Справа № 800/217/15
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року м. Київ справа № 800/217/15

Час 11 год. 44 хв.

Вищий адміністративний суд України у складі колегія суддів:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Мороза В.Ф.
Цуркана М.І.
Конюшка К.В.
при секретарі -Гуловій О.І.
за участю представників:позивач - ОСОБА_7 відповідач - Предоляк Н.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_7
доВищої кваліфікаційної комісії суддів України
провизнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2015 року суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_7 звернулась до Вищого адміністративного суду України, як до суду першої інстанції, з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання незаконним та скасування рішення від 21 травня 2015 року № 1188/дп-15 про притягнення судді Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у виді попередження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення ВККС України не в повній мірі з'ясовано всі обставини справи, у зв'язку з чим позивач вважає безпідставним висновок про вчинення нею дисциплінарного проступку, пов'язаного з невжиттям всіх передбачених законом заходів щодо своєчасного розгляду цивільної справи. При цьому, позиція позивача обґрунтована тим, що ВККС України не прийнято до уваги, те що тривалий перебіг розгляду справи судом першої інстанції був зумовлений об'єктивними причинами, зокрема, зупиненням провадження у справі, складністю справи, перебуванням у відпустці, неявкою представників позивача в судове засідання 18.03.2014р. Також позивач посилається на те, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не конкретизовано та не визначено, чи мав суддя об'єктивну можливість забезпечити своєчасний розгляд справи за наведених обставин; належним чином не досліджено питання впливу на строки розгляду справи навантаження судді, не враховано ступінь вини судді та обставини, що впливають на можливість притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, статистику розглянутих судових справ.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у письмових запереченнях. Так, відповідач зазначив, що приймаючи оскаржуване рішення, Вища кваліфікаційна комісія суддів України виходила з того, що суддя ОСОБА_7 отримавши справу № 296/72/12-ц після автоматичного розподілу призначила перше судове засідання у період часу, який складає майже два місяці (з часу перебування справи у провадженні).

В зв'язку з неявкою в судове засідання позивачів та відповідача суддя відклала розгляд справи у період часу який складає майже два місяці (з 18.03.2014р. на 12.05.2014р.).

За результатами розгляду клопотання відповідача в судовому засіданні 12.05.2014р. суддя ОСОБА_7 постановила ухвалу, якою зупинила провадження у справі до набрання законної сили рішення суду по цивільній справі.

Апеляційний суд Житомирської області ухвалою від 24.06.2014р. скасував ухвалу від 12.05.2014р. через порушення судом норм процесуального права і вказав на відсутність передбачених пунктом 4 частини першої статті 201 Цивільного процесуального Кодексу України підстав для зупинення провадження у справі. При цьому судом було зазначено, що судові рішення за результатами розгляду клопотань переглядались апеляційним судом. Так, ухвалою від 14.06.2013р. апеляційний суд скасував ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 25.03.2013р. у якій за таких же обставин вказав на відсутність підстав для зупинення провадження у справі.

Пояснення судді ОСОБА_7, що її рішення зупинити провадження обґрунтоване правовою позицією апеляційного суду Житомирської області, висловленою в ухвалі від 26.11.2009р. не мають ваги, оскільки через усунення обставин, що викликали зупинення провадження з 08.10.2009р., його було відновлено ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19.12.2011р. А посилання судді ОСОБА_7 на помилковість рішення суду, яке набрало законної сили, суперечить професійним правилам поведінки судді, встановленим статтею 12 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з'їздом суддів України 22.02.2013р., згідно з яким суддям забороняється піддавати сумніву судове рішення, яке набрало законної сили.

Установлені під час розгляду дисциплінарної справи обставини, які свідчать про неодноразове призначення суддею ОСОБА_7 судового розгляду справи у період часу, що перевищує визначений законом строк розгляду справи, безпідставне зупинення провадження у цивільній справі давали ВККС України підстави для висновку про наявність у діях судді ознак дисциплінарного проступку, передбаченого саме пунктом 2 частини першої статті 83 Закону.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін по справі та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, колегія суддів встановила наступне.

У травні 2014 року до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України надійшла скарга ОСОБА_9 щодо притягнення судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності за порушення строків розгляду справи. Скарга обґрунтована тим, що суддя ОСОБА_7 ухвалою від 12.05.2014 року необґрунтовано зупинила провадження у цивільній справі за № 296/72/12-ц.

Про необґрунтованість дій судді свідчить той факт, що подібні ухвали суду у справі неодноразово скасовувались рішеннями апеляційного суду. На думку ОСОБА_9 зазначені незаконні дії судді призвели до подальшого затягування розгляду цивільної справи у суді, провадження у якій порушено ще у серпні 2009 року.

За результатами перевірки даних про навність підстав для відкриття дисциплінарної справи членом комісії ОСОБА_10 складено висновок з викладенням виявлених фактів і обставин, та рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 24.02.2015р. № 226/дп-15 стосовно судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_7 за зверненням ОСОБА_9 відкрито дисциплінарну справу.

За результатами засідання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України рішенням від 21.05.2015р. № 1188/дп-15 притягнуто до дисциплінарної відповідальності суддю Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_7 та застосовано до судді дисциплінарне стягнення у виді попередження.

Підставою для прийняття цього рішення слугували висновки, зроблені за результатами зібраних матеріалів, які свідчили про невжиття суддею ОСОБА_7 заходів щодо розгляду справи протягом строку, встановленого законом.

Обираючи вид дисциплінарного стягнення стосовно судді ОСОБА_7, комісія врахувала ступінь її вини у затягуванні розгляду справи, зокрема, що справа із загального строку її розгляду, який тривав майже п'ять років, перебувала у її провадженні дев'ять місяців.

Вважаючи незаконним рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21 травня 2015 року № 1188/дп-15, ОСОБА_7 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про притягнення судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності. При цьому, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільна справа № 296/72/12-ц за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до ОСОБА_13, ОСОБА_14 за участю третіх осіб - Житомирської міської ради комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 3, про усунення перешкод у користуванні майном та земельною ділянкою з серпня 2009 року по січень 2014 року перебувала у провадженні судді Галасюка Р.А.

17 січня 2014 року суддя Галасюк Р.А. постановив ухвалу про задоволення самовідводу, у зв'язку з чим був здійснений повторний автоматичний розподіл справи і 23 січня 2014 року справу передано у провадження судді ОСОБА_7

Станом на початок січня 2014р. в провадженні судді ОСОБА_7 перебувало 285 справ цивільного судочинства, 23 справи адміністративного судочинства, та 13 справ про адміністративні правопорушення (аналітична довідка за січень 2014 року). Крім того, суддя ОСОБА_7 виконувала обов'язки слідчого судді, що передбачає розгляд клопотань слідчих, прокурорів та скарг на дії, бездіяльність останніх у скорочені терміни (до 72 годин) та в першочерговому порядку згідно КПК України.

Розгляд переданої справи суддею ОСОБА_7 було призначено на 18.03.2014р.

В судове засідання 18.03.2014р. позивачі не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надіслали, а тому, згідно приписів ст.169 ЦПК України, розгляд справи відкладено до 12.05.2014р., з урахуванням часу перебування судді у щорічній відпустці з 22.04.2014р. по 08.05.2014р., що підтверджується довідкою Корольовського районного суду від 28.08.2014р. про перебування судді у відпустках.

В судовому засіданні 12.05.2014р. розглянуто та вирішено ряд клопотань та ухвалою від 12.05.2014р. задоволено клопотання відповідача ОСОБА_13 про зупинення провадження по справі 296/72/12-ц до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 296/1516/12-ц за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_11 та ОСОБА_15 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

У зв'язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу віл 12.05.2014р. про зупинення провадження справа була скерована до суду апеляційної інстанції. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 24.06.2014р. ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 12.05.2014р. про зупинення провадження по справі №296/72/12-ц скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно контрольного журналу справу №296/72/12-ц передано у провадження судді ОСОБА_7 для продовження розгляду 15.07.2014р., тобто під час перебування судді у щорічній відпустці з 07.07.2014р. по 19.08.2014р., справу №296/72/12-ц прийнято суддею 21.08.2014р. та призначено до розгляду на 29.09.2014р. о 14:20год.

Як вбачається з журналу судового засідання від 29.09.2014р., розгляд справи розпочато по суті, заслухано пояснення учасників процесу, вирішено клопотання останніх та у зв'язку з розглядом іншої справи оголошено перерву до 30.10.2014р.

В судовому засіданні 30.10.2014р. ухвалено рішення, яке залишено без змін Апеляційним судом Житомирської області та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Вищевказані обставини сторонами у справі не заперечуються.

Пунктом 9 Розділом І Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", який набрав чинності 28.03.2015р. внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" шляхом викладення закону у новій редакції.

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" заяви і скарги, подані до набрання чинності цим Законом, а також дисциплінарні провадження щодо суддів, розпочаті до набрання чинності цим Законом, здійснюються відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції, що діяла на момент подачі відповідної заяви (скарги), відкриття відповідного дисциплінарного провадження.

Підстави для притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності зазначені у частині першій ст.83 Закону "Про судоустрій і статус суддів", пунктом 2 якої, зокрема, встановлено, що суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження з підстав невжиття суддею заходів щодо розгляду заяви, скарги чи справи протягом строку, встановленого законом.

Частиною 2 ст.87 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що при обранні дисциплінарного стягнення стосовно судді враховуються характер проступку, його наслідки, особа судді, ступінь його вини, обставини, що впливають на можливість притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст.157 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Досліджуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що на час розгляду справи вплинула завантаженість судді, перебування судді у відпустці, неявка позивачів та подальше відкладення справи, зупинення провадження у справі та оскарження даної ухвали до суду апеляційної інстанції.

Зокрема в судовому засіданні 12.05.2014р. обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження по справі відповідач ОСОБА_13 вказала, що гараж та спірні прибудови знесено, що також підтвердила позивач ОСОБА_9 та її представник.

Отже, на момент розгляду суддею ОСОБА_7 повторного клопотання про зупинення провадження у справі, змінились обставини - знесено самочинні прибудови, на які вказав апеляційний суд в ухвалі від 14.06.2013р., обґрунтовуючи скасування ухвали суду першої інстанції.

Однак, невирішеною залишилась позовна вимога про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Матеріали справи свідчать, що на момент прийняття суддею ОСОБА_7 ухвали від 12.05.2014р. про зупинення провадження в справі № 296/72/12-ц були наявні дві правові позиції апеляційного суду Житомирської області, що містяться в ухвалах від 26.11.2009р. та 14.06.2013р., та які набрали законної сили.

Наведені обставини не дають підстав для висновку про наявність факту умисного порушення позивачем норм права чи його неналежного ставлення до службових обов'язків, які полягали на думку Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у безпідставному зупиненні провадження у справі.

Відповідачем не досліджувалось питання наявного навантаження судді ОСОБА_7, складність справ, які перебували в її провадженні, та строки їх розгляду.

З довідки про показники роботи судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_7 у 2014 році суддею було розглянуто 645 цивільних справ, 75 адміністративних справ, 61 справу про адміністративні правопорушення.

Крім того, за період роботи 2013-2014р.р. суддею ОСОБА_7 розглянуто 711 клопотань слідчих, прокурорів та скарг в порядку КПК України.

Враховуючи завантаженість судді, перебування у щорічній відпустці (з 22.04.2014р. по 08.05.2014р., та з 07.07.2014р. по 19.08.2014р.), та знаходженні у відрядженні (підвищення кваліфікації з 13.10.2014р. по 24.10.2014р., наказ від 08.10.2014р.), а також наявні правові позиції апеляційного суду Житомирської області по справі № 296/72/12-ц викладені в ухвалах від 26.11.2009р. та 14.06.2013р., які набрали законної сили, та були прийняті до уваги під час вирішення клопотання про зупинення провадження у справі, колегія суддів приходить до висновку про відсутність в діях судді наявного умислу на затягування розгляду справи.

Таким чином, відповідачем в порушення вимог частини 2 ст. 87 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», не враховано особу судді, ступінь її вини, обставини, що впливають на можливість притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, не з'ясовано питання щодо наявності негативних наслідків допущеного порушення процесуального строку розгляду справи.

Згідно з частиною шостою статті 87 названого Закону рішення у дисциплінарній справі повинно містити, зокрема, встановлені обставини у справі з посиланням на докази (п.2) і мотиви, з яких ухвалено рішення (п.3).

Проте, відповідачем не наведено мотивів та не зазначено доказів, що підтверджують невжиття суддею ОСОБА_7 заходів щодо розгляду справи протягом строку, передбаченою ст. 157 ЦПК України.

Судова колегія також зазначає, що положеннями статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з пунктом 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бараона проти Португалії", 1987 рік, "розумність тривалості розгляду повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформульованих у практиці Суду, зокрема, комплексності справи, поведінки заявника і відповідних державних органів".

Аналогічна позиція викладена в інших рішеннях Європейського суду з прав людини, в яких тривалі строки розгляду вважалися "розумними": з урахуванням складності справ (Рішення "Хосце проти Нідерландів", 1998 рік; "Бухкольц проти Німеччини", 1981 рік; "Бочан проти України", 2007 рік); з урахуванням неналежної поведінки заявника ("Чирикоста та Віола проти Італії", 1995 рік).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що викладені в оскаржуваному рішенні ВККС України обставини не є достатніми для висновку про необхідність притягнення судді ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності з підстав, передбачених п.2 ч.1, ч.2 ст. 83 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді попередження.

Керуючись статтями 18, 122, 159-163, 167, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_7 задовольнити.

Визнати незаконним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21 травня 2015 року № 1188/дп-15 про притягнення судді Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у виді попередження.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді