Справа № 128зп-15/804/8686/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
15 липня 2015 р.Справа №128зп-15/804/8686/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у місті Дніпропетровську клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №804/8686/15 за позовом до Красногвардійського районного відділу Державної міграційної служби України в місті Дніпропетровськ про визнання нечинним рішення та зобовязання вчинити певні дії, -
14 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Красногвардійського районного відділу Державної міграційної служби України в місті Дніпропетровськ, у якій просить:
- визнати нечинним рішення відповідача про зняття з реєстрації місця проживання позивача та внесення відповідного запису до паспорту;
- зобовязати відповідача відновити реєстрацію місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1.
Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії з виселення позивача з помешкання за адресою: АДРЕСА_1, а також заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії з перешкоджання позивачу користуватися зазначеним помешканням.
В обґрунтування поданої заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову заявником зазначено, що:
- позивач був знятий з реєстрації місця проживання без його відома, ніяких заяв до відділу міграційної служби він не подавав;
- договір дарування частини квартири був укладений під впливом обману, позивач був згодний на укладення договору довічного утримання, після укладення договору дарування у нього були вилучені усі правовстановлюючі документи на право власності належної позивачеві частки квартири №6 у розмірі 41/100 за адресою: м. Дніпропетровськ, провулок Архітектурний, будинок 6;
- позивач звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про визнання недійсним договору дарування частки квартири та витребування майна з чужого незаконного володіння, а також звернувся із заявою про злочин щодо заволодіння обманним шляхом його єдиним житлом, проте, не очікуючи розгляду справи судом різні особи під приводом зняття реєстрації з місця проживання позивача намагаються вигнати позивача з його єдиного житлового помешкання, не дивлячись на стан здоровя та очевидні обставини заволодіння майном злочинним шляхом.
Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обовязок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
Суд зазначає, що з поданих матеріалів та документів вбачається наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, проте, викладені позивачем обставини стосуються права володіння/користування житловим приміщенням.
При цьому, як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 15 постанови від 1 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Рішенням суду за наслідками заявленого адміністративного спору буде вирішено питання щодо правомірності дій та рішень субєкта владних повноважень при здійсненні зняття з реєстрації місця проживання позивача та внесення відповідного запису до паспорту, які не впливають на цивільні права та обовязки позивача, зокрема, щодо користування житловим приміщенням. В цьому спорі перевірятиметься додержання порядку вчинення дій/прийняття рішення відповідачем.

Таким чином, заявлені позивачем у клопотанні про забезпечення позову вимоги не стосуються предмету поданого адміністративного позову.

Враховуючи наведені обставини, суд розяснює, що клопотання із визначеними вимогами має бути заявлене у цивільній справі про спір щодо права володіння/користування житловим приміщення, який, як зазначено позивачем, розглядається Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, оскільки заявлене клопотання стосується саме права користування позивачем житловим приміщенням, щодо права власності на яке точиться цивільно-правовий спір у звязку із оскарженням правочину.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання про забезпечення позову.

Керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №804/8686/15 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2