Справа № 366/994/15-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 366/994/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Корчков А.А.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.,

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" на постанову Іванківського районного суду Київської області від 14 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" до Відділу державної виконавчої служби Іванківського міжрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "КРЕДОБАНК" звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просило скасувати постанови державного виконавця ВДВС Іванківського МУЮ ГУЮ у Київській області Чалого ВП від 20.03.2015 року №46969655 та № 46969726 про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язати державного виконавця ВДВС Іванківського МУЮ ГУЮ в Київській області Чалого В.П. відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчих листів від 22.01.2015 року.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 14 травня 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Іванківського районного суду Київської області від 14 травня 2015 року позивач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, причини неявки сторін суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 січня 2015 року Іванківським районним судом Київської області видано два виконавчих листа по справі № 366/1203/14-ц щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» в особі Київського відділення Центральної філії у сумі 113442,52 грн. та 1134,43 грн.

19.03.2015 року представник ПАТ «КРЕДОБАНК» за довіреністю ОСОБА_5 звернувся до ВДВС Іванківського МУЮ ГУЮ у Київській області з заявами про відкриття виконавчих проваджень по примусовому виконанню виконавчих листів № 366/1203/14-ц, які видані Іванківським районним судом 22.01.2015 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» в розмірі 113442,52 грн. та 1134,43 грн. судового збору, а також надав оригінали виконавчих листів та копію довіреності №7700 від 18.12.2014 року, виданої ПАТ «КРЕДОБАНК», в особі Голови Правління ОСОБА_6, яка завірена підписом юрисконсульта та печаткою ТзДВ «Інтер-Ріск Україна».

20 березня 2015 року державним виконавцем Чалим В.П. постановами ВП №46969655 та ВП №46969726, заявнику було відмовлено в прийнятті до виконання виконавчих документів та у відкритті виконавчих проваджень з примусового виконання зазначених виконавчих листів.

Не погоджуючись із вказаною відмовою Публічне акціонерне товариство "КРЕДОБАНК" звернулося з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача ОСОБА_5 подав до ВДВС Іванківського МУЮ ГУЮ у Київській області документи, що не дають можливості встановити достатність повноважень громадянина ОСОБА_5 на представлення інтересів стягувача в органах ДВС.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі по тексту - рішення).

Статтею 5 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі по тексту - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно ст. 8 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Частиною 1 ст. 9 Закону визначено що сторони можуть реалізовувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи.

Частина 5 ст. 9 Закону встановлює, що повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувана або його представника про примусове виконання рішення.

Стаття 246 ЦК України встановлює, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Отже, державний виконавець у разі отримання виконавчого документа, що відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження України», однією з підстав відмови у відкритті виконавчого провадження є наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

За правилами статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» закріплені обов'язки і права державного виконавця, в тому числі, вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями статті 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлено, що працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Як було зазначено вище, 19.03.2015 року представник ПАТ «КРЕДОБАНК» за довіреністю ОСОБА_5 звернувся до ВДВС Іванківського МУЮ ГУЮ у Київській області з заявами про відкриття виконавчих проваджень по примусовому виконанню виконавчих листів № 366/1203/14-ц, які видані Іванківським районним судом 22.01.2015 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» в розмірі 113442,52 грн. та 1134,43 грн. судового збору, а також надав оригінали виконавчих листів та копію довіреності №7700 від 18.12.2014 року, виданої ПАТ «КРЕДОБАНК», в особі Голови Правління ОСОБА_6, яка завірена підписом юрисконсульта та печаткою ТзДВ «Інтер-Ріск Україна».

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що не можна встановити достатність повноважень ОСОБА_5 на представництво інтересів стягувача, оскільки заявник ОСОБА_5 не подав разом із заявою про відкриття виконавчого провадження установчих документів ПАТ «КРЕДОБАНК» із яких можна було б дійти висновку, що Київське відділення Центральної філії ПАТ «КРЕДОБАНК» є структурним підрозділом ПАТ «КРЕДОБАНК» є помилковим, адже у виконавчих листах від 22.01.2015 року чітко вказано стягувача, а саме Публічне акціонерне товариство "КРЕДОБАНК" в особі Київського відділення Центральної філії.

Також, відмовляючи у відкритті виконавчого провадження державний виконавець Чалий В.П. в своїх постановах від 20.03.2015 року вказав, що довіреність №7700 завірено неналежним чином, а саме печаткою ТзДВ «Інтер-Ріск Україна», яка не є стягувачем.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, довіреність №7700 від 18.12.2014 року видана ПАТ «КРЕДОБАНК» завірена ТзДВ «Інтер-Ріск Україна» на виконання Договору доручення від 06.04.2012 року, за умовами якого ПАТ «КРЕДОБАНК» доручає ТзДВ «Інтер-Ріск Україна» врегулювання питань, які пов'язані із стягненням заборгованості на користь ПАТ «КРЕДОБАНК».

Таким чином, колегія судді вважає, що державним виконавцем не використані в повному обсязі надані йому права та обов'язки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для з'ясування наявності повноважень ОСОБА_5 на представництво інтересів стягувача.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги щодо скасування постанов про відмову у відкритті виконавчих проваджень від 20 березня 2015 року підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про зобов'язання державного виконавця ВДВС Іванківського МУЮ ГУЮ в Київській області Чалого В.П. відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчих листів від 22.01.2015 року не підлягають задоволенню, оскільки суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень. Така позиція узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, у відповідності до ст. 205 КАС України, приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати в частині та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись статтями 195, 196, 202, 205, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" - задовольнити частково.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 14 травня 2015 року - в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування постанов державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Іванківського міжрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області Чалого В.П. №46969655 та №46969726 від 20.03.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Іванківського міжрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області Чалого В.П. №46969655 від 20.03.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" в розмірі 113 442,52 грн.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Іванківського міжрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області Чалого В.П. №46969726 від 20.03.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" в розмірі 1 134,43 грн.

В іншій частині постанову Іванківського районного суду Київської області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.