Справа № 826/6752/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 липня 2015 року № 826/6752/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадженні адміністративну справу

за позовомКиївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції
до Державної установи «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О.Шалімова» Національної академії наук України
простягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

Київське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції (далі по тексту - виконавчої дирекції Київського міського відділення ФСС з ТВП, Фонд) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної установи «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О.Шалімова» Національної академії наук України (далі по тексту - Інститут), в якому просить стягнути з останнього заборгованість у розмірі 6068,83 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що в ході перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності в державній установі «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О.Шалімова» Національної академії наук України виявлено порушення вимог законодавства в частині видачі та оформлення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян.

На підставі виявлених порушень позивачем складено довідку, у якій йдеться про виявлені порушення.

У зв'язку із відшкодуванням Фондом цих коштів за листками непрацездатності позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 6068 грн. 83 коп.

Натомість, представник відповідача проти позову заперечував, аргументуючи свої позицію тим, що позивачем при проведенні перевірки були порушені вимоги Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затверджена Постановою Правління фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 № 29, оскільки відповідачем не був складений акт перевірки, та й сама перевірка проводилась без відповідного рішення суду чи дозволу Кабінету Міністрів України.

Суд, керуючись ч. 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи позицію сторін суд вважає за необхідне зазначити наступне.

09.09.2014 року головним спеціалістом відділу експертизи тимчасової непрацездатності та якості медичних послуг виконавчої дирекції Київського міського відділення ФСС з ТВП Раковим М.В. на підставі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 № 2240-ІІІ (далі по тексту - Закон № 2240-ІІІ) та п.8.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян від 13.11.2001 № 455 (далі по тексту - Інструкція № 455) проведено перевірку Інституту щодо обґрунтованості видачі листків непрацездатності застрахованим особам, за результатами якої було складено відповідну Довідку «Про перевірку обґрунтованості видачі листків непрацездатності серії АВО № 939104 з 17.02.2014 по 04.03.2014 та серії АВО № 939067 з 05.03.2014 по 28.03.2014», виданих ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О.Шалімова» Національної академії наук України на ім'я громадянки ОСОБА_3

Відповідно до пункту 1.7. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 № 455, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 за № 1005/6196 (далі - Інструкція № 455), видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем, про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності.

Згідно пункту 2.2 Інструкції № 455, при втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів із наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів.

Якщо непрацездатність триває понад 10 календарних днів, продовження листка непрацездатності до 30 днів проводиться лікуючим лікарем спільно із завідувачем відділення. Якщо непрацездатність триває понад 10 календарних днів, продовження листка непрацездатності до 30 днів проводиться лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення, а надалі - ЛКК, яка призначається керівником лікувально-профілактичного закладу, після комісійного огляду хворого, із періодичністю не рідше 1 разу на 10 днів, але не більше терміну, встановленого для направлення до МСЕК.

Як з'ясовано перевіркою, громадянка ОСОБА_3 знаходилась на стаціонарному лікуванні у діагностичному відділення Інституту з 17.02.2014 по 04.03.2014 з діагнозом: «Хронічний гастрит, ерозії шлунку. Гемангіома печінки, дискінезія жовчовивідних шляхів. Дисметаболічна кардіотерапія». При виписці з стаціонару видана путівка (при цьому номер не вказаний) для продовження лікування у реабілітаційному відділенні санаторію «Жовтень» з 05.03.2014 - дата закінчення путівки не вказана на підставі якої відкритий лікарняний лист серії АВО № 939067 з 05.03.2014, закритий 28.03.2014 у санаторії «Жовтень» з висновком «стати до роботи 29.03.2014».

Так, при проведенні експертної оцінки, представленої медичної документації були виявлені численні порушення вимог наказу Міністерства охорони здоров'я України від 13.06.2005 № 271 «Про затвердження протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю «Гастроентерологія», зокрема записи в первинній документації (дані проведеного обстеження, лікування, стан пацієнтки ОСОБА_3) не обґрунтовують медичні показання для продовження лікування у реабілітаційному відділенні санаторію «Жовтень».

У результаті неналежного виконання працівником лікарні своїх обов'язків, застрахованій особі безпідставно виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності, за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в розмірі 6068,83 грн. Розмір даної матеріальної шкоди підтверджується заявою-розрахунком КЗ КОР «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» про виплату ОСОБА_3 коштів як допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що предметом даного адміністративного позову є відшкодування на користь Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції, заподіяної необґрунтованою видачею та необґрунтованим продовженням листків непрацездатності лікарями КЗ КОР «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» на суму 6068,83 грн.

Спірні правовідносини регулюються вимогами Закону України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (далі по тексту - Закон № 2240).

Так, згідно ст.9 Закону № 2240 Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів.

Частиною 1 ст. 28 Закону № 2240 передбачено, що страховик, яким виступає Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, має повноваження здійснювати перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, проте діючим законодавством не передбачено складення будь-якого управлінського рішення за наслідками проведеної перевірки.

Крім того, статтею 27 названого Закону встановлено, що надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону зобов'язаний страхувальник.

Положеннями статті 50 Закону № 2240 передбачено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України). Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону № 2240 підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Власне, Державна установа «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О.Шалімова» Національної академії наук України є комунальною організацією, відповідно і медичні працівник не є посадовими чи службовими особами органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

Згідно п. 8.3 Інструкції № 455, за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України. Пунктом 8.5 вказаної Інструкції передбачено, що у разі виявлення порушень правил видачі, зберігання, обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, незадовільного стану експертизи тимчасової непрацездатності, лікувально-профілактичний заклад може бути позбавлений права видавати документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, у встановленому порядку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що лікувальна установа, яка видає листок непрацездатності, не є суб'єктом правовідносин по виплаті коштів Фонду у порядку надання допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Отже, підсумовуючи вищезазначене, суд зазначає, що Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який має право на стягнення надміру виплачених коштів, однак, в даному випадку Фонд повинен звертатись до роботодавця, а не до державної установи, якою в даному випадку є Державна установа «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О.Шалімова» Національної академії наук України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур