Справа № 802/967/15-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/967/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Томчук А.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

15 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача - Томенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Виробниче об'єднання "Елна-Сервіс" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позову, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, уповноваженою особою Вінницької ОДПІ на підставі наказу від 25 лютого 2015 року №572 та направлення №502/22 від 25 лютого 2015 року, відповідно до ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп. 78.1.1 п.78.1 ст. 78 та п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України в період з 25 лютого 2015 року по 27 лютого 2015 року проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПП «ВО Елна-Сервіс» () з питань достовірності нарахування податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ТОВ «Дартон Білдінг» () за липень 2014 року, за результатом якої складено акт від 06 березня 2015 року №578/2205/20109667.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ВО Елна-Сервіс» п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого:

- занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду (р.25 декларації) за липень 2014 року в сумі 54236,00 грн.;

- завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (ряд. 24 декларації) за липень 2014 року на суму 63721,00 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки, підприємством до податкового органу подано відповідні заперечення №94 від 16 березня 2015 року, за результатами розгляду яких останні залишенні без розгляду.

Відповідно до висновків акту та викладених у ньому порушень Вінницькою ОДПІ 20 березня 2015 року прийнято податкові повідомлення-рішення № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 67795,00 грн., у т.ч. за основним платежем 54236,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 13559,00 грн.; № форми "В4", яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 63721,00 грн.

В адміністративному порядку рішення контролюючого органу підприємством не оскаржувалось, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість висновків податкового органу, що зумовили прийняття рішення про збільшення сум грошових зобов'язань по податку на додану вартість, та як наслідок рішення про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість, ПП «ВО Елна-Сервіс» звернулось з відповідним позовом до суду.

Суд І інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Колегія суду погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Частинами першою та другою ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Правила обрахування розміру податкового кредиту з податку на додану вартість регламентовані п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України. Передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України забороняється включення до складу податкового кредиту сум податку, не підтверджених належним чином оформленими податковими накладними.

Норми п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлюють, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну в момент виникнення податкових зобов'язань продавця, яка є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач дійшов висновку, що правочин, укладений ПП «ВО Елна-Сервіс» з ТОВ «Дартон Білдінг», має ознаки нереальності здійснення.

Однак, колегія суду не погоджується з вказаним висновком.

В перевіряємому періоді ПП «ВО Елна-Сервіс» мало взаємовідносини з ТОВ «Дартон Білдінг».

Між позивачем та його контрагентом 11 липня 2014 року укладений договір №07/14, згідно якого ПП «ВО Елна-Сервіс» придбавала у ТОВ «Дартон Білдінг» електрокомфорки ТК 180-2. Згідно умов договору поставка здійснюється за домовленістю сторін. Відповідно до специфікації №1 від 11 липня 2014 року до договору, умова поставки товару: самовивіз зі складу продавця.

На підтвердження реальності виконання умов договору контрагентом виписані: податкова накладна №56 від 16 липня 2014 року на 12345.000 кількості електрокомфорок ТК 180-2 в загальній сумі з ПДВ 707738,86 грн.; видаткова накладна №56 від 16 липня 2014 року та товарно-транспортна накладна №Р620 від 16 липня 2014 року.

Тобто, проведення господарських операцій підприємства підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Як вбачається з матеріалів справи, сформована позивачем сума податкового кредиту підтверджена відповідними податковою та видатковою накладними. В свою чергу, податкова та видаткова накладна складені на підставі договору та відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Також реальність господарських операцій, здійснених між позивачем та ТОВ "Дартон Білдінг" підтверджуються копією наказу директора ПП «ВО Елна-Сервіс» №55-Ф від 14 липня 2014 року про відрядження ОСОБА_3 - інженера по постачанню, ОСОБА_4 - водія-механіка до м. Києва з 16 липня 2014 року на 2 дні, звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №115 від 18 липня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, під час розгляду справи встановлено, що факт придбання товару підтверджується документально первинними бухгалтерськими документами, що були надані до суду та яким надана належна правова оцінка.

Первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі за текстом - Положення), спричиняли втрату означеними накладними юридичного статусу первинних документів судом не виявлено та актом перевірки не встановлено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 20 липня 2015 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.