Справа № 810/837/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/837/15 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 02.12.2014 р. №000109/10-17-22-01/НОМЕР_1.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідачем 24.10.2014 проведено фактична перевірка магазину-кафе, яке належить ФОН ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт від 24.10.2014 №000022.

Згідно з наведеним актом контролюючим органом встановлено факт зберігання пляшки віскі "BALLANTINES FINEST'" 3,0 л. 40% об. по ціні 1 800,00 грн. без марки акцизного податку встановленого зразка, також відсутня інформація згідно з чинним законодавством про мови - загальна та власна назва виробу, найменування виробника, знак для товарів і послуг, вміст спирту, місткість посуду чим порушено вимоги статті 11 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

За наслідками розгляду матеріалів перевірки відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 02.12.2014 р. №000109/10-17-22-01/НОМЕР_1, яким за порушення позивачем вимог Закону України №. 481/95-ВР від 19.12.1995 року "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до позивача застосовано фінансові санкції на загальну суму 17 000,00 грн.

Вважаючи вказане рішення суб'єкта владних повноважень незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій прийняте відповідачем протиправно та підлягає скасуванню з огляду на недоведеність факту порушення позивачем вимог статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду зазначає таке.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок та підстави проведення фактичних перевірок визначено приписами статті 80 Податкового кодексу України.

За правилами пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно з пунктами 80.5, 80.7 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 80.10 статті 80 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;копії наказу про проведення перевірки;службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно з другим абзацом пункту 81.1 Податкового кодексу України непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що в ході здійснення фактичної перевірки магазину позивача посадовими особами відповідача було пред'явлено службові посвідчення, що встановлено судом першої інстанції зокрема з показань свідка ОСОБА_6, а також пред'явлено направлення на проведення перевірки (копії наявні у матеріалах справи) громадянці ОСОБА_6 про що нею у відповідних графах направлень власноруч поставлені підписи із вказівкою на те, що вона є барменом.

За таких обставин, судова колегія звертає увагу, що мав місце факт допуску службових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Як визначив Верховний Суд України, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та/або проведенні податкової перевірки.

Відповідно до викладеного, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

Тому посилання позивача не недотримання процедури перевірки в ході її проведення, як підставу для визнання неправомірним прийнятого відповідачем рішення, апеляційний суд відхиляє.

Стосовно встановлених контролюючим органом під час перевірки обставин порушення позивачем вимог чинного законодавства, судова колегія виходить з такого.

Згідно з пунктом 226.2 статті 226 Податкового кодексу України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

В силу положень пункту 228.9 статті 228 Податкового кодексу України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Поряд з цим, за змістом частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за зберігання, реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка передбачено відповідальність у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Так, зокрема в акті фактичної перевірки зафіксовано факт зберігання пляшки віскі "BALLANTINES FINEST'" 3,0 л. 40% об. по ціні 1 800,00 грн. без марки акцизного податку встановленого зразка.

За таких обставин, враховуючи наведені вище норми чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства України, застосування до позивача фінансових санкцій (штрафу) у розмірі 17000 грн. зв'язку із фактом зберігання вказаного алкогольного напою без марки акцизного податку є обґрунтованим та відповідає положенням Закону.

Поряд з цим, судова колегія критично оцінює доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, посилаючись зокрема на показання допитаної окружним адміністративним судом у якості свідка ОСОБА_6, що пляшки віскі "BALLANTINES FINEST'" 3,0 л. 40% об. по ціні 1 800,00 грн. в наявності в магазині взагалі не було.

Апеляційний суд виходить з того, що, по-перше, акт фактичної перевірки позивача, в якому зафіксовано факт зберігання вказаного алкогольного напою без марки акцизного податку встановленого зразка, власноручно підписано ОСОБА_6 із зазначенням того, що до вказаного акта вона зауважень не має, а по-друге, судова колегія враховує ту обставину, що вказана особа на момент проведення перевірки безпосередньо працювала у позивача, що викликає сумнів у безсторонності її показань як свідка, не зважаючи навіть на приведення її до присяги та попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Оцінивши наведені докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що позивачем не спростовано встановлених відповідачем під час фактичної перевірки обставин зберігання пляшки віскі "BALLANTINES FINEST'" 3,0 л. 40% об. по ціні 1 800,00 грн. без марки акцизного податку, які зафіксовано в акті.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що оскаржуване у даній справі рішення контролюючого органу про застосування до позивача фінансових санкцій (штрафу) прийнято відповідачем правомірно, за наявності для цього законних підстав.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача, а висновок суду першої інстанції про їх наявність є помилковим.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції всупереч вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу яких судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, оскільки ухвалена судом з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року - скасувати.

Ухвалити постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_5 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст постанови виготовлено 16 липня 2015 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.