Справа № 826/9118/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9118/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

20 липня 2015 року 08:38 справа №826/9118/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Елант”

до

1. Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві

2. Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про

визнання дій протиправними, зобов’язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/9118/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 26 червня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача 2 проти задоволення позовних вимог заперечив, представник відповідача 1 до суду не прибув, у зв’язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач вважає, що дії державного реєстратора, запис щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу ТОВ “Елант” та прийняте на їх підставі рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість вчинені за відсутності законодавчо встановлених підстав, оскільки в матеріалах реєстраційної справи відсутні документи, які свідчать про направлення повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору картки про підтвердження відомостей про юридичну особу та інформація про вручення такого повідомлення або докази повернення листа із зазначенням причин невручення.

Відповідач 1 подав до суду письмове заперечення проти позову, в якому зазначив про відповідність дій державного реєстратора Відділу державної реєстрації вимогам закону.

Відповідач 2 у письмовому запереченні проти позову підтримав правомірність анулювання реєстрації платником податку на додану вартість.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред’явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, врегульовано Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців”.

Відповідно до абзацу першого частини одинадцятої статті 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” юридична особа зобов’язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно з абзацом другим частини дванадцятої статті 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” передбачено, що у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов’язаний надіслати поштовим відправленням протягом п’яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Частина чотирнадцята статті 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” встановлює, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштового відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Аналіз наведених правових норм в їх сукупності вказує, що внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу можливе у випадку неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

На підставі наявних у справі доказів суд встановив, що до Відділу державної реєстрації надійшло повідомлення ДПІ у Дніпровському районі форми №18-ОПП від 23 січня 2015 року №1930/26-53-11-01-22 про відсутність юридичної особи – ТОВ “Елант” за місцезнаходженням.

Отримавши вказане повідомлення, державний реєстратор Відділу державної реєстрації склав повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу від 14 лютого 2015 року.

Разом з тим, належних доказів, які б підтверджували надіслання ТОВ “Елант” вказаного повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, наприклад, фіскальний чек відділення зв’язку, повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачем до суду не надано.

При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача 1 на список від 14 лютого 2015 року на відправку рекомендованих листів та бандеролей, оскільки такий список не підтвердження надсилання на адресу ТОВ “Елант” будь-яких відправлень, а лише фіксує передачу документів від державного реєстратора до головного бухгалтера Відділу державної реєстрації.

Наведене свідчить, що державний реєстратор Відділу державної реєстрації вніс до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про відсутність підтвердження відомостей про позивача без надсилання повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, що не відповідає положенням статті 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців”.

Суд також зауважує, що, як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису, 20 квітня 2015 року ТОВ “Елант” подало державному реєстратору реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість суд звертає увагу на наступне.

Зміст рішення ДПІ у Дніпровському районі про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 14 квітня 2015 року №113/26-53-11-01-32 вказує, що анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ “Елант” відбулося на підставі підпункту “ж” пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України у зв’язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відповідно до підпункту “ж” пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно з пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації підпунктах “б” – “з” пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідно до підпункту “ж” пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, відповідачем до суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача 2 щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ “Елант” є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача 2 на те, що станом на 19 травня 2015 року ТОВ “Елант” знову зареєстровано платником податку на додану вартість, оскілки ця обставина не спростовує протиправність дій ДПІ у Дніпровському районі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з формулювання позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ “Елант” підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Елант” задовольнити повністю.

4. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю “Елант”.

5. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Елант” понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 219,24 грн. (двісті дев’ятнадцять гривень двадцять чотири копійки).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко