Справа № 22/146а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2010-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2010 р. м. Київ К-16740/07

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.

суддів: Бившевої Л.І., Костенка М.І., Маринчак Н.Є., Шипуліної Т.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Шахтарської об'єднаної державної податкової інспекції

на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.07.2007

та постанову Господарського суду Донецької області від 03.05.2007

у справі № 22/146 а господарського суду Донецької області

за позовом державного підприємства «Торезантрацит»

до Шахтарської об'єднаної державної податкової інспекції

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12.03.2008, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.07.2008, позов задоволено: визнано недійсними податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Торезі від 22.10.2007 № /0, № /0, № /0, № /0 про зобов'язання Державного підприємства «Торезантрацит»сплатити штраф, встановлений підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(Закон № 2181-ІІІ), у розмірі 50% від сплачених з порушенням встановленого підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 ст. 5 цього Закону граничного строку самостійно узгоджених сум податкових зобов'язань з ПДВ ( сума простроченого сплатою узгодженого податкового зобов'язання -1020986,75 грн., сума штрафу -510493,48 грн.), із плати за користування надрами загальнодержавного значення (сума простроченого сплатою узгодженого податкового зобов'язання -56382,50 грн., сума штрафу -28191,26 грн.), із земельного податку (сума простроченого сплатою узгодженого податкового зобов'язання -58755,72 грн., сума штрафу -29377,86 грн.), із земельного податку ( сума простроченого сплатою узгодженого податкового зобов'язання -4839,33 грн., сума штрафу - 2419,67 грн. ) відповідно.

Висновок суду про наявність підстав для задоволення позову вмотивований посиланням на встановлений в судовому процесі факт визначення податковим органом дати сплати вказаних сум податкових зобов'язань, а відтак і тривалості прострочення платежів по сплаті податкових зобов'язань, виходячи з дат сплати інших, ніж зазначені суми податкових зобов'язань, внаслідок зміни призначення платежу, вказаного позивачем в платіжному дорученні. Суд виходив з неправомірності розподілу податковим органом сплачених підприємством сум податків в порядку календарної черговості на погашення податкового боргу, який існував у підприємства.

В касаційній скарзі ДПІ у м. Торез просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову, вважаючи, що судами першої та апеляційної інстанцій порушені норми матеріального права, зокрема, підпункт 3.1.1 пункту 3.1 ст. 3, підпункт 5.3.1 пункту 5.3 ст. 5, пункт 7.7 ст. 7 Закону № 2181-ІІІ, пункт 3 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування», пункт 2 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Заперечуючи проти касаційної скарги, Державне підприємство «Торезантрацит»просить залишити скаргу без задоволення, як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 ст. 5 закону № 2181-ІІІ платник податків зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, встановленого підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 ст. 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 ст. 17 цього Закону встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі, зокрема, при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі пятидесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що фактичною підставою для застосування до Державного підприємства «Торезантрацит»штрафів згідно із спірними податковими повідомленнями-рішеннями слугував висновок контролюючого органу про прострочення підприємством більше, ніж на 90 календарних днів сплати податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 1020986,75 грн. за податковою декларацією за березень 2006 року № 5663 від 20.04.2006 (дати сплати 18.07.2007, 20.07.2007, 24.07.2007, 27.07.2007, 31.07.2007, 03,08.2007, 06.08.2007, 07.08.2007, 09.07.2007, 10.08.2007, 14.07.2007, 17.08.2007, 20.08.2007, 21.08.2007, 23.08.2007, 28.08.2007, 29.08.2007, 30.08.2007, 31.08.2007, 04.09.2007, 06.09.2007, 11.09.2007, 12.09.2007, 14.09.2007, 18.09.2007, 20.09.2007, 21.09.2007, 25.09.2007, 26.09.2007, 27.09.2007, 28.09.2007); із плати за користування надрами загальнодержавного значення в сумі 56382,50 грн. за розрахунком № 5904 від 25.04.2007 (дата сплати 20.08.2007, 30.08.2007,27.09.2007, 29.09.2007); із земельного податку в сумі 58755,72 грн. за розрахунком № 2420 від 20.02.2007 (дати сплати 30.08.2007, 28.09.2007) та в сумі 4839,33 грн. за розрахунком №1453 від 31.01.2006 (дати сплати 30.08.2007, 28.09.2007).

Наявні у справі копії платіжних доручень підтверджують, що в зазначені дати, з яких виходив податковий орган при визначенні дати сплати вказаних узгоджених сум податкових зобов'язань з ПДВ та земельного податку, підприємством були сплачені податкові зобов'язання з ПДВ за січень 2007 року та по розстрочених платежах (договір про розстрочення податкового боргу від 02.06.2007, графік погашення розстроченого податкового боргу, рішення суду від 26.12.2007), а також із земельного податку за червень, серпень, вересень 2007 року (а.а.с. 18-43). А відтак суд дійшов правильного висновку про неправомірність накладених на позивача штрафів згідно з податковими повідомленнями-рішеннями № /0, № /0, № /0 в сумах 510493,48 грн., 29377,86 грн., 2419,67 грн., оскільки податковим органом штрафні санкції застосовані за прострочення граничного строку сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з ПДВ в сумі 1020986,75 грн. за податковою декларацією за березень 2006 року № 5663 від 20.04.2006, із земельного податку в сумі 58755,72 грн. за розрахунком № 2420 від 20.02.2007 та в сумі 4839,33 грн. за розрахунком №1453 від 31.01.2006 без встановлення дати сплати позивачем цих сум.

Посилання ДПІ в касаційній скарзі на порушення позивачем встановленого підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання із земельного податку за червень 2007 року не спростовує висновок суду з огляду на те, що штрафні санкції застосовані за прострочення граничних строків сплати податкових зобов'язань за розрахунками № 2420 від 20.02.2007 та №1453 від 31.01.2006, тобто за інші податкові звітні періоди.

Разом з тим, обґрунтованим є посилання відповідача в касаційній скарзі на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права при вирішенні спору в частині позовних вимог про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0. Як вбачається з наявної у справі копії платіжного доручення від 28.09.2007 № 11/2712, ДП «Торезантрацит»сплатив згідно цього платіжного доручення плату за користування природними ресурсами (надрами) за І квартал 2007 року по строку сплати 20.05.2007 та за ІІ квартал 2007 року по строку сплати 17.08.2007 в загальній сумі 105000,00 грн. (а.с. 37). Не дивлячись на підтвердження цим доказом доводів ДПІ про порушення позивачем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання із плати за надра за розрахунком № 5904 від 25.04.2007 ( І квартал 2007 року), судом цей доказ взятий до уваги не був, а фактична дата сплати позивачем податкового зобов'язання за цим розрахунком не встановлена. З огляду на неповноту судового розгляду в цій частині позовних вимог, що не може бути усунута судом касаційної інстанції, ухвалені у справі судові рішення у цій частині підлягають скасуванню як такі, що порушують частини 4, 5 статті 11, статтю 138 КАС України та не відповідають вимогам статті 159 цього Кодексу, з направленням справи у відповідній частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи в зазначеній частині позовних вимог суду слід встановити дату сплати позивачем податкового зобов'язання із плати за надра за розрахунком № 5904 від 25.04.2007 в сумі 56382,50 грн., чи співпадають ці дати з датами, виходячи з яких ДПІ наклала на позивача штраф згідно податкового повідомлення-рішення від 22.10.2007 № /0, та в залежності від встановленого і у відповідності до норм матеріального права вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Шахтарської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.07.2007 та постанову Господарського суду Донецької області від 03.05.2007 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий підписЄ.А.Усенко
Судді підписЛ.І.Бившева
підписМ.І.Костенко
підпис Н.Є.Маринчак
підписТ.М.Шипуліна