Справа № 820/8125/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 р. № 820/8125/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання Кабанові Д.С.

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" до Харківської митниці Міндоходів про скасування рішень та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ", звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківської митниці Міндоходів, у якому просив суд скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2013/002231/2 та №807000003/2013/002233/2 від 12.11.2013 року, і скасувати картки відмови Харківської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2013/01456 та №807100000/2013/01459 від 12.11.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2013/002231/2 та №807000003/2013/002233/2 від 12.11.2013 року за 2 методом, за яким позивачу визначено митну вартість товару у більшому розмірі, ніж була задекларована. На підставі рішень про визначення митної вартості товарів відповідачем видані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2013/01456 та №807100000/2013/01459 від 12.11.2013 року. Позивач не погоджується з рішеннями про визначення митної вартості товару та картками відмови в повному обсязі, вважає їх незаконними та необґрунтованими. Зазначає, що при здійсненні митного оформлення позивачем для підтвердження митної вартості конкретної поставки та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються було надано усі документи, які передбачені чинним законодавством, зокрема, ч. 2 ст. 53 МК України та митним органом безпідставно було витребувано додаткові документи.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року, в задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Новий Стиль" до Харківської митниці Міндоходів про скасування рішення та картки відмови - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 квітня 2015 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Новий Стиль" задоволено частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Представник відповідача в письмових запереченнях наданих до суду, зазначив, що заперечує проти задоволення адміністративного позову в повному обсязі посилаючись на те, що внаслідок застосованої процедури консультацій платник податків не виконав вимог митного органу, подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни що була сплачена або підлягає сплаті за ці товари. В звязку з ненаданням декларантом вичерпного пакету документів, відсутність у митного органу інших даних про вартість товару, а також не надання декларантом такої інформації, митним органом було скориговано митну вартість заявлену декларантом відповідно до статті 59 Митного кодексу України за другорядним методом (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів), у звязку з чим просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в судове засідання прибула, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що з метою декларування товару "Шпон буковий лущений 1100*550 завтовшки 1,5 мм, ІІІ сорту - 27,5 куб. м. Листи лущеного шпону з букової деревини завтовшки понад 1 мм, третього сорту. Виробник Nowy Styl. Sp.z.o.o. Zaklad Przemyslu Drzewnego. Країна виробництва PL. Торгівельна марка Nowy Styl", позивачем 04.11.2013 року надано до Харківської митниці Міндоходів електронні митні декларації №807100000/2013/54667 та №807100000/2013/54737.

Даний товар надійшов на адресу АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" () за зовнішньоекономічною угодою № 25012011 від 25.01.2011 р., укладеною з контрагентом "Nowy Styl" Sp.z.o.o, Роlаnd.

На підтвердження заявленої митної вартості товару і обраного методу її визначення, позивачем разом із вказаними митними деклараціями до митного органу було подано: контракт з фірмою Nowy Styl. Sp.z.o.o. (Польша) № 25012011 от 25.01.2011 р., Додаткові угоди від 11.07.2011 р., від 13.05.2013 р.; Специфікації № 644 від 25.10.2013 р., № 645 від 31.10.2013 р.; Інвойс № ЕХР НОМЕР_1 від 29.10.2013 р.; Інвойс № ЕХР НОМЕР_2 від 31.10.2013 р.; Прайс-лист виробника від 01.10.2013 р.; Міжнародні товарно-транспортні накладні: СМR А № 001471 від 30.10.2013 р., СМR А № 001477 від 31.10.2013 р., документи, які підтверджують факт перевезення товару та інші документи, що підтверджують вартість перевезення (контракт № 2007/3263 від 01.12.2007 р.), Сертифікати про походження товару PL/MF/AK 0163301 від 31.10.2013 р., PL/MF/AK 0163261 від 31.10.2013 р., лист від 04.11.2013 року про відсутність взаємозалежності між позивачем та постачальником в розумінні ст. 58 МКУ.

У звязку зі спрацюванням ризику, згенерованого автоматизованої системи аналізу управління ризиками (АСАУР), відповідачем здійснено порівняння заявленої позивачем митної вартості із митної вартістю аналогічних та подібних товарів та встановлено, що заявлена позивачем митна вартість менша, ніж вартість аналогічних товарів по фактам попередніх митних оформлень.

Відповідачем 21.08.2013 року проведена консультація з декларантом АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" та запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості:

- достовірні відомості, що документально з підтверджують відсутність:

обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

- умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товару покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві;

- відносин повязаності між продавцем та покупцем, як вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Також у звязку з тим, що документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларанту в електронному повідомленні митного органу було запропоновано надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, а також інші документи за бажанням декларанта.

На виконання вказаних вимог митниці, позивачем 11.11.2013 року були подані наступні документи: прайс-лист виробника товару, калькуляція виробника, звіт про оцінку майна від 01.01.2013 року №01/10/2013/01.

У звязку з неподанням позивачем документів щодо відсутності взаємозалежності з продавцем товару, а також із тим, що надані додаткові документи не можуть бути взяті до уваги у звязку із розбіжностями, відповідачем 12.11.2013 року прийняті рішення про коригування митної вартості №807000003/2013/002233/2 щодо ВМД №807100000/2013/054667 та №807000003/2013/002231/2 щодо ВМД №807100000/2013/054737, згідно з якими митна вартість визначена за ціною угоди щодо подібних товарів, а також на підставі вищезазначених рішень складені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2013/01459 та №807100000/2013/01456.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється в порядку, визначеному статтею 52 Митного кодексу України.

Відтак, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;

2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;

3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;

4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;

5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;

6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;

7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно приписів частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 58 Митного кодексу України визначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

За результатами аналізу положень ч. 3 ст. 53, ст. 54, ст. 58 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов'язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що в процесі консультацій з митним органом позивачем додатково подано наступні документи: прайс-лист виробника товару, калькуляція виробника, лист про відсутність взаємозалежності з продавцем товару, звіт про оцінку майна від 01.01.2013 року №01/10/2013/01.

Зазначені документи були ретельно вивчені митницею та було встановлено наступне:

- АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" надано лист про відсутність взаємозалежності з продавцем товару від АТ "НОВИЙ СТИЛЬ", але не надано жодного документа щодо наявності/ відсутності взаємозалежності від продавця - Nowy Styl. Sp.z.o.o.;

- наданий звіт про оцінку майна від 01.10.2013 № 01/10/2013/01 взятий до уваги, але не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості товарів з причин:

1) звіт виконано з порушеннями вимог Національного стандарту №1, зокрема невідомо чи здійснював експерт огляд вантажу (якщо здійснював то про таке не вказано);

2) на сторінці 15 звіту зазначено, що вартість шпону III сорту повинна становити не менш ніж 30% від вартості шпону І сорту, при цьому вартість шпону І сорту згідно прайс-листа виробника, наданого АТ "НОВИЙ СТИЛЬ", складає: з розміром 500x530 - 1180,26 євро/м3, а з розміром 880x530 - 1499,01 євро/м3. Якщо розрахувати вартість III сорту з зазначених в цьому прайс-листі показників, то: 1180,26 х 30% = 354,08 м3 або 1499,01 х 30% = 449,7 м3, при цьому задекларований рівень вартості складав 242,15 м3.

Суд зазначає, що АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" не надало доказів щодо сортності шпону крім листа від постачальника товару та фотографій цього шпону. Надана декларантом АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" калькуляція собівартості без підписів, печаток або інших реквізитів виробника.

Отже, суд вважає, що сумніви митного органу у задекларованій позивачем вартості товару є обґрунтованими, оскільки у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби міститься інформація про вищу, аніж задекларована, ціну ідентичних товарів, а назва декларанта та продавця товарів збігається, що може свідчити про їх пов'язаність. Крім того, механізм оплати, передбачений контрактом (протягом 60 днів після поставки товару), унеможливив надання бухгалтерських та банківських документів, які могли б підтвердити таку вартість.

За таких обставин, витребування Митницею додаткових документів вбачається обґрунтованим.

У звіті про оцінку майна, поданого позивачем, міститься висновок експерта про те, що вартість шпону ІІІ сорту не може бути нижчою за 30 % вартості шпону І сорту. У прайс-листі продавця зазначено про ціну шпону І сорту від 1180,26 до 1499,01 євро за кубічний метр, 30 % вартості якого значно перевищує задекларовану позивачем ціну (242,15 євро).

Викладене дає підстави стверджувати, що Митниця у межах своїх повноважень здійснила контроль правильності задекларованої вартості товару, оскільки розбіжності у поданих позивачем документах унеможливили підтвердження контрактної вартості товару.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в документах наданих АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" були в наявності неспростовні розбіжності, та вони не містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та підприємством не надано всіх необхідних для підтвердження заявленої митної вартості додаткових документів.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У зв'язку з тим, що заявлений декларантом рівень митної вартості товару "Шпон буковий лущений завтовшки ІІІ сорт" значно менший рівня на ідентичні товари, що оформлювалися Харківською митницею Міндоходів у найближчий час до часу митного оформлення оцінюваного товару, та декларантом не було надано вичерпний пакет документів для підтвердження заявленої митної вартості, а надані додаткові документи не спростували наявні розбіжності, митним органом було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди).

Відповідно до частини першої статті 59 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

При прийнятті митним органом рішень про коригування митної вартості №807000003/2013/002231/2 та №807000003/2013/002233/2 від 12.11.2013 року за основу взято наявну в митниці цінову інформацію ПІК Інспектор 2006 щодо рівнів митної вартості ідентичного товару "Шпон буковий лущений завтовшки III сорт", виробництва Польщі, що був оформлений за МД 807100000/2013/49462 від 07.10.2013, з фактурною вартістю 250,11 євро/м3, з додаванням відповідних складових митної вартості - транспортних витрат.

Щодо посилання позивача на те, що при коригуванні митної вартості та при прийнятті оскаржуваних Рішень про коригування митної вартості та Карток відмови відповідачем було застосовано не ціну договору щодо ідентичних товарів, а попередню скориговану самим же митним органом вартість, суд зазначає наступне.

Представником відповідача з цього приводу в додаткових поясненнях та у судовому засіданні зазначено, що 04.12.2012 р. було здійснено митне оформлення ідентичного товару "Шпон буковий лущений завтовшки III сорт", виробництва Польщі, що був оформлений за МД 807100000/2012/453913 від 04.12.2012 за 1 методом з фактурною вартістю 250,11 євро/м3, з додаванням відповідних складових митної вартості - транспортних витрат.

07.10.2013 р. на адресу АТ "НОВИЙ СТИЛЬ" надійшов ідентичний товар "Шпон буковий лущений завтовшки III сорт", виробництва Польщі, за цим самим контрактом (№ 25012011 від 25.01.2011 р., укладеним з контрагентом "Nowy Styl" Sp.z.o.o, Роlаnd) за нижчою фактурною вартістю. Митницею було винесено рішення про коригування митної вартості № 80700000 3/2013/001958/1 від 04.10.2013 року за 2 методом. Товар був оформлений за МД № 807100000/2013/49462 від 07.10.2013 року. Вказане рішення було оскаржено позивачем у судовому порядку. За результатами розгляду справи, в задоволені позову відмовлено, рішення про коригування митної вартості не скасовано, тому є чинним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Харківською митницею Міндоходів було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2013/002231/2 та №807000003/2013/002233/2 від 12.11.2013 року за другорядним методом (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) у відповідності до статті 59 МК України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Харківською митницею Міндоходів було надано до суду належні докази правомірності, законності та обґрунтованості своїх дій та доведено, що документи, надані декларантом, на підставі яких можна визначити митну вартість товару за основним методом - за ціною угоди, є недостатніми, заявлена митна вартість документально не підтверджена, додаткові документи надані позивачем для підтвердження заявленої митної вартості не спростовували наявні розбіжності, тож у митного органу наявні підстави для застосування послідовно другорядного методу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що посадові особи митниці діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України з питань митної справи, а оскаржувані рішення відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" до Харківської митниці Міндоходів про скасування рішень та картки відмови відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 14.07.2015 року.