Справа № 802/1800/15-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 липня 2015 р. Справа № 802/1800/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці

до: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості в сумі 1384,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці із позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 1384,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача утворилася заборгованість перед УПФУ в м. Вінниці зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1384,82 грн. Зазначену суму заборгованості відповідач в добровільному порядку не сплачує, в зв'язку з чим поданий цей адміністративний позов.

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви та встановивши, що відповідно до положень ст. 183-2 КАС України у даній адміністративній справі застосовується скорочене провадження, ухвалою суду від 23.06.2015 року відкрив скорочене провадження у справі та запропонував відповідачу в 10-денний термін з дня одержання даної ухвали через відділ прийому суду або через відділення поштового зв`язку подати письмові заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

На адресу суду, 02.07.2015р. повернувся конверт з відміткою поштового відділення зв'язку із зазначенням причин невручення - "за закінченням терміну зберігання".

Положеннями частини 11 статті 35 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатніх заходів для належного повідомлення відповідача про строк подання заперечення проти позову, порядок його подання, а також наслідки неподання такого заперечення.

Беручи до уваги те, що відповідач своїм правом заперечити проти позовних вимог не скористався, справа розглянута судом в порядку скороченого провадження за наявними в ній доказами в межах строку, визначеного п. 2 ч. 5 статті 183-2 КАС України

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Як вбачається із матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 зареєстрована в УПФУ в м. Вінниці. Відповідно до даних картки особового рахунку у відповідача наявна заборгованість за 2010 рік перед УПФУ в м. Вінниці зі слати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування станом на 17.06.2015р. в сумі 1384,82 грн.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 за № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ). Відповідно до абз. 6 ч. 7 Прикінцевих та перехідних положень цього закону передбачено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 2464-VІ порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками, а також поняття платника страхових внесків визначав Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

Згідно з вимогами ст. ст. 14, 15, 17 Закону № 1058 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), відповідач, як страхувальник та платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати у встановлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до п. 2 ч. 9 статті 106 Закону № 1058 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (чинної на день виникнення спірних правовідносин) територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до п. 8.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління ПФУ від 19.12.2003 № 21-1 (далі - Інструкція), вимога формується, зокрема на підставі даних з карток особових рахунків страхувальників.

Після формування вимоги та внесення даних до відповідного реєстру в той самий день вимога передається працівникам, на яких покладено обов'язки з ведення діловодства та архівне зберігання документів для вручення страхувальнику. Працівник зазначеного підрозділу в день отримання вимоги надсилає (вручає) її страхувальнику, при цьому корінець вимоги залишається у Пенсійному фонді.

Вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження з повідомленням про вручення за порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установленим Кабінетом Міністрів України.

Якщо страхувальник на день надсилання йому органом Пенсійного фонду вимоги не повідомив в установленому порядку про зміну місцезнаходження (місця проживання), вимога вважається належним чином врученою навіть у разі її повернення як такої, що не знайшла адресата. У разі коли неможливо вручити страхувальнику вимогу поштою у зв'язку з його відсутністю за місцезнаходженням (відсутністю службових осіб страхувальника за його місцезнаходженням), відмовою службових осіб страхувальника прийняти вимогу, вимога вважається врученою страхувальнику у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 106 Закону, у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи суд вбачає, що позивач направляв відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення вимогу про сплату боргу від 03.ю04.2015 № Ф-1685 на суму 1384,82 грн.

Станом на день розгляду справи докази вжиття відповідачем заходів погашення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в матеріалах справи відсутні.

Відсутні також докази оскарження вимоги про сплату боргу.

Відповідно до ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків.

З урахуванням наведеного та зважаючи, що факт заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір вирішений на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці () заборгованість у сумі 1384 (одна тисяча триста вісімдесят чотири) 82 грн. на р/р 0103 ОПЕРВ ПАТ "Державний ощадбанк" МФО 302076.

3. Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України

Суддя Комар Павло Анатолійович