Справа № 804/7754/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 р. Справа № 804/7754/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Дніпропетровський науково - виробничий комплекс «Електровозобудування» про стягнення заборгованості з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 1425596, 25 грн.,
22 червня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Дніпропетровський науково - виробничий комплекс «Електровозобудування» про стягнення заборгованості з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 1425596, 25 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач у встановлений строк не здійснив сплату самостійно визначених зобовязань по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2015 року, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 1425596, 25 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2015 відкрито провадження у справі № 804/7754/14 та призначено її до розгляду на 16.07.2015.
Прокурор у судове засідання 16.07.2015 зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов повністю.
У судове засідання 16.07.2015 представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.
Відповідач у судове засідання 16.07.2015 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу у справі.
Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом, відповідач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, проте, всупереч вимогам Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, не сплатив єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування за квітень 2015 року.
Судом встановлено, що станом на 25.05.2015 сума боргу по єдиному соціальному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у відповідача становить 1425596, 25 грн.
Зазначений борг вказаний відповідачем у звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за квітень 2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 вказаного Закону, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 вищенаведеного Закону, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Згідно з ч. 7 ст. 9 вищенаведеного Закону, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.
У відповідності до ч. 8 ст. 9 зазначеного вище Закону, платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим періодом є календарний місяць, а для фізичних осіб - підприємців базовим звітним періодом є рік.
При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.
На підставі п. 7 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.
Згідно з ч. 6 ст. 25 вказаного Закону, за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Водночас, суд зазначає, що згідно ч. 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відповідачу направлено поштою вимогу № Ю-15 від 06.05.2015 на суму 5518295, 57 грн., у т.ч. недоїмка зі сплати єдиного внеску: 5411480, 20 грн., і пеня 106815,37 грн., належним чином засвідчені копії якої містяться в матеріалах справи, що підтверджується корінцями зазначених вимог та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення із підписом отримувача, які містяться в матеріалах справи.
У встановлений законом строк у добровільному порядку вимоги Державної податкової інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області відповідачем виконані в повному обсязі не були, що призвело до виникнення заборгованості у відповідача по сплаті єдиного соціального внеску.
Станом на день розгляду справи, заборгованість відповідача зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2015 року в сумі 1425596, 25 грн. не погашена, що підтверджується матеріалами справи.
З огляду на викладене, враховуючи те, що покладений на відповідача законом обов'язок щодо сплати єдиних внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є визначальним для вирішення даного спору, і вказаний обов'язок відповідачем не виконаний, борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідачем не сплачений, докази, які б підтвердили погашення такого боргу в повному обсязі відповідачем не надані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 122, 128, 158 - 163, 167, 186, 254 КАС України, суд,
Адміністративний позов Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Дніпропетровський науково - виробничий комплекс «Електровозобудування» про стягнення заборгованості з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 1425596,25 грн. задовольнити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 липня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1