Справа № 2-а-439/10
Суддя: Бурко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-439/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Бурко Р.В.

при секретарі Байрашева В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу ДПС молодшого сержанта міліції Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 040283 від 02.10.2009 року винесеної Інспектором взводу ДПС молодшого сержанта міліції Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, та просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно неї закрити, в позові в обґрунтування зазначила, що постановою ВА № 040283 інспектора Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області по справі про адміністративне правопорушення від 02.10.2009року ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 255 гривень.

Як вбачається зі змісту Постанови, що «02.10.2009року в 1310 керувала т/з ОСОБА_3 д/н НОМЕР_1 в м. Кіровограді по вул. Медведєва не виконала вимоги дорожнього знаку 5.18 напрямок руху по смузі прямо здійснила поворот ліворуч на вул. Орджонікідзе, у зв'язку з чим її визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штраф у розмірі 255 гривень.

Вважає накладення адміністративного стягнення безпідставним, тому як рухаючись своїм автомобілем здійснила поворот відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, тому як: Відповідно до п. 8.1. ПДР («Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.») ні якого дорожнього знаку 5.18 на зазначеному перехресті не має;

При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в моїх діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Таким чином вважаю постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:

При винесенні Постанови не були враховані мої пояснення і доводи, і я була позбавлена можливості на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів та права на правову допомогу під час проведення адміністративного провадження, у звязку з чим було порушено моє право на правову допомогу та захист надане мені ст.ст. 59, 63 Конституцією України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується офіційним тлумаченням Конституційного Суду України статті 59 у Рішенні Конституційного Суду N 13-рп/2000 від 16.11.00.

Порушення вищезазначених прав, потягло необєктивне, не всебічне, неповне з'ясування обставин справи, відсутність у діях інспектора точної відповідності закону, що не відповідає завданню провадження в справах про адміністративні правопорушення закріпленого у ст. 245 КУпАП, також порушує конституційний принцип діяльності посадових осіб органів державної влади лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а саме ст. 19 Конституції України, ст. 7 КУпАП.

Також інспектором були порушенні процесуальні норми, що підтверджується його (інспектора) діями та змістом Постанови. Адже, відповідно ст. 245 КУпАП на посадову особу що веде провадження в справах про адміністративні правопорушення при з'ясуванні наявності або відсутності правопорушення покладено обовязок своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин на основі суворого додержання законності, що стосуються кожної справи.

На підтвердження порушення принципів всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин зазначаю наступне: при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме обґрунтування вини формується лише на одних даних сприйняття події інспектором, з яких неможна визначити наявність або відсутність правопорушення, без застосування будь-яких інших фактів які б підтверджували наявність або відсутність провини (показання свідків, скарги інших учасників руху, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; документи, що підтверджують наявність події та її обставин, інше); що не допустимо, таку ж думку має Пленум Верховного Суду України який зазначає у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» про на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті.

При розгляді справи було ігнорування прав особи, яка притягається до відповідальності, що порушило мої вищезазначені права у зв'язку з чим було порушено ст. 268 КУпАП та порушено принципи всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, таку ж позицію має Пленум Верховного Суду України який зазначає у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14: неприпустимість при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Порушено загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення не було враховано: характер вчиненого правопорушення; особу порушника(не встановлено особу моє ім'я ОСОБА_1, а у постанові та протоколі зазначено моє дівоче ім'я ОСОБА_4); ступінь вини порушника; майновий стан порушника; обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Зазначене заперечення сформовано тому як відсутні докази з'ясування цих пяти обставин, що суперечить ст. 33 КУпАП.

Зміст постанови не відповідає вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення(затверджено Наказом МВС 22.02.2001 № 185); не зазначено відомості про особу, щодо якої розглядається справа та порядок оскарження постанови, не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався «правопорушник», чи висловлених останнім доводів; не зазначено суті порушення (відсутня норма ПДР) та не зазначено нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення (ст. 122 КУпАП є бланкетними, тобто такими які відсилають у найзагальнішій формі, до інших нормативних правових актів (без указу на конкретну норму), де можна знайти бракуючи відомості, а саме до ПДР для кваліфікації правопорушення потрібно зазначити норму КУпАП та норму ПДР у які розкрито поняття суті порушення), що доказує про спрощений підхід розгляду справ про адміністративні правопорушення, а у наслідок чого відсутність повноти провадження.

Обґрунтування вини формується лише на одних субєктивних даних інспектора, які є не обєктивні не зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості, необхідні для вирішення справи обєктивне підтвердження правової наявності вищезазначеного дорожнього знаку. Хочу зауважити що для встановлення факту мого правопорушення треба встановити перш за все наявність дорожнього знаку 5.18.

Встановлення дорожнього знаку проводиться у відповідності до законодавства України, а саме: законів України «Про автомобільні дороги», «Про дорожній рух», наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту України та Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 31.12.1993року № 859/550/86, національного стандарту України ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування.».

Отже для обєктивного розгляду справи треба встановити фактичну наявність знаку та ще й правову підставу його встановлення, правового значення для водіїв, він на буває якщо встановлений у відповідності до законодавства України. Фактична наявність та підстави наявності дорожнього знаку 5.18 ПДР не перевірялись, що порушує обєктивність розгляду справи, тому як при встановленні зазначеного знаку з порушенням правових норм він не має правового значення. У матеріалах справи немає доказів перевірки фактичної наявності знаку.

Протокол ВА № 035643 від 02.10.2009року складений з порушенням ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення(затверджено Наказом МВС 22.02.2001 № 185); реквізити протоколу заповнюються нерозбірливим почерком; не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, не зазначено важливі обставини (перевірки наявності знаку), відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності заповнені не у повному обсязі; що підтверджує про не додержання інспектором суворого додержання законності.

Виходячи з вищесказаного відповідні обставини не мали місця оскільки ПДР України не було порушено, а інспектор помилково притягнув її до адміністративної відповідальності, й при цьому під час адміністративного провадження при винесенні оскаржуваної постанови позбавив можливості на належний захист у встановленому законом порядку.

Відповідач до суду не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Таким чином суд визнає, що відповідач-субєкт владних повноважень не зявився до суду без поважних причин, а тому справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову.

02.10.2009 року Інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано порушення Правил дорожнього руху скоєне ОСОБА_1, за яке передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу Інспектором винесена постанова серії ВА № 040283 від 02.10.2009 року року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ВА № 040283 від 02.10.2009 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом встановлено порушення вимог КУпАП.

Інспектор як посадова особа при винесенні постанови про накладення стягнення (тобто заповнення бланку відповідно до Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС) не може визнати винною особу, що притягається до відповідальності чим порушує ст.33 КУпАП, не може передати матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд, громадської організації або трудового колективу, чим порушує ст.21 КУпАП, не може звільнити від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, чим порушує ст.22 КУпАП, не може застосувати жодного виду адміністративного стягнення крім попередження та штрафу в порушення ст.ст. 22, 24, 38, 247, 284 КУпАП.

Так як сам бланк постанови в справі про адміністративне правопорушення (існує тільки один вид бланків) затверджений Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Додаток 2 до інструкції) не відповідає вимогам КУпАП, а саме: ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП.

Тому відповідно до вищевикладеного Інспектором при складанні постанови дійсно порушено ст.ст. 21, 22, 24, 33, 34, 35, 36, 284 КУпАП, тобто вчинено низку порушень, а саме в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В постанові відсутні відомості щодо винності особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Судом встановлено недотримання вимог ст. 283 КУпАП в постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача.

Одночасно суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовної вимоги про визнання постанови незаконною (протиправною) т. я. ст. 293 ч. 1 КУпАП вказує, яке саме рішення повинен прийняти суд при розгляді скарги, і не містить в собі вимоги про визнання оскаржених постанов незаконними (протиправними).

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заявленого адміністративного позову, а постанову серії ВА № 040283 від 02.10.2009 року по справі про адміністративне правопорушення Інспектором взводу ДПС молодшого сержанта міліції Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 11, 71, 72, 94, 158, 161-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 040283 від 02.10.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений для подання заяви про апеляційне оскарження. Одночасно копія апеляційної скарги направляється до апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_5