Справа № 826/12219/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

15 липня 2015 року 11:46 №826/12219/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., за участю представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомприватного підприємства «МВВ Постач»
додержавної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,
На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 15 липня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «МВВ Постач» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом про визнання протиправними дій державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови у прийнятті поданої приватним підприємством «МВВ Постач» податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року від 16.05.2015; вважати прийнятою та зареєстрованою податкову декларацію з податку додану вартість за квітень 2015 року від 16.05.2015 днем її фактичного отримання державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - 16.05.2015.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення діючих норм податкового законодавства України, державна податкова інспекція у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві протиправно не прийняла податкову звітність позивача, яка подавалась в електронному вигляді.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на його необґрунтованість, оскільки договір від 18.11.2014 № про визнання електронних документів був розірваний за ініціативою контролюючого органу ще в грудні 2014 року, про що платнику податків було відомо.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Приватним підприємством «МВВ Постач» 16.05.2015 засобами електронного зв'язку в електронній формі було подано до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкову декларацію із податку на додану вартість за квітень 2015 року.

Контролюючим органом, відповідно до квитанції №1, не прийнято подані документи підприємства. Виявлені помилки: для платника заборонено прийом звітності по електронній пошті. Можливо відсутній договір з Державною фіскальною службою України.

Позивач, не погоджуючись з відмовою контролюючого органу прийняти податку звітність платника податків, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Порядок декларування податків і зборів визначається приписами Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань оподаткування.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 48.1 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно із приписами пункту 48.2 статті 48 Податкового кодексу України обов'язкові реквізити податкової декларації - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України визначено перелік обов'язкових реквізитів податкової декларації.

Відповідно до вимог пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до підпункту «в» пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, зокрема, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Крім того, з платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису (пункт 42.4 статті 42 Податкового кодексу України).

Відповідно до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011, визначено загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку).

Додатком 1 до Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно п. 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 16.05.2015 засобами електронного зв'язку подав до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкову декларацію із податку на додану вартість за квітень 2015 року.

Контролюючим органом, відповідно до квитанції №1, подані документи підприємства не прийнято. Виявлені помилки: для платника заборонено прийом звітності по електронній пошті. Можливо відсутній договір з Державною фіскальною службою України.

Судом встановлено, що між позивачем та державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві укладено договір про визнання електронних документів від 18.11.2014 №181120141, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (підпункту 1 пункту 1 договору).

Разом з тим, державна податкова інспекція у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві листом від 10.12.2014 №61699/10 в односторонньому порядку розірвала договір від 18.11.2014 №181120141 ) про визнання електронних документів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2015 №826/3967/15 визнано протиправними дії державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору від 18.11.2014 №181120141 про визнання електронних документів, укладеного між приватним підприємством «МВВ Постач» та державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Позивач, посилаючись на назване судове рішення, вважає, що відмова 16.05.2015 контролюючого органу у прийнятті податкової звітності засобами електронного зв'язку, є протиправною.

Проте суд не може погодитись із даними доводами позивача з огляду на те, що станом на 16.05.2015 постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2015 №826/3967/15 не набрала законної сили, враховуючи її апеляційне оскарження, що підтверджується ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2015 №826/3967/15.

Так, відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Згідно із приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Із врахуванням ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2015 №826/3967/15, якою залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2015, остання набрала законної сили 21.05.2015.

Оскільки станом на 16.05.2015 договір від 18.11.2014 №181120141 про визнання електронних документів був розірваний і було відсутнє рішення суду, яке б набрало законної сили щодо визнання протиправними дій контролюючого органу із розірвання договору, позивачем не наведено суду підстав подання 16.05.2015 податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року виключно засобами електронного зв'язку.

Крім того, суд звертає увагу, що укладання з контролюючим органом договору про визнання електронних документів надає платнику податків можливість, а не зобов'язує його подавати до контролюючого органу податкові документи у електронному вигляді, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Під час судового розгляду справи позивачем не наведено суду доказів щодо неможливості подання відповідної податкової звітності за квітень 2015 року особисто платником податків або уповноваженою особою, чи шляхом надіслання поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення.

Отже позивач не скористався своїм правом на подання податкової декларації із податку на додану вартість за квітень 2015 року у встановленому законом порядку.

З огляду на зазначене, позовні вимоги приватного підприємства «МВВ Постач» є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст постанови складено 16.07.2015