Справа № 161/8892/15-а
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8892/15-а
Провадження № 2-а/161/328/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої -- судді Плахтій І.Б.,

при секретарі Стецюку Р.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зобовязання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в квітні 2015 року вона подала заяву про здійснення державної реєстрації права власності у формі приватної та спільної часткової на квартиру №3 в м. Луцьку по вул. Ківерцівській, 8а. Право власності на частину квартири, а саме: приміщення житловою площею 18,20 кв.м та загальною площею 26,60 кв.м належить їй та її малолітнім дітям ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності кожному по ? частині на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом реєстру житлового фонду департаменту ЖКГ Луцької міської ради від 16.04.2015 року. Інша частина квартири, а саме: приміщення №4 площею 4,6 кв.м та №5 площею 8,6 кв.м належить їй на праві особистої приватної власності на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 23.01.2015 року. Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 своїм рішенням №2176204 від 03.06.2015 року відмовила їй у державній реєстрації права власності на квартиру з підстав не подання декларації про прийняття обєкта в експлуатацію. Вважає таку відмову неправомірною, оскільки здатність обєкта до експлуатації підтверджена Звітом про проведення технічного огляду реконструкції квартири, який досліджувався судом при ухваленні рішення про визнання права власності.

На підставі викладеного просила зобовязати відповідача вчинити державну реєстрацію квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Позивач та її представник подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Вимоги позову підтримали.

Відповідач державний реєстратор ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Покладалась на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції з заявою про державну реєстрацію права власності, форми власності: приватна спільна часткова на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 №21508681 від 22.05.2015 року розгляд заяви було зупинено, оскільки не були подані усі необхідні документи, а саме: відсутня декларація про готовність обєкта до експлуатації (а.с. 8).

Рішенням державного реєстратора №21762204 від 03.06.2015 року було відмовлено у державній реєстрації права власності форма власності: приватна, спільна часткова на квартиру, що розташована : АДРЕСА_2 за субєктами: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 9)

Обґрунтовуючи відмову у вчиненні реєстраційної дії, державний реєстратор зіслався на статтю 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункти 20, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, та зазначив, що у поданх документах відсутня декларація про прийняття обєкта в експлуатацію.

Однак, суд вважає вищевказану відмову державного реєстратора у вчиненні реєстраційної дії протиправною з врахуванням наступного.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частинами першою та другою статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобовязані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок), який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (п.1 Порядку).

Пунктом 36 Порядку встановлено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Водночас, перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності на нерухоме майно, наведений у пункті 37 Порядку та включає в себе, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно пункту 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16.04.2015 року (а.с.10) квартира АДРЕСА_1 житловою площею 18,20 кв.м, загальною площею 26,60 кв.м належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/4 частині кожному.

Як свідчать матеріали справи, позивачем до заяви про державну реєстрацію права власності надано рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2015 року в справі №165/17195/14-ц, яким визнано за позивачем право власності на здійснену добудову до квартири АДРЕСА_1, а саме: приміщення №4 площею 4.6 кв.м. та №6 площею 8,6 кв.м (відповідно до технічного паспорта) (а.с. 11-12). Рішення суду набрало законної сили.

Отже, позивачем до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було подано рішення суду, яке набрало законної сили та яким встановлено право приватної власності позивача на частину квартири.

Рішення суду, яке набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення речових прав на нерухоме майно.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем до заяви про реєстрацію прав та їх обтяжень були подані необхідні документи, які відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та які дають підстави для вчинення реєстраційних дій по державній реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно.

Відмовляючи у вчиненні державної реєстрації права власності державний реєстратор не врахував ту обставину, що даним рішенням чітко встановлено право власності позивача на визначену частину квартири і таке право власності згідно чинного законодавства України підлягає державній реєстрації у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відмова державного реєстратора у вчиненні дій щодо реєстрації за позивачем та її дітьми права власності є необґрунтованою, вчинена без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), та є такою, що порушує права та інтереси позивача як власника нерухомого майна.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, з огляду на що адміністративний позов слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

П О С Т А Н О В И В :

Зобовязати державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області ОСОБА_2 провести державну реєстрацію права власності форма власності: приватна, спільна часткова на квартиру, що розташована: АДРЕСА_2 за субєктами: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій