Справа № 826/2427/13-а
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року м. Київ К/800/13736/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Cмоковича М.І.., Сороки М.О.,
розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, -
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 червня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 червня 2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що позивач 29 лютого 2012 року, 14 березня 2012 року, 28 березня 2012 року, 21 травня 2012 року направляв до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області заяви про реєстрацію декларації про готовність об'єкта (торгівельного павільйону по АДРЕСА_1) разом із документами, доданими до заяв.

Відповідач повертав подані декларації на доопрацювання відповідно до пункту 21 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461, листом від 06 березня 2012 року у зв'язку з неповним поданням інформації у пунктах 5 та 11 декларації, непідписанням останньої сторінки декларації замовником; листом від 23 березня 2012 року у зв'язку з невідповідністю примірників декларації формі, визначеній у додатку 1 до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, наданням неповної інформації у пункті 5 декларації, відсутністю другого примірника декларації; листом від 30 березня 2012 року у зв'язку з поданням неповної інформації у пунктах 9, 11-1, 12 та 13 декларації, невідповідністю формі, визначеній у додатку 1 до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; листом від 31 травня 2012 року у зв'язку з поданням неповної інформації у пунктах 3, 6 та 8 декларації (не зазначено, ким виданий наказ, що підтверджує повноваження особи), пункті 9 (не зазначено, ким затверджений наказ), пункти 12 та 14 не відповідають формі.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного королю у Київській області на підставі направлення від 30 травня 2012 року №230 проведено позапланову перевірку виконання вимог містобудівного законодавства на об'єкті будівництва - торгівельному павільйоні по

АДРЕСА_1 в період з 05 червня 2012 року

по 09 червня 2012 року.

За результатами перевірки складений акт від 09 червня 2012 року, в якому зазначено, що на момент проведення перевірки об'єкт будівництва експлуатується без введення в експлуатацію.

Також відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12 червня 2012 року №138 та постанову від 22 червня 2012 року №71 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 накладено штраф у сумі 98460 гривень відповідно до вимог абзацу 4 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

12 червня 2012 року позивач знову звернувся до Інспекції державного архітектурно-будівельного королю у Київській області із заявою про реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації разом із доданими документами, та відповідачем дана декларація зареєстрована 20 червня 2012 року.

У зв'язку із несплатою в добровільному порядку накладеного штрафу, Інспекція державного архітектурно-будівельного королю у Київській області звернулась до відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження та виконання постанови від 22 червня 2012 року №71 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_4.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації на доопрацювання, проведення перевірки, винесення постанови про накладення штрафу та звернення відповідача до Васильківського міськрайонного управління юстиції з метою стягнення несплаченої в добровільному порядку суми штрафу, ОСОБА_4 звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що дії відповідача, які оскаржуються позивачем, вчинені правомірно та в межах чинного законодавства, оскільки позивачем вчинене правопорушення у сфері містобудівної діяльності - експлуатується об'єкт будівництва без введення його в експлуатацію

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 4 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття рішення про реєстрацію (відмову у реєстрації) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Згідно з частинами 6 та 7 вищенаведеної статті Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, якщо така декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.

Відмова у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації та видачі сертифіката надається замовнику в письмовому вигляді у строк, передбачений для реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 затверджений Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, яким регулюється, зокрема, процедура реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а також її форма.

Відповідно до пунктів 17 - 21 зазначеного Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Декларація приймається в дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта.

Реєстрацію декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі.

Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1.

У разі подання декларації до дозвільного центру він передає її Інспекції не пізніше наступного робочого дня.

Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, а другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала.

Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію.

У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Таким чином, суди, встановивши, що подані позивачем декларації містили неповну інформацію та не відповідали формі, визначеній Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, дійшли обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача при їх поверненні на доопрацювання з роз'ясненням можливості повторного звернення для реєстрації після усунення зазначених недоліків.

Також згідно з частиною 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).

Пунктами 11 та 12 вищенаведеного Порядку визначено, що датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, зокрема: експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Отже, суди, встановивши, що позивачем під час проведення перевірки з 05 червня 2012 року по 09 червня 2012 року та складання протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності 12 червня 2012 року здійснювалась експлуатація об'єкта будівництва (торгівельного павільйону по АДРЕСА_1) без введення його у встановленому законом порядку в експлуатацію, оскільки декларація про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрована лише 20 червня 2012 року, дійшли обґрунтованого висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Положеннями статей 307 та 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, суди, встановивши, що позивачем накладений Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області штраф у передбачений законодавством 15-денний термін не сплачений, дійшли обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача при зверненні 09 липня 2012 року із заявою до Васильківського міськрайонного управління юстиції з метою стягнення несплаченої в добровільному порядку суми штрафу.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій.

Постановлені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, а тому підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: