим. Заходи, спрямовані на проведення зустрічної звірки, тобто спрямовані на вчинення дій щодо співставлення даних первинних та інших бухгалтерських документів суб'єкта господарювання, виходячи із зазначеного, не можуть вважатися діями по фактичному проведенню зустрічної звірки. За таких обставин, посилання податкового органу на вищевказаний акт судом апеляційної інстанції до уваги не приймається. Крім того, навіть за умови складення акту за наслідками проведеної перевірки або звірки, висновки такого акту не є беззаперечним доказом обставин, що викладені в ньому, оскільки є суб'єктивною думкою посадової особи, яка здійснила відповідну перевірку або звірку.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що доводи відповідача щодо неналежного формування показників податкової звітності з податку на прибуток не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вастберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» суд зазначив, що «… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Щодо доказів, наданих позивачем, слід зазначити наступне.

Відповідно до матеріалів справи, між позивачем та ПП «Грона-Л» у 2010 року існували договірні відносини.

Положення п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» визначають валові витрати виробництва та обігу як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 ст.5 (пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»). До складу валових витрат не можуть бути віднесені будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку (пп.5.3.9 п.5.3. ст.5).

Згідно з пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: - або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; - або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлює, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій із ПП «Грона-Л» надано відповідні договори, рахунки на оплату, акти виконаних підрядних робіт, акти приймання-здачі робіт, податкові накладні, платіжні доручення.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні копії судових рішень або вироків суду, які набрали законної сили, на підтвердження здійснення контрагентом позивача фіктивної діяльності, підробки документів, ухилення від оподаткування.

Суд також вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не доведено законність і обґрунтованість прийнятого ним рішення.

З огляду на вищевикладене, висновок суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог є правомірним, доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду від 30 вересня 2014 року, з огляду на що дане судове рішення необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року у справі №804/5724/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвалу суду складено в повному обсязі 20.07.2015р.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко