Справа № 826/8152/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 липня 2015 року № 826/8152/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засіданні Непомнящої О.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Приватного торгово-промислового підприємства "Оптім"
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.11.2014 №

ВСТАНОВИВ:

Приватне торгово-промислове підприємство "Оптім" (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 21 листопада 2014 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/8152/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 09 червня 2015 року.

09 червня 2015 року до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі від представника позивача у зв'язку з перебуванням повноваженого представника у щорічній основній відпустці та, як наслідок, необхідністю надання додаткових доказів у справі на підтвердження правової позиції.

Суд клопотання представника позивача задовольнив та зупинив провадження у адміністративній справі до 30 червня 2015 року о 09:30 год.

У судовому засіданні 30 червня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що згідно наказу від 10 жовтня 2014 року № 2177, на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та статті 79 Розділу ІІ Податкового кодексу України Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного торгово-промислового підприємства "Оптім" по операціям, задекларованим Товариством з обмеженою відповідальністю «Регістан ЛТД» (код за ), Товариством з обмеженою відповідальністю «Асторг Центр» (код за ) за період з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року, а результатом якої складено акт перевірки від 04 листопада 2014 року № 5530/26-58-22-02-18/23541342.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пп.. 201.4, пп. 201.6, пп. 201.10 статті 201, пп.198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, п. 9.1 статті 9 Закону України від 16.07.1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 421665,00 грн. за липень 2014 року.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 21 листопада 2014 року № Приватному торгово-промисловому підприємству "Оптім" збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 527081,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 421665,00 грн., за штрафними санкціями - 105416,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Регістан ЛТД» та з Товариством з обмеженою відповідальністю «Асторг Центр».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 04 листопада 2014 року № 5530/26-58-22-02-18/23541342.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регістан ЛТД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Асторг Центр», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Як вбачається з обставин справи, позивачем задекларовано податок на додану вартість за липень 2014 року на підставі податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «Асторг Центр» у зв'язку з придбанням товару.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України дою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження податковими накладними або оформлення з порушенням вимог чи не підтвердження митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6 статті 198).

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що 02 червня 2014 року між ТОВ "Асторг Центр" (Постачальник) та Приватним торгово-промисловим підприємством "Оптім" (Покупець) укладено Договір поставки № 4/06-14, за умовами якого Постачальник зобов'язується поставляти і передавати у власність Покупця продукцію, а Покупець - прийняти та оплатити товар.

За умовами Договору, кількість товару, асортимент, ціна за одиницю та загальна вартість кожної партії поставленого товару, зазначаються у видаткових накладних, складених на підставі заявок покупця.

Відповідно до пункту 2.2 Договору, передавання товару від постачальника до покупця (відвантаження товару), за умови наявності замовленого товару в постачальника, здійснюється на умовах DDP, відповідно до правил інкотермс в редакції 2010 року, протягом 15 (п'ятнадцяти) робочих днів від дня отримання заявки від Покупця. У випадку відсутності замовленого Покупцем Товару на складі, строк його поставки узгоджується Сторонами окремо у письмовій формі.

Згідно Договору передача Товару Покупцю здійснюється на підставі видаткових накладних.

Відповідно до видаткової накладної від 21 липня 2014 року № 713 Постачальником відвантажено товар на суму 531757, 15 грн.

В свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Асторг Центр» виписано на адресу позивача податкові.

На підтвердження виконання договору № 4/06-14 від 02 червня 2014 року надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за період з червня по липень 2014 року, та надано перелік контрагентів, яким був реалізований товар, придбаний позивачем згідно Договору поставки № 4/06-14 від 02 червня 2014 року з ТОВ «Асторг центр».

Додатково позивачем надано позивачем та долучено судом до матеріалів справи договори поставки товару (обладнання для кондиціонерів), видаткові та податкові накладні, специфікації № 1, довіреності на отримання (цінностей) товару.

Оплата за надані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджують відповідні виписки по особовому рахунку.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем було укладено договір про надання складських послуг № 1205/01 від 03 травня 2012 року. Згідно Договору № 1205/01 Приватне торгово-промислове підприємство «Оптім» (Замовник) передав, а Приватне підприємство «Перша логістична» (Виконавець) прийняв на відповідне зберігання майно, а саме обладнання до кондиціонерів.

На підтвердження укладення договору № 1205/01 від 03 травня 2012 року надано додаткове погодження № 2 та № 3; доповнення до додаткового погодження № 2, щодо переліку складів ПП «Перша логістична»; акти надання послуг за червень 2014 року; акти приймання-передачі ТМЦ на зберігання за травень 2012 року до договору про надання складських послуг № 1205/01 від 03 травня 2012 року; акти повернення приймання-передачі ТМЦ з зберігання за червень 2012 року.

Під час розгляду адміністративної справи встановлено, що обладнання для кондиціонерів придбані позивачем з метою використання у власній господарський діяльності, а саме для подальшої реалізації контрагентам.

Матеріали справи свідчать, що 02 червня 2014 року між ТОВ "Регістан ЛТД" (Постачальником) та Приватним торгово-промисловим підприємством «Оптім» (Покупець) укладено Договір поставки № 23/6, за умовами якого Постачальник зобов'язується поставляти і передавати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов'язується приймати Товар та вчасно здійснювати його оплату на умовах договору.

За умовами Договору, кількість товару, асортимент, ціна за одиницю та загальна вартість кожної партії поставленого Товару, зазначаються у видаткових накладних, складених на підставі заявок Покупця.

Відповідно до пункту 2.2 Договору, передавання товару від постачальника до покупця (відвантаження товару), за умови наявності замовленого товару в постачальника, здійснюється на умовах DDP, відповідно до правил інкотермс в редакції 2010 року, протягом 15 (п'ятнадцяти) робочих днів від дня отримання заявки від Покупця. У випадку відсутності замовленого Покупцем Товару на складі, строк його поставки узгоджується Сторонами окремо у письмовій формі.

На підтвердження відвантаження товару (обладнання для кондиціонерів) Постачальником, до справи надано наступні документі: видаткові накладні: № 41 від 23 червня 2014 року на суму 431455, 55 грн.; № 9 від 16 червня 2014 року на суму 567615, 53 грн.; № 216 від 14 липня 2014 року на суму 365605, 58 грн.; № 184 від 07 липня 2014 року на суму 515035, 36 грн.; № 145 від 01 липня 2014 року на суму 118521, 47 грн.; картку рахунку 631 за червень - липень 2014 року, оборотно-сальдову відомість 631 за червень - липень 2014 року на суму 531757, 15 грн.

Додатково позивачем надано перелік контрагентів, яким був реалізований товар, придбаний згідно договору № 23/6 від 02 червня 2014 року з ТОВ «Регістан ЛТД» та долучено до матеріалів справи договори поставки товару (обладнання для кондиціонерів), видаткові та податкові накладні, специфікації № 1, довіреності на отримання (цінностей) товару.

Таким чином, суд приходить до висновку, що операції позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Регістан ЛТД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Асторг Центр», здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

При вирішенні даного спору суд притримується позиції, що у разі якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Судом також враховано вимоги статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Регістан ЛТД» та ТОВ «Асторг Центр», були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем до суду не надано.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на включення понесених витрат до складу валових витрат та формування податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Суд не приймає посилання відповідача на акт ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 01 вересня 2014 року № 843/3-26-50-22-08 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Асторг центр" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року" та на акт ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 04 вересня 2014 року № 2695/26-55-22-13/38979445 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Регістан ЛТД" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період 01 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року", оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

До того ж, судом враховано, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року у справі № 826/14024/14 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Регістан ЛТД» до Державної податкової інспекції в Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, щодо проведення зустрічної звірки ТОВ "Регістан ЛТД", результати якої оформлені актом № 2010/26-55-22-13/38979445 від 24.07.2014 р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Регістан ЛТД" щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01 травня 2014 по 30 червня 2014"; зобов'язання Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головно управління Міндоходів у м. Києві відновити в АІС "Податковий блок", та інших інформаційних базах органів доходів і зборів, показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих ТОВ "Регістан ЛТД", які були змінені Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на підставі акту № 2010/26-55-22-13/38979445 від 24.07.2014 р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Юелка Бест Компані" з питань дотримання вимог податкового законодавства в результаті взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014р."; зобов'язання Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві вилучити з АІС "Податковий блок" та інших інформаційних базах органів доходів і зборів інформацію, внесену на підставі акта № 834/3-22-08/36287231 від 28.08.2014 р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Юелка Бест Компані" з питань дотримання вимог податкового законодавства в результаті взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014р." задоволено частково.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Регістан ЛТД» та ТОВ «Асторг Центр», а висновки Акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість є помилковими, відтак збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість з урахуванням штрафних санкцій є протиправним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 28 листопада 2014 року № підлягає скасуванню.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Приватного торгово-промислового підприємства "Оптім" підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Приватного торгово-промислового підприємства "Оптім" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 21 листопада 2014 року № .

3. Судові витрати в сумі 487,20 грн. присудити на користь Приватного торгово-промислового підприємства "Оптім" за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник