Справа № 815/1622/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/1622/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.

за участю секретаря - Рубан Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоіл Універсал Україна» до Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, визнання протиправним та скасування рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податку,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Біоіл Універсал Україна» (далі Позивач, або ТОВ «Біоіл Універсал Україна») з адміністративним позовом до Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (далі Відповідач, або Роздільнянська ОДПІ) про визнання протиправними дії РоздільнянськоїОДПІ щодо складання наказу № 50 від 06.03.2015 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» по здійсненим фінансово-господарським операціям з ПП «Ан Транс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року», визнання протиправним та скасування наказу РоздільнянськоїОДПІ № 50 від 06.03.2015 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» по здійсненим фінансово-господарським операціям з ПП «Ан Транс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року», визнання протиправними дії Роздільнянської ОДПІ щодо складання рішення РоздільнянськоїОДПІ від 12.03.2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податку стосовно ТОВ «Біоіл Універсал Україна», визнання протиправним та скасування рішення РоздільнянськоїОДПІ від 12.03.2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податку від 12.03.2015 року стосовно ТОВ «Біоіл Універсал Україна», визнання протиправними дії РоздільнянськоїОДПІ щодо складання протоколу про застосування адміністративного арешту майна платника від 12.03.2015 року стосовно ТОВ «Біоіл Універсал Україна».

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що 06.03.2015 року ТОВ «Біоіл Універсал Україна» було предявлено Роздільнянською ОДПІ наказ № 50 від 06.03.2015 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» по здійсненим фінансово-господарським операціям з ПП «Ан Транс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року», підставою прийняття якого стали положення ст.20, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі ПК України). Як вказав Позивач, питання цієї позапланової перевірки (податковий період, правовідносини з контрагентом) вже були охоплені іншою позаплановою виїзною документальною перевіркою, яку здійснював податковий орган влітку 2014 року, результати якої оформлені актом перевірки № 258/15-24-22-01/34490471 від 18.08.2014 року. З огляду на викладене, Позивач вважає, що спірний наказ винесено Відповідачем протиправно, оскільки відповідно до абз.2 п.78.2 ст. 78 ПК України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. Також, Позивач зазначив, що 12.03.2015 року останній отримав рішення та протокол про застосування адміністративного арешту майна платника податку у звязку з недопуском Позивачем до проведення перевірки посадових осіб Відповідача на підставі вказаного наказу. На думку Позивача, оскільки перевірка, яку намагається здійснити Відповідач є незаконною, вказане рішення та протокол, також, є протиправними.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, вказаних у позові (т. 1 а.с. 199-203), а також додаткових поясненнях (т. 2а.с. 6-7, 23-25)

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов (т.1а.с.229-232). В судовому засіданніпредставник Відповідача зазначив, що на підставі ст.20, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, відповідно до наказу № 50 від 06.03.2015 року та направлень на перевірку №№ 7, 8 від 06.03.2015 року посадовими особами Відповідача був здійснений виїзд з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по здійсненим фінансово-господарським операціям з ПП «Ан Транс» за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року. До проведення перевірки зазначених службових осіб головний бухгалтер підприємства не допустила та не надала будь-які документи, необхідні для проведення перевірки, про що складений відповідний акт відмови від допуску до перевірки № 5/15-24-22-014/34490471 від 06.03.2015 року. У звязку з недопуском ТОВ «Біоіл Універсал Україна» службових осіб Відповідача до проведення перевірки останнім відповідно до вимог п.94.6 ст.94 ПК України було прийнято рішення від 12.03.2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків. З огляду на викладене, Відповідач вважає, що дії та рішення Роздільнянської ОДПІ є правомірними, відповідають вимогам чинного законодавства, а доводи та вимоги Позивача, які викладені у позовній заяві, є безпідставними і необґрунтованими.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

06.03.2015 року, на підставі ст.20, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, в звязку з надходженням постанови старшого слідчого СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області від 04.02.2015 року про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» по здійсненним господарським операціям з ПП «Ан Транс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 2013 року (т.1а.с.236-237), Роздільнянською ОДПІ було прийнято наказ № 50 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» по здійсненим фінансово-господарським операціям з ПП «Ан Транс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року (т.1а.с.221).

На підставі зазначеного наказу та направлень на перевірку №№ 7, 8 від 06.03.2015 року посадовими особами Відповідача був здійснений виїзд з метою проведення вказаної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна», проте до проведення перевірки посадових осіб податкового органу головним бухгалтером підприємства допущено не було, про що складений акт відмови від допуску до перевірки № 5/15-24-22-014/34490471 від 06.03.2015 року (т. 1 а.с.224 ).

У звязку з недопуском Позивачем посадових осіб Роздільнянської ОДПІ до проведення перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» згідно наказу № 50 від 06.03.2015 року, 12.03.2015 року Відповідачем прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна Позивача згідно опису, визначеному у протоколі від 12.03.2015 року (т.1а.с.226-227).

Не погодившись з наказомВідповідача№ 50 від 06.03.2015 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» та рішенням про застосування адміністративного арешту майна Позивача, з діями Відповідача щодо їх складання, а також зі складанням протоколу про застосування адміністративного арешту майна Позивача, останній звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом положень пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органомдокументів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органуі проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Статтею 78 ПК України встановлено вичерпний перелік підстав проведення документальних позапланових перевірок податковими органами суб'єктів господарювання.

Зокрема, однією із підстав для проведення органом податкової інспекції документальних позапланових перевірок, у відповідності до пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

За змістом абз.1 п.78.2 ст.78 ПК України, обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Наведена норма містить імперативний припис щодо обов'язку податкового органу призначити позапланову перевірку у випадку отримання постанови слідчого у кримінальній справі. При цьому, виконання такого обов'язку не передбачає дослідження органом податкової служби підстав призначення відповідної перевірки слідчим, оцінювання правомірності та законності цієї перевірки. Правова оцінка дій слідчого щодо призначення податкової перевірки у рамках кримінальної справи здійснюється у порядку, визначеному кримінально-процесуальним законом.

Як встановлено судом, до Роздільнянської ОДПІ надійшла постанова старшого слідчого СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області від 04.02.2015 року про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» по здійсненним господарським операціям з ПП «Ан Транс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 2013 року (т. 1 а.с. 236-237) та саме на виконання зазначеної постанови на підставі пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України Відповідачем було призначено перевірку Позивача згідно оскаржуваного наказу № 50 від 06.03.2015 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що отримавши постанову СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області від 04.02.2015 року про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» Відповідач правомірно та у відповідності до вимог ПК України призначив спірну перевірку.

Посилання Позивача на протиправність прийнятого Відповідачем рішення щодо призначення перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» з огляду на те, що питання цієї позапланової перевірки (податковий період, правовідносини з контрагентом) вже були охоплені іншою позаплановою виїзною документальною перевіркою, яку здійснював податковий орган влітку 2014 року, результати якої оформлені актом перевірки № 258/15-24-22-01/34490471 від 18.08.2014 року, суд вважає необґрунтованими з огляду на викладене.

Так, відповідно до абз.2 п.78.2 ст.78 ПК Україниконтролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені п.п.78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 п.78.1 ст.78цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Отже, з системного аналізу вказаних положень, вбачається, що при призначенні перевірки у межах кримінального провадження відсутні обмеження саме у підставах її проведення, проте контролюючий орган позбавлений права у межах такої перевірки повторно перевіряти питання, які вже були предметом іншої перевірки.

Разом з тим, з наявної у справі копії Акту перевірки № 258/15-24-22-01/34490471 від 18.08.2014 року вбачається, що Відповідачем проводилась перевірка ТОВ «Біоіл Універсал Україна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства щодо проведених операцій з ПСП ТОВ «Старосільське», СТОВ «Поліська Нива» за період діяльності з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року та з питань правильності дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.05.2014 року (т.1а.с.16-163).

З матеріалів справи вбачається, що вказана перевірка Відповідачем була проведена на підставі постанови старшого слідчого УФР ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 17.06.2014 року та постанов слідчого СГ СС з ОВС ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Житомирській області від 01.07.2014 року та від 08.07.2014 року (т.210-14).

При цьому, за змістом постанови старшого слідчого УФР ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 17.06.2014 року, на підставі якої зазначена перевірка Позивача призначена за період з 01.01.2013 року по 31.05.2014 року, перевірка ТОВ «Біоіл Універсал Україна» за вказаний період проводилась саме з метою виявлення взаємовідносин Позивача з визначеним цією постановою колом підприємств, відносно яких і проводиться кримінальне провадження.

В свою чергу, в межах спірних правовідносин призначено перевірку ТОВ «Біоіл Універсал Україна» саме по здійсненим фінансово-господарським операціям з ПП «Ан Транс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 2013 рік (т.1а.с.236-237).

Таким чином, буквальний зміст вказаного акта перевірки, постанови слідчого про призначення перевірки, за результатами якої він складений, та оскаржуваного наказу свідчать, що предмети цих перевірок не є тотожними.

При призначенні Відповідачем оскаржуваної у даній справі перевірки охоплено більший предмет перевірки та конкретно визначений субєкт господарювання з яким і повинна бути перевірена господарська діяльність Позивача.

Зазначений висновок суду підтверджується і змістом самого акту № 258/15-24-22-01/34490471 від 18.08.2014 року, який складений за результатами попередньої перевірки Позивача, з якого вбачається, що взаємовідносини Позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 2013 рік з ПП «Ан Транс» не перевірялись контролюючим органом.

Тобто, питання дотримання Позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 2013 року по здійсненим фінансово-господарським операціям з ПП «Ан Транс», що є предметом перевірки призначеної оскаржуваним наказом, не були охоплені під час проведення попередньої перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна», за результатами якої складений акт № 258/15-24-22-01/34490471 від 18.08.2014 року. За таких обставин, посилання Позивача щодо повторного проведення перевірки з одних і тих саме питань не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оспорюваний наказ було прийнято податковим органом у межах компетенції та з дотриманням вимог ПК України, а тому підстави для його скасування та задоволення вимог Позивача у цій частині відсутні.

Також, суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги Позивача щодо визнання протиправними дії Відповідача щодо складання наказу № 50 від 06.03.2015 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна», складання рішення та протоколу від 12.03.2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податку стосовно ТОВ «Біоіл Універсал Україна», оскільки за приписами п.78.4 ст.78, п.94.6 ст.96 ПК України, Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 568 від 10.10.2013 року саме Відповідач наділений повноваженнями приймати рішення про проведення перевірок платників податків, застосування адміністративного арешту майна платника податків та виконувати функції виконавця рішення про застосування такого арешту.

Що стосується вимог Позивача про скасування рішення Відповідача від 12.03.2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податку стосовно ТОВ «Біоіл Універсал Україна», суд зазначає наступне.

Згідно вимог п.94.1 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України визначено, що арешт майна може бути застосовано, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до вимог п.4.1 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 568 від 10.10.2013 року, керівник органу доходів і зборів (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку (ці обставини дублюють п.94.2 ст.94 ПК України), та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Як встановлено судом, 06.03.2015 року посадовими особами Відповідача був здійснений вихід за податковою адресою ТОВ «Біоіл Універсал Україна» з метою проведення перевірки цього платника податків на підставі оскаржуваного у цій справі наказу. Проте, Позивачем не було допущено посадових контролюючого органу до проведення цієї перевірки з посиланням на протиправність наказу про її призначення, про що складений акт відмови від допуску до перевірки № 5/15-24-22-014/34490471 від 06.03.2015 року (т.1а.с.224).

Зазначені обставини і стали підставою для прийняття Відповідачем рішення від 12.03.2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податку стосовно ТОВ «Біоіл Універсал Україна» (т. 1 а.с. 226-227) .

Факт недопуску посадових осіб Відповідача до проведення перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» не заперечується Позивачем, а навпаки підтверджується ним в заявленому позові.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що Відповідачем правомірно, в межах даних повноважень, було прийнято рішення про призначення перевірки Позивача оскаржуваним наказом № 50 від 06.03.2015 року. Тобто, судом встановлено у Відповідача були всі законні підстави для проведення перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна».

За таких обставин, враховуючи висновки суду щодо правомірності прийнятого Відповідачем наказу № 50 від 06.03.2015 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна», суд вважає, що Відповідачем правомірно, у відповідності до вимог пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна Позивача у звязку з недопуском Позивачем посадових осіб Відповідача до проведення перевірки на підставі вказаного наказу, тобто за наявності законних підстав для її проведення.

Крім того, вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування рішення Відповідача про застосування адміністративного арешту майна платника податку стосовно ТОВ «Біоіл Універсал Україна» від 12.03.2015 року, суд враховує, що за приписами п.94.10 ст.94 ПК України обґрунтованість арешту майна, накладеного рішенням керівника (його заступника) органу доходів і зборів, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

У такому випадку рішення керівника (його заступника) органу доходів і зборів подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.

Відповідно до п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10 (у п. 4.2 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків), рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податку стосовно ТОВ «Біоіл Універсал Україна» прийнято Відповідачем 12.03.2015 року.

Проте, протягом 96 годин, як того вимагають положення п.94.10 ст.94 ПК України, обґрунтованість арешту майна, накладеного вказаним рішенням Відповідача, не була перевірена судом та рішенням суду такий арешт не визнано обґрунтованим.

З огляду на викладене, за відсутності рішення суду, прийняте протягом 96 годин, про визнання арешту, застосованого Відповідачем оскаржуваним рішенням, обґрунтованим, в силу вимог пп.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України такий адміністративний арешт вважається припиненим, а тому підстави для скасування рішення про його застосування в судовому порядку відсутні.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.6 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В той же час, згідно з частиною 2 статті 71 цього КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги ТОВ «Біоіл Універсал Україна» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоіл Універсал Україна» до Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дії Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області щодо складання наказу № 50 від 06.03.2015 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» по здійсненим фінансово-господарським операціям з ПП «Ан Транс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року», визнання протиправним та скасування наказу Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області № 50 від 06.03.2015 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біоіл Універсал Україна» по здійсненим фінансово-господарським операціям з ПП «Ан Транс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року», визнання протиправними дії Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області щодо складання рішення Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 12.03.2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податку стосовно ТОВ «Біоіл Універсал Україна», визнання протиправним та скасування рішення Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 12.03.2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податку від 12.03.2015 року стосовно ТОВ «Біоіл Універсал Україна», визнання протиправними дії Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області щодо складання протоколу про застосування адміністративного арешту майна платника від 12.03.2015 року стосовно ТОВ «Біоіл Універсал Україна» - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Біол Універсал Україна» до Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дії Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області щодо складання наказу № 50 від 06.03.2015 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біол Універсал Україна» по здійсненим фінансово-господарським операціям з ПП «Ан Транс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року», визнання протиправним та скасування наказу Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області № 50 від 06.03.2015 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біол Універсал Україна» по здійсненим фінансово-господарським операціям з ПП «Ан Транс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року», визнання протиправними дії Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області щодо складання рішення Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 12.03.2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податку стосовно ТОВ «Біол Універсал Україна», визнання протиправним та скасування рішення Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 12.03.2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податку від 12.03.2015 року стосовно ТОВ «Біол Універсал Україна», визнання протиправними дії Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області щодо складання протоколу про застосування адміністративного арешту майна платника від 12.03.2015 року стосовно ТОВ «Біол Універсал Україна» - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

13 липня 2015 року.