Справа № 810/2274/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2274/15 Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І.Г. Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоклін» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що судом порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Екоклін» є юридичною особою, яка відповідно до статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 № 875-XII (далі - Закон №2960-IV) зобов'язана виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів.

Відповідачем було подано до Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік (форма 10-ПІ), у якому зазначено, що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача становить 184 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 2 особи; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» становить 7 осіб.

У зв'язку з не працевлаштуванням відповідачем 5-х інвалідів, згідно з встановленим законом нормативом, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Екоклін» адміністративно-господарських санкцій.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 2960-IV, з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом. Право інвалідів на працю, їх працевлаштування реалізується шляхом створення спеціального робочого місця, адаптацією основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону №2960-IV підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

У свою чергу, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця (ч. 1 ст. 19 Закону №2960-IV).

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону № 2960-IV, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 19.12.2005 № 420 «Про затвердження форм звітності та інструкцій щодо їх заповнення» формою звітності про наявність вакантних місць на підприємстві є форма № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій», яка подається підприємствами у разі потреби до державної служби зайнятості.

Згідно з приписами Інструкції щодо заповнення форм звітності № 3-ПН, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.12.2005 № 420, ця форма використовується для інформування населення про наявність вакансій, сприяння працевлаштуванню громадян, зареєстрованих у центрах зайнятості як такі, що шукають роботу, для підбору персоналу на замовлення роботодавців, для оцінки поточної потреби в кадрах та організації професійної підготовки населення відповідно до потреб ринку праці.

Як вбачається з матеріалів справи, в 2014 році відповідачем до центру зайнятості були подані звіти по формі 3-ПН вакансії для осіб з обмеженими фізичними можливостями 09.01.2014, 06.02.2014, 06.03.2014, 02.04.2014, 06.05.2014, 10.06.2014, 04.07.2014, 04.08.2014, 05.09.2014, 06.10.2014, 06.11.2014, 05.12.2014 по посаді «робітник з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями».

Крім того відповіддю Білоцерківського міськрайоннгого центру зайнятості від 04.06.2015 №265 (а.с. 32) повідомлено, що TOB «Екоклін» активно співпрацює зі службою зайнятості, приймає участь у масових заходах: ярмарках вакансій, круглих столах, семінарах.

Разом з тим, відповідачем було подано до Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік за формою 10-ПІ, у якому зазначено, що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача становить 184 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 2 особи; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» становить 7 осіб.

Таким чином, відповідач створив 7 робочих місць для працевлаштування інвалідів, самостійно працевлаштував 2-х осіб, яким встановлена інвалідність, та добросовісно подавав інформацію про вільні вакантні місця для осіб, яким встановлена інвалідність, до центру зайнятості з метою пошуку працівників та їх працевлаштування на вказані робочі місця. Протягом 2014 року, Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості було видано направлення на працевлаштування 2 безробітнім, які не відповідали вимогам до претендента на посаду, у зв'язку з чим їм було відмовлено у працевлаштуванні.

Колегія суддів наголошує на тому, що позивачем не надано належних та допустимих доказів тому, що особи, які направлялись до відповідача, не були працевлаштовані саме з вини відповідача.

Згідно з статтею 20 Закону № 2960-IV, підприємства (об'єднання), установи і організації незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Частиною 2 ст. 20 Закону №2960-IV передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Враховуючи наведені норми, та те, що у ТОВ «Екоклін» кількість працюючих інвалідів менша, ніж встановлена законом на 5 робочих місць, позивач просить стягнути з відповідача адміністративно-господарських санкцій у розмірі 75 516,30 грн. та пені - 3 171,84 грн.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

У частині 2 цієї ж статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Отже, до обов'язків роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування, крім створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, відноситься також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів.

Тому, у зв'язку з відсутністю складу правопорушення на нього не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування та відсутність в населеному пункті за місцем його знаходження інвалідів, які бажають працевлаштуватися.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.

Підсумовуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст. 197, 198, 200, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.