Справа № 810/7174/14
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №810/7174/14 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" до Реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції Київської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Горенка Ігора Анатолійовича про визнання нечинним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року, позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції Київської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Горенка Ігора Анатолійовича про визнання нечинним та скасування рішення. Свої позовні вимоги мотивував тим, що товариством подано всі документи, необхідні для проведення державної реєстрації права приватної власності на нерухоме майно. Посилався на порушення відповідачами положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Цивільного кодексу України, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868. Просив суд визнати нечинним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 15 вересня 2014 року №15790396 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; зобов'язати державного реєстратора Бородянського районного управління юстиції Київської області прийняти рішення про державну реєстрацію права приватної власності позивача на нерухоме майно - будівлю Закритої трансформаторної підстанції №18, яка знаходиться за адресою вул.Леніна, 222/1 в с.м.т.Бородянка Київської області, про що внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Київобленерго" зареєстроване 15 серпня 1995 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області і є правонаступником Закритого акціонерного товариства "А.Е.С. Київобленерго".

Рішенням Господарського суду Київської області від 17 березня 2005 року у справі №39/91 за позовом Закритого акціонерного товариства "А.Е.С. Київобленерго" до Міністерства палива та енергетики України про визнання права власності та спонукання до вчинення дій, позов задоволено частково, Міністерство палива та енергетики України зобов'язано надати позивачу для реєстрації права власності на нерухоме майно, що увійшло до статутного фонду товариства - наказ засновника із додатком - переліком об'єктів нерухомого майна про передачу цих об'єктів у власність позивачу.

З метою виконання такого судового рішення Міністерство палива та енергетики України видало наказ від 21 листопада 2006 № 452, яким затвердило перелік нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" під час його корпоратизації.

Також встановлено, що 15 травня 2014 року Публічним акціонерним товариством "Київобленерго" подано до Реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції Київської області заяву про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - будівлю Закритої трансформаторної підстанції №18 (ЗТП 18), яка знаходиться за адресою вул.Леніна, 222/1 в с.м.т.Бородянка Київської області із документами для проведення державної реєстрації.

На підтвердження цього товариству видано картку прийому заяви №13053579 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

15 вересня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Горенко І.А. прийнято рішення №15790396 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яким позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Київська область, с.м.т.Бородянка, вул.Леніна, 222/1.

В обґрунтування відмови державним реєстратором в оскаржуваному рішенні зазначено, що надані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

У позовній заяві вказувалось, що об'єкт нерухомого майна, а саме, будівля Закритої трансформаторної підстанції №18, яка знаходиться за адресою вул.Леніна, 222/1 в с.м.т.Бородянка Київської області міститься в переліку нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерство палива та енергетики України від 21 листопада 2006 №452, під порядковим номером 78 та має інвентарний номер 11001167.

За наслідками дослідження витягу із зазначеного вище переліку майна, рішення про відмову у державні реєстрації, балансової довідки від 19 грудня 2014 року, можливо констатувати, що назви об'єкта нерухомого майна, зазначеного у переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" під час його корпоратизації, та того, державну реєстрацію якого просить провести позивач, - різняться. Так, позивач просив зареєструвати будівлю ЗТП №18 за інвентарним номером 11001167, проте, у переліку нерухомого майна від 01.07.1995 року за порядковим номером 78 та інвентарним номером 11001167 значиться "КП Экскаватор".

При цьому документи, які б давали можливість встановити тотожність таких об'єктів нерухомості - відсутні.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити таке.

Відносини, пов'язані із державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (Закон №1952-ІV).

Відповідно до положень частини першої статті 2 Закону №1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною першою статі 4 Закону України №1952 передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

За приписами частини першої статті 6 цього ж Закону, систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України (стаття 8 Закону №1952).

За нормами пункту 1 частини другої статті 9 Закону №1952-ІV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

У відповідності до пункту 4 частини першої статті 24 Закону №1952-ІV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Як закріплено у пункті 20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (пункт 28 цього ж Порядку).

Як вже зазначалося, із поданих позивачем документів встановлення тотожності об'єкта нерухомості, зокрема того, про реєстрацію права власності якого подано заяву до державного реєстратора (ЗТП-18), із тим, що міститься у переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" під час його корпоратизації ( "КП Экскаватор"), не вбачається можливим.

У зв'язку із цим можливо погодитися із твердженнями державного реєстратора, викладеними у оскаржуваному рішенні про відмову у державній реєстрації, щодо неможливості встановлення відповідності заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Таким чином, державний реєстратор прав на нерухоме майно з наданих йому документів для здійснення державної реєстрації права власності позивача на об'єкт нерухомого майна об'єктивно не міг встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, у зв'язку із чим правомірно відмовив у проведенні державної реєстрації.

Крім того, необхідно звернути увагу, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав на об'єкт нерухомого майна разом із документами, підтверджуючими тотожність такого приміщення із зазначеним у переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" під час його корпоратизації .

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 21 липня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 16 липня 2015 року.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.