Справа № 810/2731/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року 810/2731/15

приміщення суду за адресою: м. Київ, бул. ОСОБА_1, 26,

час прийняття постанови : 15 год. 00 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лиска І.Г.

при секретарі: Васковець М.С.., за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Міжрегіонального головного управління ДФС -Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС -Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій №7829/0040/2810 від 30.03.2015 року .

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 10 лютого 2015 року в супермаркеті «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд» за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 5, на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України посадовими особами Головного управління ДФС у м. Києві було розпочато проведення фактичної перевірки дотримання законодавства з питань здійснення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, наявності ліцензій, патентів, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.

За результатами перевірки посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві було складено ОСОБА_2 про результати фактичної перевірки за додержанням суб'єктами господарювання встановлених законодавством України вимог, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами без номеру та дати (надалі - ОСОБА_2 перевірки). В цьому ОСОБА_2 вказано, що перевірка проводилась з 10.02.2015 року о 14.23 год. та закінчено 19.02.2015 року о 17.50 год.

В ОСОБА_2 перевірки було вказано про порушення ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД»: п. 20 Постанови КМУ № 1251 від 27.12.2010 р. «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів»; ст. 11 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР із змінами та доповненнями «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

У звязку з незгодою з висновками ОСОБА_2 перевірки, керуючим магазином даний ОСОБА_2 підписано із зауваженнями, викладеними у ОСОБА_2 перевірки. 02.04.2015 року ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» отримало від МГУ ДФС - ЦО з обслуговування ВП рішення про застосування фінансових санкцій № 7807/0040/2810 від 30.03.2015 року на суму 17 000,00 грн.

10.04.2015 року (за вих. № 10/11-1649) на вказане Рішення позивачем направлено скаргу до Державної фіскальної служби України з проханням розглядати скаргу за участю представника ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД». 24.04.2014 року ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» отримано рішення про продовження строку розгляду скарги до 12.06.2015 року включно.

30.04.2015 року представник ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» прибув на розгляд скарги у Державну фіскальну службу України та пояснив, що висновки зазначені в ОСОБА_2 перевірки неправомірні та недостовірні й суперечать розясненням Державної фіскальної служби України та чинному законодавству України. Представник зазначив, що співпадіння дати розливу продукції з датою випуску акцизної марки, Податковим кодексом України та діючими нормативно-правовими актами України не передбачено, але дані пояснення не взято до уваги. 08.06.2015 року позивачем отримано рішення Державної фіскальної служби України № 11536/6/99-99-10-01-02-25 від 03.06.2015 року про результат розгляду скарги, яким рішення МГУ ДФС- ЦО з обслуговування ВП про застосування фінансових санкцій № 7829/0040/2810 від 30.03.2015 року на суму 17 000,00 грн., залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач з вказаним рішенням № 7829/0040/2810 від 30.03.2015 року не погоджується, вважає його протиправним, тому звернувся з даним позовом до суду .

У судовому засіданні представник позивач ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги і просив суд позов задовольнити, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві.

Представники відповідача у судові засідання надав письмові заперечення на позов, в яких відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів заперечень на позов податковий орган зазначив, що в ході проведення перевірки позивача податковим органом було виявлено ряд порушень податкового законодавства, що відображено в ОСОБА_2 перевірки, у звязку з чим відповідачем обґрунтовано прийнято оскаржуване Рішення про застосування фінансових санкцій 30.03.2015року № 7829/0040/2810 є правомірними та не підлягають скасуванню, тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позов, просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представника позивача та представника відповідача, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Працівниками ГУ ДФС у м. Києві з 10 лютого 2015 року до 19.02.2015 року в супермаркеті «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд» за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 5, на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, було проведено фактичну перевірку дотримання законодавства з питань здійснення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, наявності ліцензій, патентів, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.

За результатами перевірки посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві було складено ОСОБА_2 про результати фактичної перевірки за додержанням суб'єктами господарювання встановлених законодавством України вимог, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, який зареєстрований відповідачем 17.03.2015 року за №0040/28-10/39-30/32294926.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД»: п. 20 Постанови КМУ № 1251 від 27.12.2010 р. «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів»; ст. 11 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР із змінами та доповненнями «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

У звязку з незгодою з висновками ОСОБА_2 перевірки, керуючим магазином даний ОСОБА_2 підписано із зауваженнями, викладеними у ОСОБА_2 перевірки.

02.04.2015 року ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» отримало від МГУ ДФС - ЦО з обслуговування ВП рішення про застосування фінансових санкцій № 7807/0040/2810 від 30.03.2015 року на суму 17 000,00 грн.

10.04.2015 року (за вих. № 10/11-1649) на вказане Рішення позивачем направлено скаргу до Державної фіскальної служби України з проханням розглядати скаргу за участю представника ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД». 24.04.2014 року ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» отримано рішення про продовження строку розгляду скарги до 12.06.2015 року включно.

Рішення Державної фіскальної служби України № 11536/6/99-99-10-01-02-25 від 03.06.2015 року про результат розгляду скарги, рішення МГУ ДФС- ЦО з обслуговування ВП про застосування фінансових санкцій № 7829/0040/2810 від 30.03.2015 року на суму 17 000,00 грн., залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач не погоджуючись з зазначеним вище рішенням податкового органу оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

В ході проведення перевірки встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв маркованих марками акцизного податку, на яких зазначені суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції не відповідають сумам, визначеним з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари, а саме: Лікер Bols Pisang Ambon original обєм 0,7л, 20% об., дата розливу 20.06.2014р., в кількості 2 шт., марковані марками акцизного податку з наступними реквізитами:

тип AI серії АААЗ №002684, сума акцизного податку 9,874 грн., дата 08/14;

тип AI серії АААЗ №002682, сума акцизного податку 9,874 грн., дата 08/14.

Станом на дату виробництва лікеру (20.06.2014) діяла ставка акцизного податку 56^12 грн. за 1 л 100 % спирту * 0,7 л * 20% об. = 7,899 грн., в той час як пляшка маркована маркою акцизного податку зі ставкою 9,874 грн.

Текіла Trеs Sombreros Голд обєм 1 л, 38% од., дата розливу 13.03.2014р., в кількості 3 шт., марковані марками акцизного податку з наступними реквізитами:

тип AI серії АААМ №001143, сума акцизного податку 18,806 грн., дата 10/13;

тип АГ серії ААБТ №001445, сума акцизного податку 18,806 грн., дата 10/13;

тип AI серії ААБІ №001440, сума акцизного податку 18,806 грн., дата 10/13.

Станом на дату виробництва текіли (13.03.2014) діяла ставка акцизного податку 56,42 гри. за 1 л 100 % спирту 1,0 л 38% об. = 21,440 грн., в той час як пляшка маркована маркою акцизного податку зі ставкою 18,806 грн.

Оскаржуване рішення прийнято у звязку з порушенням позивачем п. 20 Постанови КМУ № 1251 від 27.12.2010 р. «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та ст. 11 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР із змінами та доповненнями «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно абзацу 15 ч. 2. ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

В ОСОБА_2 перевірки зазначено, що під час перевірки встановлено зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв (описаних в додатку № 1 до ОСОБА_2 перевірки без номеру та дати), що марковані марками акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, яка не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари, чим порушено п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2010 року № 1251 (далі - Положення 1251), ст.11 Закону України від 19.12.1995 р., за № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон 481).

Статтею 11 Закону 481 встановлено, що алкогольні та тютюнові вироби, які виробляються в ОСОБА_1, а також такі, що імпортуються в ОСОБА_1, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 20 Положення 1251 вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Щодо тлумачення відповідачем вимог п. 20 Положення 1251 в частині необхідності співпадіння дати розливу продукції з датою випуску акцизної марки, слід зазначити, що Податковим кодексом України та діючими нормативно-правовими актами України таке співпадіння не передбачено.

Так, ставки, база оподаткування, умови нарахування та сплати акцизного податку визначені розділом VI ПКУ.

Норми даного розділу поділяються на загальні та спеціальні.

Спеціальні норми - це норми, що регулюють сплату акцизного податку з підакцизних товарів, вироблених на митній території України, та норми, що регулюють сплату податку з підакцизних товарів, що ввозяться на митну територію України.

Загальні норми - це норми, що підлягають застосуванню до всіх підакцизних товарів, за виключенням випадків наявності спеціальних норм, що повинні застосовуватись відносно певних видів підакцизних товарів.

Спеціальні норми передбачені ст. 222 ПКУ, п. 222.1 якої визначає строк сплати податку з підакцизних товарів, вироблених на митній території України.

У свою чергу, п. 222.2 ст. 222 ПКУ містить спеціальні норми щодо сплати податку в разі ввезення підакцизних товарів на митну територію України. Зокрема, у даному розділі зазначено, що у разі ввезення маркованої підакцизної продукції на митну територію України податок сплачується під час придбання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання митної декларації.

Таким чином, для імпортованої маркованої продукції передбачено перший строк сплати податку під час придбання марок акцизного податку і остаточний розрахунок та строк сплати акцизного податку - на день подання митної декларації до митного органу для митного оформлення.

Отже, дата подання митної декларації до митного органу і є датою визначення ставки для сплати акцизного податку з імпортованої маркованої алкогольної продукції, а не дата розливу цієї продукції.

Таке правило сплати податку при імпорті алкогольних виробів встановлено п. 216.4 ст. 216 ПКУ, згідно з яким датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання митним органом у визначених законодавством випадках.

Натомість, положення пп.пп. 222.1.2-222.1.3 п. 222.1 ст. 222 ПКУ передбачають строк сплати акцизного податку з вітчизняних алкогольних виробів лише при придбанні марок акцизного податку. Тобто, для алкогольної продукції, виробленої на митній території України, встановлено інший строк сплати акцизного податку та не передбачено його коригування (доплати) у майбутньому, тому ставка податку для вітчизняної алкогольної продукції застосовується на дату розливу такої продукції.

Аналогічна правова позиція викладена Київський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 12.12.2013 року у справі №826/13683/13-а, яка залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.02.2014 року у справі № К/800/5902/14; Тернопільський окружний адміністративний суд в постанові від 31.10.2011 року у справі №2-а/1970/2828/11. , яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.12.2012 року у справі № К/9991/71841/12; Київський апеляційний адміністративний суд в постанові від 27.02.2014 року у справі № 2а-12833/11/2670, яка залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від09.04.2014 року у справі № К/800/19206/14.

До того ж вказане підтверджується листом № 10907/6/99-99-21-04-15 від 22.05.2015 року Державної фіскальної служби України, де зазначається, що у разі ввезення маркованої підакцизної продукції на митну територію України податок сплачується під час придбання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання митної декларації (ст. 222 ПК України).

Пунктом 226.2 статті 226 ПК України встановлено, що наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Аналогічно п. 19 Положення передбачено, що наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

У разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка контролюючі органи вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію).

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що наявність марок акцизного збору та правильність застосування ставок акцизного податку щодо спірних алкогольних напоїв були вже перевірені органами доходів і зборів під час ввезення такої продукції на митну територію України.

Крім того, висновок відповідача щодо необхідності відповідності суми акцизного податку на марці акцизного збору імпортованої алкогольної продукції сумі такого податку, визначені за ставками, чинними на дату розливу неправомірним у звязку з наступним.

Згідно п. 227.4 ст, 227 Податкового кодексу України, придбані марки акцизного податку передаються покупцями марок (імпортерами) іноземним виробникам для маркування імпортних алкогольних напоїв і тютюнових виробів у процесі їх виробництва.

Процес виробництва алкогольних напоїв (як вина, коньяку так і лікеро-горілчаних виробів) включає в себе ряд стадій: витримка в пляшках, зберігання, пакування, оформлення пляшок, маркування і т.д. Дані стадії виробництва наступають після розливу продукції, причому дата проходження товаром цих стадій може істотно відрізнятися від дати безпосереднього розливу продукції, зазначеної на пляшці. Зокрема це стосується високоякісної продукції: вин категорії «chateau» у Франції, витриманих вин з Іспанії та Італії, віскі і коньяків старої витримки і т.д.

Наприклад, технологія виробництва вин категорії «Шато» у Франції передбачає обов'язковий розлив всієї продукції певного врожаю у визначений термін в рамках знаходження одного господарства «Шато». Після розливу в пляшки вся продукція залишається немаркованою і маркування проводиться тільки після того, як стане відомо кому безпосередньо (в яку країну) буде проводитися відвантаження продукції.

Аналогічний порядок існує при виробництві дуже старих віскі або коньяків. Розлив даної продукції може відбуватися один раз на кілька років, потім продаж даного товару (вже розлито) відбувається безпосередньо після отримання замовлення від дистриб'юторів продукції з обов'язковим маркуванням продукції відповідно до вимог законодавства кожної конкретної країни-імпортера.

Відповідно до чинного законодавства України підприємства-виробники алкогольних напоїв проходять атестацію виробництва, що допускається і для іноземних підприємства-виробників.

Це передбачено в ДСТУ 3414-96 Система сертифікації УкрСЕПРО. Атестація виробництва. Порядок здійснення.

При атестації складається Інструкція з атестації технічних можливостей, яка обов'язково містить розділ «Виробництво» з описом технологічних процесів виробництва і складанням блок-схем процесу виробництва: Прийом сировини і матеріалів; Переробка винограду; Обробка виноматеріалу; Витримка виноматеріалу (відповідно до вимог технологічної документації); Розлив у пляшки; Витримка в пляшках (відповідно до вимог технологічної документації); Оформлення пляшок; Запаковування; Зберігання на складі готової продукції; Відправлення замовнику.

Дана послідовність технологічних процесів наочно демонструє, що розлив у пляшки не є остаточним етапом виробництва продукції. Саме у звязку з вище зазначеним, законодавець у п. 218.2 ПК України передбачив інший порядок обчислення і сплати акцизного податку для товарів, які ввозяться на митну територію України, який передбачає його обчислення на дату подання митної декларації до митного оформлення. Такий порядок не порушує вимоги законодавства України, тому, що зазначені марки наносяться в процесі виробництва продукції в рамках стадії маркування, яка є невід'ємною частиною процесу виробництва алкогольної продукції відповідно до законодавства країни-імпортера.

Таким чином, твердження відповідача щодо неналежного маркування лікеру «BOLS PISANG AMBON ТНЕ ORIGINAL» та текіли «Trеs Sombreros Silver» є безпідставним, оскільки безпосередній контроль за повнотою сплати акцизного податку при ввезенні вказаного алкогольного напою на митну територію України покладено на державні митні органи України та територіальні органи ДФС під час їх митного оформлення відповідно до п. 224.2 ст. 224 ПКУ.

Позивач являється імпортером продукції в якій ніби то виявили порушення, а саме: Лікер «BOLS PISANG AMBON ТНЕ ORIGINAL» дата розливу 20.06.2014 року, 20%, 0,7л.- виробником являється «Lucas Bols B.V.» - Нідерланди; Текіла «Trеs Sombreros Silver», дата розливу 13.03.2014 року, 38%, 1 л. - виробником являється «ОСОБА_4А.» - Іспанія.

Відповідачем не встановлено фактичних обставин щодо виробника алкогольної продукції, що призвело до прийняття незаконного рішення.

При цьому, судом також враховується, що відповідно до пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Враховуючи вищевикладене, рішення МГУ ДФС - ЦО з обслуговування ВП про застосування фінансових санкцій № 7829/0040/2810 від 30.03.2015року, є необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Представником позивача надано обґрунтовані пояснення та докази на їх підтвердження, щодо заявлених позовних вимог.

За таких обставин позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про застосування фінансових санкцій №7829/0040/2810 від 30.03.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" сплачений ним судовий збір у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 17 липня 2015 р.