Справа № П/811/4260/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"30" червня 2015 р. справа № П/811/4260/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Добровеличкіського районного центру зайнятості

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 р. у справі № П/811/4260/14

за позовом Добровеличкіського районного центру зайнятості

до ОСОБА_1

про стягнення допомоги по безробіттю, -

встановив:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача незаконно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 1890,34 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 р. в задоволені позову відмовлено повністю. Постанова мотивована тим, що на час отримання допомоги по безробіттю відповідач не був працевлаштований, тому позивачу не було заподіяно матеріальної шкоди.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Зокрема, позивач зазначив, що відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Оскільки після подачі відповідачем 21.01.2014 року заяви про надання статусу безробітного позивач не знайшов йому підходящої роботи, то відповідачу було надано статус безробітного саме з 21.01.2014 року. Згідно ч.3 ст.22 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Тобто, допомога по безробіттю може бути призначена лише внаслідок та після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості, тобто надання

їй статусу безробітного. Тому, позивачем з 28.01.2014 була призначена виплата допомоги по безробіттю відповідачу. Проте, відповідач не мав права 21.01.2014 р. отримати статус безробітного, оскільки до 25.01.2014 року перебував в трудових відносинах з ТОВ "Згода", та внаслідок цього отримувати допомогу по безробіттю з 28.01.2014 року.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позову.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 21.01.2014 р. відповідача було зареєстрованого у Добровеличківському РЦЗ (а.с.4-5). У заяві від 21.01.2014 р. про надання статусу безробітної особи відповідачем було зазначено, що він ніде не працює (а.с.12).

Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" №22 від 11.09.2014 року позивачем було встановлено, що відповідач у період з 02.01.2014 року по 25.01.2014 року перебував у трудових відносинах на підставі цивільно-правової угоди з ТОВ "Згода". Викладене підтверджується копією договору цивільно-правового характеру від 02.01.2014 року (а.с.18-19).

Наказом директора Добровеличківського РЦЗ №36 від 12.09.2014 р. з відповідача стягнуто суму допомоги, що виплачена на підставі недостовірних відомостей. Відповідачу направлено лист про добровільне відшкодування отриманої допомоги по безробіттю (а.с.15,16,17).

Згідно довідки позивача сума, яка підлягає поверненню відповідачем за період з 21.01.2014 року по 20.03.2014 року становить 1890 грн. 34 коп. (а.с.13).

Вказана сума відповідачем в добровільному порядку не була відшкодована.

Позиція суду першої інстанції ґрунтується на тому, що оскільки на час здійснення виплат допомоги по безробіттю відповідач не перебував у трудових відносинах, то отримана відповідачем сума не підлягає відшкодуванню.

Проте, колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітною є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Частиною 2 статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено, що застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.

Допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості (ч.3 ст.22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Згідно статті 4 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до пункту 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, в тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці України від 20 листопада 2000 року № 307, передбачено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Сума виплаченої допомоги по безробіттю підтверджується відповідною довідкою центру зайнятості, що підписується керівником, головним бухгалтером та скріплюється печаткою.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач звернувся до позивача із заявою про надання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю 21.01.2014 року, проте, не повідомив позивача про те, що він в період з 02.01.2014 року по 25.01.2014 року перебував у трудових відносинах з ТОВ "Згода" на підставі цивільно-правового договору від 02.01.2014 року.

Отже, станом на 21.01.2014 року позивач був зайнятою особо та не мав права на отримання статусу безробітного та виплати допомоги по безробіттю, тому відповідно до п.3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" отримана відповідачем допомога по безробіттю в сумі 1890,34 грн. підлягає відшкодуванню позивачу.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Добровеличкіського районного центру зайнятості задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 р. у справі № П/811/4260/14 скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Добровеличкіського районного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 1890 грн. 34 коп..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун