Справа № 2-а-2577/11
Суддя: Задорожний В. П.
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-2577/11 року
ПОСТАНОВА

іменем України

11.07.2011 року

Суддя Чечельницького районного суду Вінницької області Задорожний В.П., відповідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України розглянувши в порядку скороченого провадження, одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання вчинити дії в межах шестимісячного строку на підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,-

в с т а н о в и в :

Позивачка 10.05.2011 року звернулася до суду із даним позовом і просить: 1) визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови виплатити щомісячну доплату до пенсії за проживання на забрудненій території в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, виходячи із прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; 2) зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому району Вінницької області провести донарахування та виплату недоотриманих сум пенсії, щомісячної доплати до пенсії за проживання на забрудненій території (зона посиленого радіоекологічного контролю) в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням сум вказаної допомоги та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особи віднесеної до 4 категорії в розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 51 Закону, з урахуванням виплачених сум вказаної додаткової пенсії.

Позов обгрунтовує тим, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, перебуває на обліку у відповідача. Вважає, що відповідач нараховує і виплачує пенсію не у відповідності із вимогами ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу неналежному розмірі. В звязку із викладеними обставинами позивач прость визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати пенсії, зобовязати відповідача нараховувати та виплатити пенсію відповідно до вимог ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 26.11.2010 року по день припинення такого права.

Відповідач подав до суду заперечення в якому просить відмовити в задоволенні позову, поскільки доплата до пенсії як непрацюючому позивачу, що проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, також додаткова пенсія за шкоду виплачується відповідно до діючих постанов Кабінету Міністрів України.

Також в запереченні вказано, що 19.06.2011 року згідно Закону України "Про внесення змін" до Закону України "Про державний бюджет України на 20011 рік" від 14.06.2011 року №3491-VI набули чинності зміни, що внесені до ст.ст.39,59,51,52,54 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ, статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" згідно зазначених змін розмір виплат визначається Кабінетом Міністрів України. Тому на думку відповідача з 19.06.2011 року припиняється право на спірні пільги у позивача.

Суддя, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у Пенсійному фонді України у Чечельницькому районі Вінницької області, де і отримує пенсію.

Відповідно до посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю В-І №461689 ОСОБА_1 є потерпілою особою 4 категорії.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 с. Вербка Чечельницького району Вінницької області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Як вбачається з копії паспорта, позивача зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата; пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті, тобто в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиособам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія, заподіяна за шкоду здоровю, визначається у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове Державне пенсійне страхування" рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймається територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Згідно з положеннями ч.4 статті 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають статті 39 та 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які в силу ст.22 Конституції України не можуть бути обмежені або скасовані.

При розгляді справи було встановлено, що відповідач всупереч вимогам ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофинараховував та виплачував позивачу доплату до пенсії в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"- 5 гривень 20 копійок, та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" в розмірі 5 % прожиткового мінімуму. Тому такі дії відповідача суд визнає неправомірними.

Враховуючи, що після поновлення порушеного права судом позивача, його право на таку пенсію не припиняється , а продовжує існувати, з метою усунення умов для порушення вказаного права на такі пенсії в подальшому, суд вважає необхідним кінцевим періодом стягнення пенсії вважати-день припинення права на таку пенсію у позивача.

Законом України від 14 червня 2011 року №3491-VI, який набрав чинності 19 червня 2011 року прикінцеві положення Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення ст.ст.39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосовуються в порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, однак Кабінетом Міністрів України не встановлено порядок і розмір таких виплат, тому вони повинні здійснюватися відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита Закону України "Про соціальний захист дітей війни" .

Сторони підлягають звільненню від оплати судового збору відповідно до ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.01.1993 року.

На підставі ст. 19 Конституції України, ст. ст. 39, 51, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, керуючись ст. ст. 2, 7, 11, 71, 14, 158 163, 183-2, 256 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати до пенсії відповідно до вимог ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії відповідно до ст. 51 цього ж Закону у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру встановленого ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування .

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії відповідно до вимог ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткову пенсію відповідно до ст. 51 цього ж Закону у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком із 10.11.2010 року і виплачувати по день припинення такого права з врахуванням проведених виплат, виходячи з мінімального розміру встановленого ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Звільнити ОСОБА_1 від оплати судового збору відповідно до ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.01.1993 року.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її отримання.

Суддя: фпідпис

Вірно: Суддя В. П. Задорожний