Справа № 2а-23/10/0870
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2010-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року Справа № 2а-23/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі Міроновій К.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за заявою Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі

про визнання дій неправомірними

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі про визнання дій неправомірними, в якій позивач зазначив, що ним було задекларовано за жовтень 2009 р. ПДВ у розмірі 3 799 912 грн., вказана сума була направлена СДПІ на погашення податкового боргу за інший податковий період, шляхом зміни призначення платежу. Позивач вважає дії відповідача протизаконними, та просить суд визнати дії субєкта владних повноважень СДПІ щодо самостійного розподілу коштів, перерахованих позивачем до бюджету неправомірними.

Представник позивача у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просить суд визнати дії відповідача щодо самостійного розподілу коштів, перерахованих позивачем до бюджету: в рахунок сплати поточних податкових зобовязань з ПДВ за жовтень 2009 р. на суму 3 799 912 грн.; в рахунок сплати податкового зобовязання з ПДВ на суму 245 831 грн., самостійно донарахованого ВАТ «Запоріжжяобленерго» у звязку з проведенням уточнень; в рахунок сплати штрафних санкцій з ПДВ на суму 123 821 грн., самостійно нарахованих ВАТ «Запоріжжяобленерго» у звязку з проведенням уточнень неправомірними.

Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що постановою ВСУ від 01.09.2009 р. підтверджено законність податкового повідомлення-рішення від 17.10.2004 р. № /2, яким платнику визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 37809687,50 грн.

Крім того, в порядку п. 7.7 ст.7 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобовязань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обовязковими платежами) у рівних пропорціях. Згідно п.п.2.3.1 п. 2.3 ст. 2 зазначеного Закону, органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу є виключно податкові органи. Таким чином, дії відповідача, спрямовані на погашення податкового боргу платника податків, що виник в результаті узгодження сум податкових зобовязань внаслідок прийняття ВСУ відповідного судового рішення, шляхом зарахування самостійно сплаченої платником суми податку на додану вартість, в рахунок погашення податкового боргу, попередньо погашенню поточних податкових зобовязань є законними, тому просить в задоволенні позовних вимог ВАТ «Запоріжжяобленерго» відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою Верховного Суду України від 01.09.2009р. були скасовані рішення судів попередніх інстанцій, прийняте нове рішення, яким залишено в силі податкове повідомлення-рішення №/2 від 17.10.2004р., яким позивачу визначене податкове зобовязання з ПДВ в сумі 37 809 687, 50гр.

Зазначена сума у відповідності до вимог пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно податкової декларації за жовтень 2009 р. ВАТ «Запоріжжяобленерго» задекларувало 3 799 912,00 грн. ПДВ, який підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного періоду.

Зазначена сума була перерахована до Державного бюджету платіжним дорученням № 14241 від 30.11.2009 р. з призначенням платежу податок на додану вартість за жовтень 2009р.

Крім того, платіжними дорученнями від 30.11.2009р. № 14243 та 14242 позивачем сплачено податкове зобовязання з ПДВ у розмірі 245 831,00 грн. та штрафні санкцій з ПДВ у розмірі 12821,00 грн., самостійно нараховані у звязку з проведенням уточнень.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжя надіслані позивачу повідомлення №56566 від 01.12.2009р., № 56567 від 01.12.2009р., № 56568 від 01.12.2009р. про розподіл сум, сплачених платіжними дорученнями, якими було сплачено податок на додану вартість за жовтень 2009р.

Таким чином, СДПІ самостійно здійснило розподіл грошових коштів сплачених вказаними вище платіжними дорученнями і пропорційно зменшила суму податкового боргу визначеного податковим повідомленням-рішенням №/2 від 17.10.2004р.

Посилання відповідача на те, що зарахування сум, отриманих від ВАТ «Запоріжжяобленерго» на оплату податкового зобовязання по податку на додану вартість за жовтень2008 року в рахунок погашення податкового боргу по податковому повідомленню рішенню від 17.10.2004 р. здійснено обґрунтовано на підставі п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» не може бути прийнято до уваги, оскільки:

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 5.3.2. п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти…. (п.7.1.1 п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»).

Відповідно до п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Водночас, ані Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», ані будь якими іншими Законами з питань оподаткування не визначено коло осіб, яким надано право перерозподілу сплачених платником податку сум або право зарахування цих сум в рахунок сплати інших податків (податків за інші періоди). Такий обовязок у першу чергу покладений на платника податку, при цьому законодавством не передбачені заходи, які можуть бути застосовані до платників податків, які не дотримуються вимог п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Разом з тим, до визначеної законом компетенції податкового органу відноситься здійснення самостійних заходів з погашення податкового боргу платника податку шляхом вчинення дій, направлених на отримання податкового боргу звернення стягнення на майно боржника, примусова реалізація активів боржника.

Крім того, відповідно до п.п. 4.4.1 п. 4 ст. 4 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таким чином, суд вважає, що у податкового органу відсутні повноваження змінювати призначення платежу, яке було самостійно визначене платником податків у платіжному дорученні та направляти такі суми при веденні оперативного обліку платежів на погашення податкового боргу за інший податковий період.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 КАС України (розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості) та ч. 1 ст. 71 КАС України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення) суд дійшов висновку, що заявлені Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі вимоги про визнання дій неправомірними не обґрунтовані і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України; п.п. 5.2.4 п. 5.2; п.п 5.3.2 п. 5.3; п.п 5.4.1. п. 5.4.; ст. 5; п.п. 7.1.1 п.7.1; п. 7.7 ст. 7; п.п. 17.1.7. п. 17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Запоріжжі про визнання дій неправомірними задовольнити.

Визнати неправомірними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Запоріжжі щодо самостійного розподілу коштів, перерахованих ВАТ «Запоріжжяобленерго» до бюджету: в рахунок сплати поточних податкових зобовязань з ПДВ за жовтень 2009 р. на суму 3 799 912 грн.; в рахунок сплати податкового зобовязання з ПДВ на суму 245 831 грн., самостійно донарахованого ВАТ «Запоріжжяобленерго» у звязку з проведенням уточнень; в рахунок сплати штрафних санкцій з ПДВ на суму 123 821 грн., самостійно нарахованих ВАТ «Запоріжжяобленерго» у звязку з проведенням уточнень.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Л.О.Нестеренко

Постанову виготовлено у повному обсязі 29.03.2010 р.