Справа № 810/1760/15
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року (17:28) м. Київ 810/1760/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., за участю секретаря судового засідання Куделі Д.С., представника позивача ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, державного реєстратора Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення,

Суть спору:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області (далі відповідач-1), у якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області про відмову у задоволенні заяви від 17 березня 2015 року №20040258;

- зобовязати Реєстраційну службу Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), прийняту 11 березня 2015 року о 9 год. 56 хв. за реєстраційним номером 10536786, з урахуванням висновків, зроблених судом.

Ухвалою суду від 12 травня 2015 року до участі у справі у якості другого відповідача залучено державного реєстратора Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_3 (далі відповідач-2).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11 березня 2015 року звернулась до Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області із заявою про державну реєстрацію права власності на садовий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Садове товариство «Арсеналець-6, буд. 1. Однак, рішенням відповідача-2 у реєстрації права власності було відмовлено, оскільки відповідно до ухвали Печерського районного суду від 23 жовтня 2014 року у справі №757/305/16/14-к вказане нерухоме майно належить іншому власнику та на нього накладено арешт.

Позивач стверджує, що він є єдиним власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Садове товариство «Арсеналець-6, буд. 1, а також земельної ділянки, на якій воно знаходиться.

За таких обставин, позивач зазначає, що рішення відповідача-2 обмежує гарантовані їй Основним Законом права, зокрема, право власності, а тому має бути скасованим.

Відповідачі позов не визнали, надали суду письмові заперечення у яких зазначили, що рішення про відмову у державній реєстрації прав не нерухоме майно є законним та обґрунтованим. Наголосили, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення є наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про арешт садового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Садове товариство «Арсеналець-6, буд. 1, здійсненого на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року у справі №757/305/16/14-к. З цієї ж ухвали вбачається, що власником спірного майна є ОСОБА_4

Таким чином, за наслідками розгляду заяви позивача встановлена наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами, що виключає можливість здійснення державної реєстрації права власності позивача на відповідне нерухоме майно.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання 14 липня 2015 року не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість у матеріалах справи наявне клопотання відповідача-2, який одночасно є представником відповідача-1 про розгляд справи за відсутності уповноваженого прадставника відповідачів.

Частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутністю представників відповідачів.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області із заявою (реєстраційний номер 10536786) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на садовий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Садове товариство «Арсеналець-6, буд. 1 (а.с. 69), до якої долучено відповідний пакет документів, згідно із переліком, зазначеним у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За наслідками розгляду заяви від 11 березня 2015 року №10536786 державним реєстратором Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_3 встановлено, що нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Садове товариство «Арсеналець-6, буд. 1 належить іншому власнику та відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва у справі №757/305/16/14-к на вказане майно накладено арешт. Таким чином, відповідач-2 дійшов висновку про наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно.

З огляду на викладене, 17 березня 2015 року державним реєстратором Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_3 прийнято рішення, яким відмовлено у задоволені заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 березня 2015 року №10536786 (а.с. 6).

Позивач з даним рішенням не погоджується, у звязку з чим звернулась до суду.

Відносини, пов'язані із державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-ІV).

За визначенням, наведеним у частині першій статті 2 Закону №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною першою статі 4 Закону України №1952 встановлено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

За приписами частини першої статті 6 цього ж Закону систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України (стаття 8 Закону №1952).

Згідно статті 19 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до статті 16 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється на підставі заяви. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Етапи проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначено статтею 15 Закону №1952-IV, відповідно до якої державна реєстрація прав та їх обтяжень включає:

1) прийняття і перевірку документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

У силу положень частини 4 статті 15 Закону №1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

За змістом частини 2 статті 9 Закону №1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868

затверджений Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі Порядок №868).

Відповідно до пункту 20 Порядку №868 за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно пункту 28 Порядку №868 державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав передбачено частиною 1 статті 24 Закону №1952-I, відповідно до якої у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною девятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення пятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Зазначений перелік є виключним і поширеному тлумаченню не підлягає.

Відмовляючи у державній реєстрації відповідач-2 виходив із того, що нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Садове товариство «Арсеналець-6, буд. 1, належить іншій особі.

Однак суд зазначає, що відмова у державній реєстрації права власності на нерухоме майно за позивачем із вказаних підстав є протиправною.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 2 грудня 1985 року є членом Садівницького товариства «Арсеналець-6», що підтверджується довідкою №1 від 10 січня 2015 року, виданою СТ «Арсеналець-6» (а.с. 101).

Відповідно до акта на право приватної власності на землю серії IV-КВ №077442 ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Підгірцівської сільської ради народних депутатів від 25 листопада 1999 року отримала у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,074 га, яка розташована на території СТОВ «Арсеналець-6» Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області(а.с. 105).

Згідно довідки Управління земельних ресурсів у Обухівському районі, земельній ділянці, що знаходиться на території СТ «Арсеналець-6» Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, на підставі розробленої технічної документації із землеустрою присвоєно кадастровий номер :03:026:0113 (а.с. 106).

Довідкою СТ «Арсеналець-6» №1 від 10 січня 2015 року підтверджується, що ОСОБА_2 є власником садової ділянки №001, площею 0,0739 га, кадастровий номер :03:026:0113, на якій позивач у 1989 році побудувала садовий будинок та господарські споруди (а.с. 101).

Постановою правління СТ «Арсеналець-6» від 5 липня 2014 року садовому будинку, побудованому позивачем на земельній ділянці з кадастровим номером :03:026:0113 присвоєно адресу: Київська область, Обухівський район, СТ «Арсеналець-6», буд. 1 (а.с. 102).

30 січня 2015 року ТОВ «Техінвентаризація» на замовлення позивача виготовлено технічний паспорт на садовий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, СТ «Арсеналець-6», буд. 1 (а.с. 96-98).

Копії зазначених документів позивачем було долучено до заяви від 11 березня 2015 року №10536786 про державну реєстрацію прав.

Водночас, згідно наявного у матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 березня 2015 року №34991664, в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься запис №7469982 від 27 жовтня 2014 року про накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, СТ «Арсеналець-6», буд. 1, відповідно до якого, особою, майно/права якої обтяжуються, є ОСОБА_6 (а.с. 93).

У якості підстави виникнення обтяження, Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна містить посилання на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року №757/30516/14-к.

Судом встановлено, що в провадженні головного слідчого управління Генеральної прокуратури України знаходяться матеріали кримінального провадження №0000499, у межах якого ОСОБА_6 винесено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України.

23 жовтня 2014 року старший слідчий в ОВС Генеральної прокуратури України звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_6

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року №757/30516/14-к зазначене клопотання задоволено та ухвалено накласти арешт на майно, що належить підозрюваній ОСОБА_6, у тому числі на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, СТ «Арсеналець-6», буд. 1 (а.с. 85-86).

При цьому зі змісту ухвали Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року №757/30516/14-к вбачається, що нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, СТ «Арсеналець-6», буд. 1, зареєстроване за чоловіком ОСОБА_6 ОСОБА_4

Разом з тим, відповідно до довідки СТ «Арсеналець-6» від 26 травня 2015 року №12 ОСОБА_4 є членом СТ «Арсеналець-6» та має у власності земельні ділянки за №311-312, що межують з належною йому земельною ділянкою №1 на території СТ «Барвінок». Натомість його дружина ОСОБА_6 не є та ніколи не була членом СТ «Арсеналець-6» (а.с. 123).

Згідно довідки СТ «Барвінок» від 26 травня 2015 року ОСОБА_4 є членом СТ «Барвінок» і власником земельної ділянки №1 на території товариства, на якій знаходиться садовий будинок та господарські споруди (а.с. 124).

Таким чином суд зазначає, що доказаними, наявним у матеріалах справи підтверджується, що ОСОБА_6, ОСОБА_4 не є власниками нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, СТ «Арсеналець-6», буд.

Суд зазначає, що єдиною державною інформаційною системою, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав в Україні є Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 10 Закону №1952-IV державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи, яка містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх невідповідності пріоритет мають дані реєстраційної справи.

Відповідно до пункту 94 Порядку №868 під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння адміністративного збору та/або перенесення відомостей із зазначених реєстрів до Державного реєстру прав.

Державний реєстратор у разі відсутності відомостей у Державному реєстрі прав та Реєстрі прав власності на нерухоме майно використовує реєстраційні дані, які містяться на паперовому носії інформації (реєстрові книги та реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), - у разі їх наявності в органі державної реєстрації прав.

За приписами пункту 95 Порядку №868 державний реєстратор встановлює наявність (відсутність) записів про:

державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - під час проведення вперше державної реєстрації права власності на нерухоме майно у Державному реєстрі прав;

обтяження нерухомого майна іпотекою в Державному реєстрі іпотек - під час проведення вперше державної реєстрації права власності на нерухоме майно або іпотеки у Державному реєстрі прав;

обтяження речових прав на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна - під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Тобто, вчиненню реєстраційної дії передує встановлення державним реєстратором обставин та підстав набуття права власності на нерухоме майно.

З наявного у матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, СТ «Арсеналець-6», буд. 1 не зареєстроване за жодною особою.

Отже, викладені в рішенні відповідача-2 від 17 березня 2015 року №20040258 твердження про те, що право власності на садовий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, СТ «Арсеналець-6», буд. 1 не відповідають дійсності, оскільки відповідна інформація в Реєстрі прав власності на нерухоме майно не значиться, а відповідачем-2, у свою чергу, не зясовано, хто в дійсності є власником спірного майна.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року №757/305/16/14-к, оскільки особи, щодо яких судом встановлено арешт не є власниками садового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, СТ «Арсеналець-6», буд. 1, а позивач не є стороною обтяження.

Інших обставин, які б могли бути підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень судом не встановлено, а відповідачами не наведено.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що державний реєстратор, відмовляючи позивачу у проведенні реєстрації права власності на садовий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, СТ «Арсеналець-6», буд. 1., не надав належної оцінки заяві позивача, у зв'язку з чим передчасно вирішив, що подані позивачем документи не відповідають вимогам, встановленим законом, або містять суперечності з вже зареєстрованими правами на зазначений садовий будинок.

Варто також зазначити, що наказом Міністерства юстиції України від 26 грудня 2011 року № 3601/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2011 року за №1538/20276, затверджені форми рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно та вимоги до їх оформлення. Відповідно до цього наказу рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень повинно містити підстави для такої відмови відповідно до статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, спірне рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити посилання на підстави такої відмови, які передбачені саме Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з зазначенням конкретної підстави, передбаченої частиною 1 Закону та підтверджуватися матеріалами реєстраційної справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області від 17 березня 2015 року прийнято всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на протиправність рішення про відмову у державній реєстрації прав, та необхідність поновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне також задовольнити вимогу позивача про зобовязання відповідача-1 повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав від 11 березня 2015 року №10536786 та додані до неї документи.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних і достатніх доказів, що підтверджували б правомірність оскаржуваного рішення, відповідачами не надано.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до положень статті 94 КАС України підлягають стягненню на користь позивача з Державного бюджету України.

Судом 14 липня 2015 року проголошені вступна та резолютивна частина постанови. Повний текст постанови виготовлений 16 липня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні заяви від 17 березня 2015 року №20040258 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 від 11.03.2015 №10536786.

3. Зобовязати Реєстраційну службу Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області (вул. Київська, 2, м. Обухів, Київська область, 08700) повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 11 березня 2015 року, реєстраційний номер 10536786 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 02068) судовий збір в сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дудін С.О.