Справа № 818/1991/15
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 р. Справа №818/1991/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гелета С.М.

за участю секретаря судового засідання - Кліщенко В.О.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1991/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсвіт -7" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Будсвіт-7" (далі - ТОВ "Будсвіт-7"), звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.04.2015 року № /11624 про зобовязання сплатити штраф в розмірі 43723,28 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами перевірки, відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, яким позивача зобовязано сплатити штраф за затримку сплати суми грошового зобовязання в розмірі 218616,40 грн. Позивач не погоджується із таким висновком податкового органу, оскільки останній помилково зарахував суму уточненого грошового зобовязання з податку на додану вартість, визначену в уточнюючому розрахунку за квітень 2014 року в розмірі 232788,00 грн., до складу податкового боргу позивача, як таку, що повинна була бути сплачена до 20.08.2014 року. Рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій встановлена відсутність податкового боргу у ТОВ "Будсвіт-7" станом на 31.08.2014 року, в звязку з чим позивач просить скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, зазначив, що 20.08.2014 року у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2014 року ТОВ "Будсвіт-7" подало до ДПІ у м. Сумах уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість як додаток до податкової декларації за липень 2014 року, яким визначено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 232788,00 грн., а також самостійно нараховано суму штрафу в звязку з виправленням помилки в розмірі 11639,00 грн. В звязку з наявною переплатою з податку на додану вартість в розмірі 14171,58 грн. суму грошового зобовязання зменшено до 230255,42 грн. Таким чином, станом на 31.08.2014 року у ТОВ "Будсвіт-7" виник податковий борг в розмірі 230255,42 грн. ДПІ у м. Сумах було проведено камеральну перевірку уточнюючого розрахунку за квітень 2014 року, в ході якої встановлено порушення позивачем строків сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з податку на додану вартість за квітень 2014 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ДПІ у м. Сумах проведено перевірку платіжної дисципліни податкового зобовязання з податку на додану вартість згідно уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2014 року, як додатку до податкової декларації за липень 2014 року. За результатами перевірки складено акт від 09.02.2015 року № 478/18-19-15-02/36707265 (а.с.7-8).

В ході перевірки встановлено порушення ТОВ "Будсвіт-7" п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, що виявилось у несвоєчасності сплати до бюджету податкового зобовязання з податку на додану вартість згідно уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2014 року, як додатку до податкової декларації за липень 2014 року.

На підставі акту перевірки, ДПІ у м. Сумах прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.04.2015 року № /11624, яким ТОВ "Будсвіт-7" визначена сума грошового зобовязання із сплати штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 43723,28 грн. (а.с.11).

Підставою для нарахування штрафних санкцій стала затримка з 39 по 154 календарний день сплати суми грошового зобовязання в розмірі 218616,40 грн., розрахунок якої зазначено в акті перевірки (а.с.7), факт перерахування грошових коштів, суми сплати та терміни, зазначені в акті в судовому засіданні не заперечувалися представниками сторін.

Приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення, податковий орган виходив із наявності у позивача несплаченого у встановлений законом строк грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 232788 грн.

Суд не погоджується із таким висновком ДПІ у м. Сумах, виходячи із наступного.

20.08.2014 ТОВ "Будсвіт-7" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області подано уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2014 року № НОМЕР_1, яким самостійно визначено розмір грошового зобовязання по основному платежу з податку на додану вартість в сумі 232 788,00 грн.

Крім того, відповідно до поданого ТОВ "Будсвіт-7" уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20.08.2014 № НОМЕР_1 товариством самостійно визначено розмір штрафної (фінансової) санкції в сумі 11 639, 00 грн.

Відповідно до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

З поданої позивачем декларації з ПДВ за липень 2014 року вбачається, що ТОВ "Будсвіт-7" у відповідності до вимог п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, відобразило суму недоплати у складі декларації з ПДВ за липень 2014 року (період наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання) у розмірі 232787,59 грн. (Додаток 5).

При цьому сума недоплати збільшена позивачем на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, що становить 11639 грн., і сплачена позивачем самостійно за платіжним дорученням від 29.08.2014р. №145 у складі суми 17544 грн., з яких 5905 грн. сума ПДВ за липень 2014 року, а 11639 грн. штрафна санкція за затримку декларування ПДВ за квітень 2014 року.

Отже, ТОВ "Будсвіт-7" у відповідності до вимог п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, мало право не подавати уточнюючий розрахунок, оскільки відповідні уточнені показники за квітень 2014 року були зазначені ним у складі податкової декларації за липень 2014 року (будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені).

Вказані обставини не заперечуються податковим органом.

В той же час, до поданої податкової декларації позивачем додано уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, яким позивачем самостійно було визначено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 232788 грн., а також самостійно нараховано суму штрафу у звязку з виправленням помилки в розмірі 11639 грн.

Судом встановлено, що сума недоплати у розмірі 232788 грн. відображена позивачем у складі декларації з ПДВ за липень 2014 року, а самостійно нарахована сума штрафу у звязку з виправленням помилки в розмірі 11639 грн. повністю сплачена позивачем 29.08.2014р.

Таким чином, станом на 31.08.2014 р. податковий борг з податку на додану вартість у позивача відсутній.

При таких обставинах, сам по собі факт подачі позивачем уточнюючого розрахунку не є доказом існування податкового боргу, оскільки дану суму позивачем відображено в складі декларації з ПДВ за липень 2014 року у розмірі 232787,59грн., про що зазначено в розділі 1 Податкові зобовязання додатку 5 до декларації.

Слід зазначити, що питання наявності чи відсутності узгодженої суми податкового боргу в розмірі 232788 грн. згідно зазначеної декларації вирішувалося в судовому порядку при розгляді справи № 818/2890/14 та №818/3505/14.

Так, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 року по справі № 818/2890/14 (а.с.19-21), залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року (а.с.22-23), встановлено відсутність у ТОВ "Будсвіт-7" станом на 31.08.2014 року податкового боргу в розмірі 232788 грн. на підставі вищезазначених декларацій, в звязку із чим в судовому порядку була скасована податкова вимога №8290-25 від 01.09.2014р., оскільки у позивача відсутній податковий борг, сума відображена у податкових зобовязаннях наступного періоду.

При розгляді справи № 818/3505/14 судом апеляційної інстанції було відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості в сумі 238 389, 32 грн. в звязку із поданого 20.08.2014 ТОВ "Будсвіт-7" до Державної податкової інспекції у м. Сумах уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2014 року № НОМЕР_1, яким самостійно визначено розмір грошового зобовязання по основному платежу з податку на додану вартість в сумі 232 788,00 грн. , із врахуванням наявної суми переплати в розмірі 14 171, 58 грн. Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що станом на 31.08.2014р. у позивача відсутній податковий борг, сума відображена у податкових зобовязаннях наступного періоду.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином при розгляді даної справи та судами першої та апеляційної інстанції по справам № 818/2890/14 та №818/3505/14 встановлено, що сума у розмірі 232788,00 грн. відображена позивачем у складі декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року, дана сума не є тією, що має статус податкового боргу та підлягає сплаті до бюджету, самостійно нарахована позивачем сума штрафу у звязку з виправленням помилки в розмірі 11639,00 грн. сплачена 29.08.2014 року в повному обсязі.

Таким чином, сума податку на додану вартість в розмірі 232788,00 грн. станом на 31.08.2014 р. не має статусу податкового боргу.

Посилання представника відповідача на те, що підприємством неправомірно одночасно застосовано норми частини а) та б) абз. 3 п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України суд вважає необґрунтованими, оскільки абз.1 цієї ж статті зобовязує надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку, що і було виконано позивачем.

В разі не відображення суми виявленої помилки в складі податкових зобовязань наступного періоду, дана сума мала б статус податкового богу і підлягала сплаті до бюджету.

В даному випадку, позивачем було виконано вимоги п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України в звязку із чим податковий борг у позивача відсутній, що підтверджується матеріалами справи.

Слід зазначити, що підпунктом 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України встановлено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи податкове повідомлення-рішення, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування такого рішення є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п.110 рішення у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, висловленої у рішенні Європейського суду з прав людини у п.53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом".

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення, в т.ч. і на відповідність нормам п. 86.8 ст.86 Податкового кодексу України, зокрема, відносно строків винесення податкового повідомлення-рішення 08.04.2015р., при проведенні 09.02.2015р. перевірки і складання відповідного акту, який позивачем було отримано 17.02.2015р.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.04.2015 року № /11624 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 43723,28 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи задоволення позовних вимог, позивачу відшкодовується із Державного бюджету сума судового збору в розмірі 182,70 грн., сплачена платіжним дорученням №191 від 17.06.2015р., оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с.3).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсвіт -7" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити..

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Сумах № /11624 від 08.04.2015р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Будсвіт-7" суму судового збору в розмірі 182,70 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 17.07.2015р.

Суддя С.М. Гелета