Справа № 815/1795/15
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1795/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ПРОМБУДСЕРВІС» до Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.03.2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ПРОМБУДСЕРВІС» до Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.03.2015 року.

В судовому засіданні 09.07.2015 року представником позивача були підтримані позовні вимоги в повному обсязі, клопотань про витребування додаткових доказів, допиту свідків чи експертів по цій справі заявлено не було. Представник відповідача був сповіщений належним чином про день, час та місце слухання справи (а.с.186 т.2), але в судове засідання не зявився без поважних причин, а тому, за згоди представників позивача, суд ухвалив рішення щодо розгляду цієї справи 17.07.2015 року в порядку письмового провадження згідно положень ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач - Державна податкова інспекція у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області, на підставі ст.1 Закону України «Про державну податкову службу», є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.ст.7,10,11 цього ж Закону здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування та стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, надання висновків на повернення з бюджету надмірно сплачених податків та зборів, а тому позовні вимоги щодо оскарження його актів, дій чи бездіяльності з цього приводу, на підставі положень ст.55 Конституції України, ч.1, п.1 ч.2 ст.17, ст.104 КАС України, підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

18.09.2013 року позивачем була подана до податкового органу податкову декларацію з ПДВ за серпень 2013 року реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.9-20 т.1).

25.09.2013 року позивачем поданий до попередній декларації з ПДВ за серпень 2013 року уточнюючий розрахунок реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.21-28 т.1).

27.09.2013 року позивачем додатково подані уточнюючи розрахунки до попередньої декларації з ПДВ за серпень 2013 року реєстраційні номери НОМЕР_3 (а.с.29-32 т.1) та реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с.33-37 т.1).

В звязку із поданням уточнюючих розрахунків до декларації з ПДВ за серпень 2013 року податковим органом була призначена та проведена 14.02.2015 року камеральна перевірка своєчасності сплати податку на додану вартість, результати якої оформлені актом від 14.02.2015 року №48/15-02 (а.с.39-40 т.1).

В результаті перевірки встановлено, що позивачем в порушення вимог п.57.1 ст.57 ПК України прострочено на 2 дні строк сплати самостійно визначеного зобовязання з ПДВ за серпень 2013 року в розмірі 377712,50 грн. в уточнюючому розрахунку від 25.09.2013 року №.

За результатами проведеною камеральної перевірки відповідачем 11.03.2015 року прийняте податкове повідомлення-рішення № (а.с.42) щодо застосування до позивача штрафних санкцій за прострочення сплати самостійно визначеного податкового зобовязання з ПДВ за серпень 2013 року згідно положень п.126.1 ст.126 ПК України в розмірі 37712,25 грн.

Розглянувши оскаржений акт субєкту владних повноважень, з урахуванням зазначеної вище позиції представника відповідача, суд виходячи з положень ч.3 ст.2 КАС України, проходить до висновку, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у

справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.п.16.1.4 Податкового кодексу України платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В контексті наведеного пунктом 36.1 Податкового кодексу України також визначено, що податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обовязок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обовязків платника податків, крім випадків, передбачених законом (п.36.3 Податкового кодексу України).

Податковий обовязок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи повязує сплату ним податку (п.37.2 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.54.1 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Така сума грошового зобовязання та/ або пені вважається узгодженою.

При цьому, згідно з п.п.14.1.39 Податкового кодексу України під грошовим зобовязанням платник податків розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання.

Згідно з п.31.1 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обовязку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого таки податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п.38.1 Податкового кодексу України виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.9.3 Податкового кодексу України зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Згідно із ч.5 ст.45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обовязкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

У взаємозвязку з наведеним та щодо нарахування та сплати рентної плати слід зазначити, що відповідно до п.33.3 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період, це період, за який платник податків зобовязаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму податкового зобовязання платника податку.

В силу п.п.14.1.152 Податкового кодексу України під погашенням податкового боргу розуміється зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Пунктом 126.1 ст.126 Податкового кодексу України встановлено відповідальність платників за несплату узгодженої суми грошового зобовязання протягом строків, визначених цим Кодексом, у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу; при затримці понад 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, суд погоджується з правовою позицією податкового органу про те, що позивач самостійно визначив суму грошового зобовязання з ПДВ за серпень 2013 року уточнюючим розрахунком від 25.09.2013 року НОМЕР_2 (а.с.21-28 т.1) в розмірі 377712,50 грн. у встановлені законом граничні строки сплати ПДВ за серпень 2013 року самостійно не погасив (сплатив) зазначену ним у декларації за серпень 2013 року узгоджену суму зобовязання з ПДВ, а погасив її лише 27.09.2013 року шляхом подання уточнюючого розрахунку, тобто за ці два дні 26.09.2013 року та 27.09.2013 року позивач повинен сплатити штраф в розмірі, визначеному п.126.1 ст.126 ПК України, в звязку із чим, в задоволенні позовних вимог слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ПРОМБУДСЕРВІС» до Державної податкової інспекції у Біляївському районі Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.03.2015 року відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.