Справа № П/811/2024/15
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2015 року Справа № П/811/2024/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Мирошниченка В.С., розглянув у порядку скороченого провадження в місті Кіровограді адміністративну справу за позовом Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

Олександрійська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості в розмірі 1 350,39 грн.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача наявна заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб-підприємців в сумі 1350,39 грн.

Відповідачу вручена податкова вимога, однак зазначений захід не призвів до погашення заборгованості.

Ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі отримано відповідачем 08.07.2015 р. (а.с. 17). 16.07.2015 р. до суду надійшли заперечення відповідача проти позову, які обґрунтовані тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не був повідомлений про наявність у нього податкового боргу (а.с. 18).

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець 05.06.2007 р. та взятий на облік як платник податків Олександрійською ОДПІ - 07.06.2007 р. (а.с. 3).

20.01.2012 р. відповідачем було подано до Олександрійської ОДПІ заяву про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с.6-7), відповідно до якої відповідач обрав 3 групу платників єдиного податку та ставку 5 %, про що було видане свідоцтво ОСОБА_1 Б № 476383 (а.с.8).

Відповідач припинив свою підприємницьку діяльність 14.01.2015 р. (а.с. 19-21).

Дослідивши письмові докази, оцінивши повідомлені позивачем обставини та подані відповідачем заперечення, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначені в главі 1 розділу 14 ПК України. Згідно пунктів 291.2. та 291.3. ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п. 297.1 ст. 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Підпунктом 10.1.2 п.10.1 ст. 10 ПК України встановлено, що єдиний податок належить до місцевих податків.

Згідно п.п.291.3 ст. 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України.

За приписами п. 291.4 ст.291 ПК України, суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку. Згідно із п. 3 цього пункту до третьої групи входять фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - субєкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 20 000 000 гривень.

У відповідності до п. 293.4. ст. 293 ПК України ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 %.

Відповідно до п. 300.1 ст. 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 30.01.2015 р. подано до податкового органу податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2014 рік, в якій самостійно визначено податкове зобовязання в розмірі 1355, 76 грн. та яке у встановлені законом строки не було сплачено.

Відповідно до п.п. 14.1.175 ст. 14 ПК України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У встановлені строки податковий борг не було сплачено, у звязку із чим 25.02.2015 р. Олександрійською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області було сформовано податкову вимогу форми «Ф» №586-23. (а.с.11).

З матеріалів справи вбачається, що податкова вимога направлена відповідачу поштою та вручена йому особисто 01.04.2015 р., що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням (а.с.11), а тому доводи відповідача, які містяться в запереченнях проти позову про те, що відповідачу не було відомо про наявність у нього податкового боргу, судом не беруться до уваги.

Враховуючи, що зазначена податкова вимога не відкликана, та не оскаржена в судовому порядку, а податковий борг станом на 26.06.2015 р. не сплачений, що підтверджується довідкою та розрахунком (а.с.4), а відтак вона є чинною.

З огляду на викладене, враховуючи підтвердження податкового боргу відповідача наданими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 94, 159 - 163, 167, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг по сплаті єдиного податку фізичних осіб в розмірі 1 350,39 грн. (одна тисяча триста пятдесят гривень тридцять девять копійок) на користь Державного бюджету України.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанову піддати негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення, а у разі відкладення складання постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, впродовж 10-ти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2