Справа № 806/2026/14
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/42286/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Леонтович К.Г.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Житомирської митниці на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014р. у справі № 806/2026/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Житомирський маслозавод" до Житомирської митниці про скасування рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Житомирської митниці з позовом, в якому просив скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2014/300050/2, № 101060000/2014/300052/2, № 101060000/2014/300051/2 від 31.01.2014 року, № 101060000/2014/300054/2 від 03.02.2014 року, № 101060000/2014/300065/2, № 10106000/2014/300066/2 від 05.02.2014 року, № 10106000/2014/300067/2 від 06.02.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій митниці щодо самостійного визначення митної вартості та необґрунтованим витребуванням у позивача додаткових документів щодо підтвердження митної вартості товару.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014р., позов задоволено. Визнано протиправними та скасовані рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості № 101060000/2014/300050/2 від 30 січня 2014 року, № 101060000/2014/300052/2, №101060000/2014/300051/2 від 31 січня 2014 року, № 101060000/2014/300054/2 від 03 лютого 2014 року, № 101060000/2014/300065/2, № 10106000/2014/300066/2 від 05 лютого 2014 року, № 10106000/2014/300067/2 від 06 лютого 2014 року.

На постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014р. надійшла касаційна скарга Житомирської митниці, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в грудні 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Житомирський маслозавод" (Покупець) та Спілкою з обмеженою відповідальністю "OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o", Польща (Продавець), укладено зовнішньоекономічний контракт № 2012-12 від 20.12.2012 року, за яким продавець зобов'язався за плату окремими партіями поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти від Продавця і оплатити заморожені продукти харчування (овочі, овочеві суміші, гриби, фрукти, ягоди, напівфабрикати) (п.1.1 Контракту). Асортимент та ціна одиниці товару узгоджуються сторонами і вказуються в Генеральній специфікації, яка є невід'ємною частиною цього контракту. Крім того, відповідно до п. 1.2 Контракту, асортимент, кількість і загальна вартість товару у кожній окремій партії, додаткового узгоджується сторонами та вказується Продавцем в окремих пронумерованих Фактурах - Специфікаціях (інвойсах). Ціна на товар та валюта платежів за цим Контрактом є долар США. Доставка товару здійснюється відповідно до п. 3.1 Контракту, на умовах поставки товару FCA (ФРАНКО - Перевізник) - склад Продавця, що знаходиться у м. Сємятиче, Польща, згідно Інкотермс 2010.

Також між Публічним акціонерним товариством "Житомирський маслозавод" (Замовник) та Приватним підприємством "В і Є Транслогістик" (Виконавець) укладено договір про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів №14/18/01-11 від 18.01.2011 року.

Приватним підприємством «В і Є Транслогістик» заявлено до митного оформлення поставлений позивачу від «OERLEMANS FOODS SIEMIATYCZE SP. Z.o.o» товар, а саме: заморожені продукти харчування, згідно наступних митних декларацій: №101060000/2014/001052, №101060000/2014/001103, №101060000/2014/001104, №101060000/2014/001179, №101060000/2014/001304, №101060000/2014/001307, №101060000/2014/001345. Митна вартість товарів згідно із зазначеними ВМД, визначена позивачем за ціною господарської операції, вчиненої у відповідності до вимог зовнішньоекономічного контракту від 20.12.2012р. № 2012-12.

На підтвердження вартості товару одночасно з митними деклараціями надано наступні документи: міжнародні автомобільні накладні (СМК)№ 283065 від 13.02.2014, №015104, №275674 від 29.01.2014, №283097 від 31.01.2014, №282595, №282596, №282598 від 04.02.2014; рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги; виписка з бухгалтерської документації від 01.12.2013; прайс-листи; рахунки-фактури (інвойси) № Е 1401049, № Е 1401050, № Е 1401051 від 29.01.2014, № Е 1401054 від 31.01.2014, № Е 1402004, № Е 1402005 від 04.02.2014; пакувальні листи № б/н; генеральну специфікацію до контракту № б/н від 01.02.2014; додаток №2 від 29.10.2013 до контракту № 2012-12 від 20.12.2012; договір про надання послуг митного брокера № 14/18/01-11; зовнішньоекономічний контракт № 2012-12 від 20.12.2012; договори про перевезення; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу) №2730 від 14.02.2014; інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу) №2730 від 14.02.2014; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) №2730 від 14.02.2014; сертифікати про походження товару загальної форми №РL/МF/АК 0683673, №РL/МF/АК 0683675, №РL/МF/АК 0683674, №РL/МF/АК 0683677, №РL/МF/АК 0683678, №РL/МF/АК 0683679, №РL/МF/АК 0683651 від 29.01.2014; довідки про не страхування вантажу № б/н; сертифікати продукту від 28.01.2014, 29.01.2014, 30.01.2014., 03.02.2014, 04.02.2014; копії митних декларацій країни відправлення №101060000/2014/001052, №101060000/2014/001103, №101060000/2014/001104, №101060000/2014/001179, №101060000/2014/001304, №101060000/2014/001307, №101060000/2014/001345, та інші документи.

На вимогу митного органу у декларанта витребувано додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: каталоги виробника товару, специфікації, прейскуранти виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовленого спеціалізованими експертними організаціями. Однак, за результатами розгляду поданих позивачем додаткових документів відмовлено у визнанні заявленої позивачем митної вартості товарів за ціною господарської операції.

За результатами здійснення аналізу супровідних документів поданих разом з МД Житомирською митницею Міністерства доходів прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №101060000/2014/300050/2, №101060000/2014/300052/2, №101060000/2014/300051/2 від 31.01.2014, №101060000/2014/300054/2 від 03.02.2014, №101060000/2014/300065/2, №10106000/2014/300066/2 від 05.02.2014, №10106000/2014/300067/2 від 06.02.2014. Митна вартість визначена Житомирською митницею за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, з урахуванням коригувань на обсяг партії схожих товарів, умови поставки, комерційні умови тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Джерело інформації інформація цінової бази ЄАІС ДМСУ щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Не погодившись з вищевказаними рішенням та карткою відмови позивач і звернувся з даним позовом до суду.

Отже, предметом даного спору є правомірність визначення митної вартості товару.

Задовольняючи позов в частині скасування рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що будь-яких фактичних доказів щодо наявності у митного органу сумнівів щодо застосування основного методу (за ціною договору) визначення митної вартості товару позивача, представником відповідача до суду не надано, у зв'язку з чим у митниці не було правових підстав для коригування митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012р. (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного Кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, здійснюючи аналіз товаросупровідних документів поданих разом з МД, митним органом зазначено, що в наданих для митного оформлення документах наявні розбіжності, а саме: фактури - специфікації від 29.01.2014 року № Е1401051, 04.02.2014 року № Е1402004, 05.02.2014 року № Е 1402009, договір № 2012 - 12 від 20.12.2013 року та додаткова угода №2 від 29.10.2013 року підписані різними особами; в фактурах-специфікаціях від 29.01.2014р. № Е1401049, № Е1401050, від 31.01.2014 р. № Е1401054, від 04.02.2014р. № Е1402005, відсутні відомості про особу, що її підписала.

Між тим, суди обґрунтовано не погодились з такими доводами митного органу оскільки відповідно до договору на поставку товару № 2012-12 від 20.12.2012 року, продавець продає, а покупець купує заморожені продукти харчування, даний договір та додаток до нього №2, скріплений печатками та підписаний сторонами, копія яких наявні в матеріалах справи. Що стосується підписання фактури - специфікацій іншою особою, суд зазначає, дані рахунки фактури підписані уповноваженим представником постачальника та скріплені його печаткою, що не впливає на визначення митної вартості товару заявленого до митного оформлення. В свою чергу відповідачем не доведено ознак підробки ні в договорі, ні в додатку №2 до нього ні в фактурі - специфікації, у зв'язку з чим, суд погоджується з доводами позивача, що зазначені в договорі та додатку до нього підписи є аналогічними, а фактури - специфікації підписані уповноваженим представником Постачальника.

Як вірно встановлено судами, рішення про визначення митної вартості товару митниця прийняла не застосувавши жодного іншого методу, крім шостого (резервного), при цьому, не обґрунтувавши необхідності застосування саме цього методу та не зазначивши, які саме розбіжності містять документи, що підтверджують вартість ввезеного товару, та які були подані декларантом. Водночас, надані позивачем до митниці документи на підтвердження вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Отже, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Щодо посилання скаржника на відомості спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України щодо іншої вартості подібних товарів, то, як правильно зазначили суди, самі по собі відомості згаданої системи не є достатньою підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості, за умови відсутності сумнівів у достовірності наданих декларантом документів та їх повноти.

Таким чином, на думку судів, у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Житомирської митниці відхилити, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: