Справа № 819/5/15-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/5/15-a

22 січня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Стасюк А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Кременецької міської ради Тернопільської області до Державної фінансової інспекції в Тернопільської області про скасування пункту 2 вимог від 24.07.2014 року №19-08-12-15/5096, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Кременецької міської ради Тернопільської області (далі позивач, Кременецька МР) до Державної фінансової інспекції в Тернопільської області (далі відповідач, ДФІ в Тернопільській обл.) про скасування пункту 2 вимог від 24.07.2014 року №19-08-12-15/5096.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем було проведено ревізію Кременецького міського бюджету та фінансово господарської діяльності Кременецької міської ради за період з 01.06.2011 року по 01.05.2014 року, про результати якої складено відповідний акт №08-22/181 від 15.07.2014 року. У звязку з виявленими ревізією порушеннями, ДФІ в Тернопільській обл. було направлено позивачу вимоги від 24.07.2014 року №19-08-12-15/5096, в пункті 2 яких зазначено: в порушення ст. 94, 102-1 Кодексу Законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VIII, ст. 1, 19 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95, за дні перебування на амбулаторному лікуванні та дні перебування працівника-сумісника у відрядженні та на основному місці роботи, проведено нарахування та виплату заробітної плати за невідпрацьований час в сумі 11350,39 грн. В звязку з чим вимагаємо відшкодувати незаконні видатки по заробітній платі в сумі 11350,39 грн., в тому числі шляхом предявлення цивільних позовів до винних осіб, які в подальшому перерахувати до міського бюджету по коду класифікації доходів бюджету 21080500 «Інші доходи». Позивач вважає вищезазначений пункт 2 вимог від 24.07.2014 року №19-08-12-15/5096 незаконним, а тому просить його скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечила, та пояснила, що під час проведення ревізії, з метою перевірки повноти відпрацювання робочого часу працівниками Кременецької МР, було направлено запит до Кременецької центральної районної лікарні. Порівнянням отриманих даних щодо перебування працівників на лікарняних (тимчасової непрацездатності) із обліковими даними (табелями обліку робочого часу) встановлено окремі факти оплати праці за невідпрацьований час (перебування на стаціонарному та амбулаторному лікуванні) працівникам за період з 01.08.2011 року по 01.02.2012 року на загальну суму 3887,32 грн. та зайвого перерахування єдиного внеску на загальну суму 1411,10 грн., чим порушено вимоги ст. 94 Кодексу законів про працю України, ст. 1 Закону України «Про оплату праці». Внаслідок даних порушень, Кременецькій МР завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 5298,42 грн. Крім цього, протягом ревізійного періоду в Кременецькій МР працювало 2 особи за сумісництвом. З метою перевірки повноти відпрацювання робочого часу сумісниками, було надіслано запити за основним місцем роботи працівників. Порівнянням отриманої інформації з даними табелів обліку робочого часу встановлено, що в порушення вимог ст.ст. 94, 102-1 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 1, 19 Закону України «Про оплату праці», за дні перебування працівника сумісника у відрядженні та на основному місці роботи, йому проведено нарахування та виплату заробітної плати за невідпрацьований час на загальну суму 4440,18 грн., а також, зайво проведено нарахувань та перераховано єдиного внеску на загальну суму 1611,79 грн., чим завдано Кременецькій МР матеріальної шкоди (збитків) на суму 6051,97 грн. Відтак, представник відповідача вважає, що пункт 2 вимог від 24.07.2014 року №19-08-12-15/5096 повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а тому, просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в Тернопільської області було проведено ревізію Кременецького міського бюджету та фінансово господарської діяльності Кременецької міської ради за період з 01.06.2011 року по 01.05.2014 року, про результати якої складено відповідний акт №08-22/181 від 15.07.2014 року (а.с.6-8).

В ході проведення ревізії, з метою перевірки повноти відпрацювання робочого часу працівниками Кременецької міської ради, було направлено запит до Кременецької районної комунальної лікарні, від якої отримано інформацію щодо перебування працівників на лікуванні.

Згідно відповіді Кременецької районної комунальної лікарні №734 від 01.07.2014 року щодо працівників Кременецької МР, яким видавались листки непрацездатності (а.с.31) та розрахунку переплати заробітної плати працівникам Кременецької МР внаслідок не здачі лікарняних листків (а.с.34): ОСОБА_3 перебувала на лікуванні з 01.08.2011 року по 05.08.2011 року та з 06.09.2011 року по 12.09.2011 року (лікарняні листки №137381 та №136967); ОСОБА_4 перебував на лікуванні з 12.09.2011 року по 23.09.2011 року та з 01.12.2011 року по 10.12.2011 року (лікарняні листки №136991 та №779447); ОСОБА_5 перебував на лікуванні з 03.01.2012 року по 11.01.2012 року (лікарняний листок №778305); ОСОБА_6 перебувала на лікуванні з 19.01.2012 року по 27.01.2012 року (лікарняний листок №778348). Проте, в табелях виходу на роботу у зазначених періодах по даних працівниках вказано кількість відпрацьованих годин, а не період тимчасової непрацездатності (а.с.16-19).

Як вбачається з протоколів засідання комісії із соціального страхування Кременецької міської ради, листки непрацездатності вищезазначеними працівниками по місцю роботи не подавались (а.с.10-13).

Порівнянням отриманих даних щодо перебування працівників на лікарняних (тимчасової непрацездатності) із обліковими даними (табелями обліку робочого часу) (а.с.16-19) встановлено окремі факти оплати праці за невідпрацьований час (перебування на стаціонарному та амбулаторному лікуванні у вищезазначеному лікувальному закладі) працівникам за період з 01.08.2011 року по 01.02.2012 року на загальну суму 3887,32 грн. та зайвого перерахування єдиного внеску на загальну суму 1411,10 грн., чим порушено вимоги ст. 94 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VIII, ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95.

Внаслідок даних порушень, у «Звіт про виконання загального фонду кошторису установи» (ф. 2м) за КФК 010116 внесено недостовірні дані, завищено касові і фактичні видатки:

- за 2011 рік - за КЕКВ 1111 «Заробітна плата» на 1953,69 грн. та за КЕКВ 1120 «Нарахування на заробітну плату» на 709,19 грн.;

- за 2012 рік - за КЕКВ 1111 «Заробітна плата» на 1933,63 грн. та за КЕКВ 1120 «Нарахування на заробітну плату» на 701,91 грн.

Відтак, Кременецькій міській раді завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 5298,42 грн.

Крім цього, перевіркою встановлено, що протягом ревізійного періоду в Кременецькій міській раді працювало 2 особи за сумісництвом. З метою перевірки повноти відпрацювання робочого часу сумісниками, було надіслано запити за основним місцем роботи працівників.

Порівнянням отриманої на подані запити інформації з основного місця роботи з даними табелів обліку робочого часу встановлено, що в порушення вимог ст.ст. 94, 102-1 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VIII, ст.ст. 1, 19 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95, за дні перебування працівника сумісника у відрядженні та на основному місці роботи, йому проведено нарахування та виплату заробітної плати за невідпрацьований час на загальну суму 4440,18 грн., а також, зайво проведено нарахувань та перераховано єдиного внеску на загальну суму 1611,79 грн.

Внаслідок допущених порушень, у «Звіті про виконання загального фонду кошторису установи» (ф. 2м) завищено касові та фактичні видатки:

- за 2011 рік - за КЕКВ 1111 «Заробітна плата» на 591,27 грн. грн. та за КЕКВ 1120 «Нарахування на заробітну плату» на 214,63 грн.;

- за 2012 рік - за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на 3712,36 грн. та за КЕКВ 2120 «Нарахування на заробітну плату» на 1347,59 грн.;,

- за 2013 рік - за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на 136,55 грн. та за КЕКВ 2120 «Нарахування на заробітну плату» на 49,57 грн..

Зазначена інформація, також, підтверджується розрахунком зайво нарахованої зарплати суміснику оператору компютерного набору ОСОБА_7 (а.с.32) та розрахунком зайво нарахованої зарплати суміснику ОСОБА_8 (а.с.33).

Відтак, Кременецькій міській раді завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 6051,97 грн.

У звязку з вищезазначеними порушеннями, з метою їх повного усунення, попередження їх виникнення в подальшому, керуючись п. 7 ст. 10 «Закону України «про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Державною фінансовою інспекцією в Тернопільської області було направлено позивачу вимоги від 24.07.2014 року №19-08-12-15/5096, в пункті 2 яких зазначено: в порушення ст. 94, 102-1 Кодексу Законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VIII, ст. 1, 19 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95, за дні перебування на амбулаторному лікуванні та дні перебування працівника-сумісника у відрядженні та на основному місці роботи, проведено нарахування та виплату заробітної плати за невідпрацьований час в сумі 11350,39 грн. В звязку з чим вимагаємо відшкодувати незаконні видатки по заробітній платі в сумі 11350,39 грн., в тому числі шляхом предявлення цивільних позовів до винних осіб, які в подальшому перерахувати до міського бюджету по коду класифікації доходів бюджету 21080500 «Інші доходи».

Слід також зазначити, що акт ревізії №08-22/181 від 15.07.2014 року (а.с.6-8) був підписаний Кременецьким міським головою та начальником фінансового відділу головним бухгалтером Кременецької МР без заперечень. Крім цього, начальником фінансового відділу головним бухгалтером Кременецької МР були підписані без зауважень: розрахунок зайво нарахованої зарплати суміснику оператору компютерного набору ОСОБА_7 (а.с.32), розрахунок зайво нарахованої зарплати суміснику ОСОБА_8 (а.с.33) та розрахунок переплати заробітної плати працівникам Кременецької міської ради внаслідок не здачі лікарняних листків (а.с.34).

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначаються Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1996 року № 2939-ХІІ (Закон № 2939-ХІІ).

Відповідно до статті 2 Закону № 2939-ХІІ головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю, серед іншого, надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пунктами 46, 49 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, визначено, що якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень..

У разі коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, контролюючий орган ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

Відповідно ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно ст. 41 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» на період хвороби з тимчасовою втратою працездатності громадянам надається звільнення від роботи з виплатою у встановленому законодавством України порядку допомоги по соціальному страхуванню.

Згідно визначення тимчасова непрацездатність - непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності.

Відповідно до п. 1 ч. 2. ст.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» роботодавець зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Частинами 2-3 ст.16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що застраховані особи зобов'язані: 1) надавати страхувальнику, страховику достовірні документи, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення та надаються соціальні послуги відповідно до цього Закону; 2) своєчасно повідомляти страхувальника та страховика про обставини, що впливають на умови або зміни розміру матеріального забезпечення та соціальних послуг; 3) знати та виконувати вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, що стосуються застрахованого, а також додержуватися зобов'язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою, трудовим договором, контрактом) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації; 4) у разі настання нещасного випадку або професійного захворювання: лікуватися в лікувально-профілактичних закладах або в медичних працівників, з якими Фонд уклав угоди на медичне обслуговування; дотримуватися правил поведінки та режиму лікування, визначених лікарями, які його лікують; не ухилятися від професійної реабілітації та виконання вказівок, спрямованих на якнайшвидше повернення його до трудової діяльності; 5) дотримуватися режиму, визначеного лікарем на період тимчасової непрацездатності; 6) виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Застрахована особа несе відповідальність згідно із законом за незаконне одержання з її вини (підроблення, виправлення в документах, подання недостовірних відомостей тощо) матеріального забезпечення та соціальних послуг за соціальним страхуванням.

Статтею 19 Закону України «Про оплату праці» та ст. 102-1 Кодексу законів про працю України встановлено, що працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» від 3 квітня 1993 року №245 встановлено, що тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу.

Оплата праці сумісників провадиться за фактично виконану роботу.

Згідно п. 5. Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28 червня 1993 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 червня 1993 року за №76, оплата праці сумісників здійснюється за фактично виконану роботу.

При встановленні сумісникам з погодинною оплатою праці нормованих завдань на основі технічно обгрунтованих норм оплата провадиться за кінцевими результатами за фактично виконаний обсяг робіт.

Статтею 11 КАС України встановлено принцип змагальності сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частинами 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи, суд перевіряє відповідність оскаржуваного рішення принципам, визначеним ч.3 ст.2 КАС України.

Зважаючи на викладене, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку що вимоги позивача є не обґрунтованими, у судовому засіданні представником відповідача, як субєктом владних повноважень, доведено правомірність оскаржуваного пункту 2 вимог Державної фінансової інспекції в Тернопільської області від 24.07.2014 року №19-08-12-15/5096, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Кременецької міської ради Тернопільської області до Державної фінансової інспекції в Тернопільської області про скасування пункту 2 вимог від 24.07.2014 року №19-08-12-15/5096 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.