Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2013-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

06 червня 2013 року м. Київ В/800/1927/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівВасильченко Н.В.
Мороз Л.Л.
Розваляєвої Т.С.
Черпіцької Л.Т.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Меркурій" про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2013 року в адміністративній справі за позовом ТОВ "Меркурій" до Східної митниці про зобов'язання вчинити дії

в с т а н о в и л а :

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2011 року, залишеною без зміни ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2011 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2013 року касаційну скаргу ТОВ "Меркурій" залишено без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2011 року - без зміни.

ТОВ "Меркурій" направило до Вищого адміністративного суду України заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2013 року у зазначеній справі.

У заяві ТОВ "Меркурій" просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2013 року з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому ТОВ "Меркурій" послалося на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України, як судом касаційної інстанції, одних і тих самих норм матеріального права у даній справі та в інших справах, що, на її думку, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В заяві вказало, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2013 року прийнята з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права ніж ухвала Вищого адміністративного суду України від 27 березня 2013 року (К/9991/52707/11).

На думку ТОВ "Меркурій", суд касаційної інстанції, застосовуючи одні і ті ж норми матеріального права у подібних правовідносинах ухвалив різні за змістом судові рішення.

Вивчивши заяву ТОВ "Меркурій" та додані до неї матеріали, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про відсутність підстав для допуску до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2013 року у зазначеній справі, оскільки у даному випадку мають місце різні обставини справи та відсутнє неоднакове застосування судами касаційних інстанцій одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах і прийняття різних за змістом судових рішень.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Пленум Вищого адміністративного суду України у пункті 4 постанови від 13 грудня 2010 року № 2 "Про судову практику застосування статей 235- 240 Кодексу адміністративного судочинства України" роз'яснив судам, що заява про перегляд рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах може бути подана за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, ухвалення різних за змістом судових рішень; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема, різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі, різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню, різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню, різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2013 року, про перегляд Верховним Судом України якої подано заяву, предметом спору у цій справі є повернення позивачеві суми надмірно сплаченого ввізного мита, як такої, що обумовлена здійсненням митним органом процедури перевірки достовірності сертифіката походження імпортованого товару в порядку статті 283 Митного кодексу України. При цьому суд касаційної інстанції у своєму рішенні вказав на те, що на момент судового розгляду справи відсутні підстави вживати заходи судового захисту прав позивача шляхом зобов'язання митного органу встановити режим найбільшого сприяння вільної торгівлі за наданими оригіналами сертифікатів за формою СТ-1, оскільки відповідні сертифікати перебували у стадії перевірки і будь-які рішення митним органом прийняті ще не були.

Проте, згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 березня 2013 року, на яку посилається ТОВ "Меркурій", предметом спору є правомірність рішення митного органу, прийнятого за результатами перевірки факту видачі іноземною установою сертифікату за формою СТ-1 та його достовірності. Суд касаційної інстанції у цій справі погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що митний орган на підставі всіх наданих документів всупереч положенням статті 283 Митного кодексу України зробив безпідставний висновок про те, що країна походження товару невідома, внаслідок чого неправомірно позбавив позивача використати режим найбільшого сприяння вільної торгівлі при ввезенні товару на митну територію України.

Отже, у даному випадку спірні правовідносини не мають характеру тотожності. Крім того, відсутнє й неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Враховуючи наведене, обговоривши доводи заяви та виходячи з мети судового перегляду, колегія суддів не знаходить підстав для допуску заяви до провадження.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску заяви Товариству з обмеженою відповідальністю "Меркурій" про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 11 квітня 2013 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій" до Східної митниці про зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Горбатюк С.А.

Васильченко Н.В.

Мороз Л.Л.

Розваляєва Т.С.

Черпіцька Л.Т.