Справа № 2-а-234/10
Суддя: Черненко В. О.
Дата ухвалення: 2010-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-234/10
провадження № -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Черненка В.О.

за участю секретаря Сидоренко О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Солом'янського УДАІ ГУМВС України м. Києва про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову від 28.08.2010 року Серії АА № 396833 і закрити адміністративну справу.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на ті обставини, що 28.08.2010 року, він, автомобілем НОМЕР_1, проїжджав по пл.. Вокзальній в м. Києві, де йому потрібно було зустріти знайомого. Коли під'їхав до обумовленого місця, то весь ряд для стоянки був зайнятий автомобілями. Знайомий вийшов за вказані автомобілі, як він, в той час призупинився на дві хвилини, щоб дати змогу знайомому відкрити двері та сісти у автомобіль. Коли знайомий сів, він рушив і був зупинений ІДПС Солом'янського УДАІ ГУМВС України м. Києва молодшим сержантом ОСОБА_2, який повідомив йому, що він порушив вимоги п. 15.4 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Він не погодився з тим, що здійснив зупинку та попросив його відкласти розгляд справи та надати йому змогу отримати правову допомогу, запросити двох свідків, які б засвідчили факт скоєння ним правопорушення, але інспектор відмовив, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Замість того, щоб відкласти розгляд справи, інспектор ДПС запропонував йому підписати незаповнений бланк протоколу і постанови. Він обурився і на пустому бланку протоколу зробив відповідний напис. Не зважаючи на його пояснення і заперечення, інспектор все таки склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП і виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Він не погоджується з накладеним на нього адміністративним стягненням, оскільки вважає, що ніякої протиправної, винної (умисної чи необережної) дії чи бездіяльності з його сторони не було. Враховуючи вище викладене, просить скасувати постанову від 28.08.2010 року Серії АА № 396833 і закрити адміністративну справу.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі наявні докази у справі у їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 15.2 ПДР України, за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Як зазначив у своєму позові, та що підтвердив у судовому засіданні позивач ОСОБА_1, він здійснив зупинку біля місця дії знаку «Місце для стоянки», але оскільки вся стоянка була зайнята автомобілями, він якомога правіше біля проїзної частини здійснив зупинку для того, щоб підібрати іншу людину і одразу ж почав рухатись далі. За словами позивача, він нікому не заважав і аварійної ситуації не створював.

Будь-які докази, окрім протоколу про адміністративне правопорушення та постанови в справі про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1, відсутні. Зокрема, відсутні покази свідків та фото- або відеозйомка, які могли б підтвердити скоєння ОСОБА_1 правопорушення.

Відповідач у судове засідання не з'явився та не подав свої заперечення щодо предмету позову, маючи, згідно положень ст. 71 КАС України, обовязок доказування правомірності свого рішення, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що ІДПС Солом'янського УДАІ ГУМВС України м. Києва молодший сержант ОСОБА_2, винісши 28.08.2010 року постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнувши його до адміністративної відповідальності та піддавши адміністративному стягненню у виді штрафу у сумі 340 гривень, всебічно, повно та об'єктивно не дослідив усіх обставин справи у їх сукупності, і помилково прийшов до висновку про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Тому суд, керуючись п. 15.2 Правил дорожнього руху України ст.ст. 9, 251, 252 КУпАП, ст. ст. 7, 13, 17, 18, 23, 71, 94, 159, 161, 163, 185 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задоволити. Постанову по справі про адміністративне правопорушення Серії АА № 396833 від 28.08.2010 року про притягнення ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності та стягнення штрафу у розмірі 340 гривень, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, розпочате відносно ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3