Справа № 804/2850/14
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Потолова Г.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2015 рокусправа № 804/2850/14
приміщення суду за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект імені Газети «Правда», 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Дадим Ю.М. , секретар судового засідання Соломка М.Я., з участю представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2014 р. у справі № 804/2850/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство Північний гірничо-збагачувальний комбінат (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі відповідач, податковий орган) про скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.01.2014 року про сплату податкового зобовязання з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) на загальну суму 56607.00 грн., з яких 37738.00 грн. за основним платежем, штрафні (фінансові) санкції у розмірі 18869.00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2014 р. у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що підприємством здійснено усі дії, передбачені Податковим кодексом України для формування податкового кредиту за податковими накладними, які не були зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 365 днів з дати складання податкової накладної. Позиція податкового органу полягає у тому, що пунктом 201.10 Податкового кодексу України передбачений місячний строк для формування податкового кредиту.

Отже, спір полягає у визначенні поняття «звітний податковий період», а також у правомірності включення платником податків до податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних.

20.11.2013 року підприємство подало до відповідача декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2013 року та Заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних). Разом із заявою були надані копії документів, що засвідчують факт виникнення господарської операції, що дає право на формування податкового кредиту.

Датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата отримання позивачем товарів/послуг по податковим накладним №36 від 30.09.2013 року та №27 від 16.09.2013 року, які не були зареєстровані в Єдиному реєстрі.

Позивач скористався правом на формування податкового кредиту, що передбачене п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України з врахуванням п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

Судом першої інстанції не досліджено та не наведено аналізу спірної норми абз.11 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, що діяв на час спірних правовідносин.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат () зареєстрований виконавчим комітетом Криворізькьої міської ради Дніпропетровської області 28.10.1996р. (а.с.26).

За результатами камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за жовтень 2013 року ПАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат встановлені порушення п.п.198.2 п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201, п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), у результаті чого позивачем включено до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за жовтень 2013 року суми податку на додану вартість на підставі Заяви про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних без надання відповідних документів по постачальникам: ТОВ Завод монтажних виробів сума ПДВ 24018.00 грн.; ТОВ Буд-Індустрія сума ПДВ 13720.00 грн. та складено акт №12/32.3/00191023 від 20.12.2013 року (а.с.8-12).

При перевірці податковий орган використав податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2013 року від 20.11.2013 року № НОМЕР_1 з додатками.

На підставі Акту №12/32.3/00191023 від 20.12.2013 року СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську винесено податкове повідомлення-рішення від 11.01.2014 року за № про сплату податкового зобовязання з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) на загальну суму 56607.00 грн., з яких 37738.00 грн. за основним платежем та штрафні (фінансові) санкції на суму 18869.00 грн. (а.с.24).

Позивачем до суду апеляційної інстанції надано докази, які не досліджувалися в суді першої інстанції та які містять інформацію щодо предмету доказування, а саме, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних ПАТ «Північно-збагачувальний комбінат», заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) за жовтень 2013 року, податкові накладні № 27 та № 36, акти приймання-передачі виконаних робіт № 255 та № 176, платіжні доручення.

Податкова накладна від ТОВ «Завод монтажних виробів» № 36 від 30.09.2013 року, обсяг робіт без ПДВ 120090.00 грн., сума ПДВ 24018.00 грн. виписана по факту постачання послуг згідно акту виконаних робіт № 176 від 30.09.2013 року на загальну суму з ПДВ 144108.00 грн.; податкова накладна від ТОВ «Буд-індустрія» № 27 від 16.09.2013 року обсяг робіт без ПДВ 68600.00 грн., сума ПДВ 13720.00 грн. виписана по факту постачання послуг згідно акту виконаних робіт № 255 від 16.09.2013 року на загальну суму ПДВ 82320.00 грн.

Оплата виконаних робіт була проведена позивачем платіжними дорученнями № НОМЕР_2 від 27.01.2014, отримувач ТОВ «Буд-індустрія» на суму 82320.00 грн.; № НОМЕР_3 від 13 листопада 2013 року, отримувач ТОВ «Завод монтажних виробів» на суму 41940.00 грн., № НОМЕР_4 від 13 листопада 2013 року, отримувач ТОВ «Завод монтажних виробів» на суму 102168.00 грн.

Оскільки зазначені вище податкові накладні не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем з декларацією за звітний податковий період подано до податкового органу Заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) за жовтень 2013 року.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 4 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, встановлені статтею 198 Податкового кодексу України.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом, а при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункти 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України).

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України визначено, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно пункту 200.1 цієї статті, має відємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобовязання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках певні обовязкові реквізити.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобовязань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. (пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Таким чином, підставою для формування податкового кредиту є наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, сплата грошових коштів контрагенту в сумі визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

Пунктом 201.2 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби. З урахуванням цього форма податкової накладної та порядок її заповнення затверджені наказом Державної податкової адміністрації України від 21 грудня 2010 року № 969.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобовязань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг та є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобовязаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (пункти 201.4, 201.6 статті 201 Податкового кодексу України).

Порядок видачі податкових накладних регламентовано пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до якого податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг (абзац 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

З реєстру отриманих та виданих податкових накладних, наданих позивачем до суду апеляційної інстанції, вбачається, що податкова накладна ТОВ «Завод монтажних виробів» № 36 від 30.09.2013 року, податкова накладна від ТОВ «Буд-індустрія» № 27 від 16.09.2013 року не внесені до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджено витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 307 від 13.11.2013 року.

Оскільки позивачем в листопаді 2013 року встановлений факт відсутності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, то правомірним є включення суми податку до складу податкового кредиту жовтня 2013 р. разом з поданням скарги на постачальника.

З урахуванням встановленого п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України припису щодо дати виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту (дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною), а також встановленого п. 198.6 ст. 198 цього кодексу права платника податку на включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної, в разі порушення продавцем товарів/послуг порядку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дня складання податкової накладної.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи позивача про наявність у нього права на віднесення суми податку на додану вартість по зазначених вище податкових накладних до складу податкового кредиту, а тому законними є вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.01.2014 року.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не зясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення вимог позивача.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 255.78 грн. (а.с.2) та 950.04 грн. (а.с.67).

Таким чином, з Державного бюджету України на користь позивача необхідно присудити судовий збір в розмірі 1205 грн. 82 коп.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 197, 198, 202, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2014 р. у справі № 804/2850/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення - скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів № від 11.01.2014 року про сплату ОСОБА_4 акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" податкового зобовязання з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) на загальну суму 56607.00 грн., з яких 37738.00 грн. за основним платежем, штрафні (фінансові) санкції у розмірі 18869.00 грн.

З Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" присудити судовий збір в розмірі 1205 грн. 82 коп.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 15 липня 2015 року, в повному обсязі постанова складена 16 липня 2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А. Шальєва

ОСОБА_5