Справа № 285/2210/15-а
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2210/15-а

провадження у справі № 2-а/0285/102/15

15 липня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………..ОСОБА_1

при секретарі……………….Прач А.Ю.

з участю: представника позивача…….Малого М.С.

представника відповідача.....ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради Житомирської області

про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2015 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову № 40 від 10.02.2015 року, винесену відповідачем, про притягнення її до адміністративної відповідальності, а справу закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що рішення прийнято без її участі, відповідачем не були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

В минулому судовому засіданні від 26.06.2015 року позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково пояснила, що займається підприємницькою діяльністю і в м. Києві по вул. Вільямса, 19/14 на початку 2015 року орендувала земельну ділянку, на якій знаходилась тимчасова споруда кафе під навісом, яку вона зобовязана була утримувати в належному стані. Остання, в свою чергу, 26.01.2015 року вранці була зруйнована через великий снігопад, у звязку з чим посадовою особою благоустрою м. Києва був складений відповідний протокол. Однак до кінця дня, 26.01.2015 року, зазначена в протоколі територія була нею прибрана. Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було враховано ту обставину, що порушення того ж дня було нею усунуто, відтак він міг обмежитись лише попередженням, а не накладати на неї штраф.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав, зазначив, що в оскаржуваній постанові притягнуто до відповідальності Андращук, в той час як правильне прізвище позивача ОСОБА_3 та, крім того, в ОСОБА_2 благоустрою території у м. Києві відсутній пункт 20.11, за порушення якого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. В письмових запереченнях зазначив, що при складанні протоколу позивач не заперечила того факту, що правопорушення дійсно мало місце, а тому адміністративна комісія при виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради правомірно винесла постанову в справі про адміністративне правопорушення у відсутності позивача, яка на слухання справи не прибула. Додатково пояснив, що відносно позивача було складено адміністративний протокол за порушення пункту 20.1.1 ОСОБА_2 благоустрою території у м. Києві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи, 26.01.2015 року спеціалістом благоустрою Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації відносно позивача було складено протокол № 5/7 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, відповідно до змісту якого вбачається, що 26.01.2015 року об 11 год. була засмічена територія по вул. Вільямса, 19/14 в м. Києві зруйнованою частиною тимчасової споруди, чим порушено правила благоустрою міста Києва.

Постановою в справі про адміністративне правопорушення № 40 від 10.02.2015 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Статтею 152 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил благоустрою територій міст.

Пунктом 20.1.1 ОСОБА_2 благоустрою території у м. Києві, затверджених рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25.12.2008 року, передбачена відповідальність громадян та юридичних осіб за забруднення (засмічення) території.

Разом з тим, головною метою адміністративної відповідальності є не лише сам факт накладення на правопорушника певного виду стягнення, а його виховання, формування у нього звички законослухняної поведінки і орган, уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, не повинен нести в собі лише каральну функцію, але й виховну, та профілактичну. Система адміністративних стягнень, включає в себе різні за характером і правовими наслідками санкції, що дозволяє використовувати їх диференційовано, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого проступку та особи правопорушника. Ці санкції співвіднесені між собою і розташовані в залежності від наростання значимості стягнення від найбільш легкого (попередження) до самого суворого адміністративного арешту.

Судом встановлено, що рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності приймалось без урахуванням її права на участь у цьому процесі; необґрунтовано, тобто без урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Накладаючи на позивача адміністративне стягнення, відповідач усупереч вимогам статей 33, 34 КУпАП не взяв до уваги ступінь здійснення протиправних дій, які не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, відсутність шкоди, усунення позивачем до розгляду справи на засіданні адміністративної комісії допущеного нею порушення законодавства.

Слід відмітити, що правопорушення було здійснено не внаслідок безгосподарної діяльності позивача чи не слідкування нею за благоустроєм міста, а внаслідок несприятливих погодних умов, незалежних від позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Так як представник відповідача не надав суду обґрунтованих заперечень проти позову, не навів переконливих доказів про відповідність постанови та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 обставинам справи, суд приходить до висновку, що постанова є необґрунтованою та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 11, 99, 102, 104, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 287-289, 293 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною та скасувати постанову № 40 в справі про адміністративне правопорушення від 10.02.2015 року, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП провадженням закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя О.О.Літвин