Справа № 214/1725/15-а(2-а/214/84/15)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"03" липня 2015 р. справа № 214/1725/15-а(2-а/214/84/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року у справі № 214/1725/15-а (2-а/214/84/15) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (далі УПФУ у Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області), у якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування позивачу пенсії згідно зі статтею 14 Закону України „Про пенсійне забезпечення

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність УПФУ у Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо нарахування позивачу пенсії за статтею 14 Закону України „Про пенсійне забезпечення.

Зобовязано відповідача здійснити нарахування пенсії ОСОБА_1 пенсії за статтею 14 Закону України „Про пенсійне забезпечення з 20.12.2013 року.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 22 серпня 1988 року був прийнятий на посаду вогнетривника 2-го розряду Криворізького спеціалізованого управління №1 тресту „Дніпродомнаремонт.

01 березня 1989 року позивачу був присвоєний 3-й розряд вогнетривника, а 24 травня 1989 року останній був звільнений у зв'язку з проходженням військової служби в лавах Радянської армії з 06 червня 1989 року по 14 травня 1991 року.

14 серпня 1991 року ОСОБА_1 був прийнятий вогнетривником 5-го розряду Криворізького спеціалізованого управління №1 тресту „Дніпродомнаремонт, а 01 жовтня 1993 року позивачу було присвоєно професію стропольщика 2-го розряду та з 01 липня 1996 року встановлений 6-й розряд вогнетривника.

02 листопада 1998 року позивач був звільнений по переводу до ВАТ Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату „Криворіжсталь, де 03 листопада 1998 року був прийнятий на посаду вогнетривника 6-го розряду в „ЦКРМА.

Відповідно до архівної довідки № 3126 від 11 грудня 2013 року, виданої виконкомом Криворізької міської ради, позивач працював на ДП „Криворізьке спеціалізоване управління №1 по ремонту металургійних печей та устаткування ВАТ „Дніпродомнаремонт з 22 серпня 1988 року на посаді вогнетривника 2-го розряду на спеціалізованій комплексній дільниці, робота пов'язана з температурою.

24 травня 1989 року позивач був звільнений, а з 14 серпня 1991 року був знову прийнятий на це ж підприємство вогнетривником 5-го розряду на вогнетривну дільницю №1, робота пов'язана з висотою та температурою.

02 листопада 1998 року ОСОБА_1 був звільнений з підприємства, як вогнетривник 6-го розряду вогнетривкої дільниці.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.07.2014 року залишеним без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо зарахування пільгового стажу роботи ОСОБА_1 для призначення пенсії за ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи з 22.08.1988 року по 14.05.1991 року та з 14.08.1991 року по 03.11.1998 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Надаючи правову оцінку рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 2 ст. 255 зазаначено визначено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

З урахуванням вказаного та беручи до уваги рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.07.2014 року, що набрало законної сили, яким встановлено право позивача на зарахування пільгового стажу роботи для призначення пенсії, а саме період роботи з 22.08.1988 року по 14.05.1991 року та з 14.08.1991 року по 03.11.1998 року, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було допущено бездіяльність щодо не нарахування пенсії позивачу згідно ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і відповідно останній повинен здійснити нарахування та виплату останньої позивачу починаючи з 20.12.2013 року.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті та дійшов вірного висновку про бездіяльність відповідача, зобов'язавши останнього вчинити певні дії, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року у справі № 214/1725/15-а (2-а/214/84/15) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до ч. 10 статті 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай