Справа № 803/1444/15
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/1444/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року

Справа № 803/1444/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області до Фермерського господарства “Лан Балановича” про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в судове засідання не прибув, позивач у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності його представника.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, проте у заяві від 16 липня 2015 року просив проводити розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи наведене, суд здійснював розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Фермерське господарство “Лан Балановича” зареєстроване як юридична особа Турійською районною державною адміністрацією та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Згідно пункту 1 частини першої статті 1 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтею 2 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б” - “з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом “ж” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України “Про призначення пенсії на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей” від 16.05.1992 №244, жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Судом встановлено, що за відповідачем рахуються пенсіонери-пільговики, які працювали у ФГ “Лан Балановича”. При цьому вони, як матері, що виховали п'ятеро і більше дітей та працювали у сільськогосподарському виробництві, набули права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту “ж” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, що підтверджується копіями трудових книжок, протоколами-представлення, копіями довідок про склад сім’ї.

Статтею 4 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” визначено, що розмір збору по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій становить 100% від об’єкта оподаткування.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” - для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку).

Отже, обов'язковою умовою для застосування даних норм в частині звільнення відповідача від обов'язку щодо відшкодування пільгових пенсій є статус платника фіксованого сільськогосподарського податку.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи” від 28.12.2014 №71-VII, яким внесено зміни до статті 9 Податкового кодексу України: а саме, з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

З врахуванням змін до Податкового кодексу України, у відповідності до вимог Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” з 01 січня 2015 року відповідач зобов’язаний відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Відповідно до пункту 6.2 Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Отже, принцип пропорційності, визначений у пункті 6.2 Інструкції ґрунтується саме на основі спеціального трудового стажу, який необхідний для призначення пільгової пенсії.

Для призначення пенсії стаж з попередніх підприємств, як і тривалість стажу на останньому місці роботи не мають жодного правового значення, оскільки вирішальним фактором є сам факт роботи у сільськогосподарському виробництві.

Підпунктами 6.4, 6.7 пункту 6 зазначеної Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Турійському районі надсилалися та були вручені відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з 2015 року щодо осіб, яким призначена пенсія на пільгових умовах та які перебували у трудових відносинах з відповідачем.

Відповідач не оскаржив розрахунок у встановленому законом порядку, а тому він є узгодженим та обов'язковим для виконання, тобто вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 11, 17, 158, частиною третьою статті 160, статтями 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення”, Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Дмитрук