Справа № 2а-3734/12/0970
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2013-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2013 р. Справа № 2а-3734/12/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді М.І.Кишинського

за участю секретаря судового засідання М.М.Дякун

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Державного інспектора Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області ОСОБА_3, Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області

про визнання неправомірними дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Державного інспектора Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області ОСОБА_3, Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що зона потічка «Млинівка» не є штучною водоймою, а штучно створений для обслуговування млинів, тому висновки зазначені відповідачем в оскаржуваному акті перевірки щодо порушення позивачем вимог Земельного кодексу України та Водного кодексу України є неправомірними, а сам акт складений відповідачем в порушення вимог чинного законодавства, оскільки не дотримано дій щодо процедури проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги з обставин викладених в позовній заяві підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області в судовому засіданні проти позову заперечив надавши суду письмове заперечення, яке мотивоване тим, що проведена перевірка ОСОБА_5 інспектором Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області ОСОБА_3 в межах повноважень визначених законом та на підставі землевпорядної документації надісланої Долинською міжрайонною прокуратурою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні в користування земельної ділянки. Так, згідно наявної документації було встановлено, що проект відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для встановлення металевого павільйону по ремонту автомобілів, мийки та шиномонтажу було виготовлено та затверджено з порушенням статей 60, 61 Земельного кодексу України та статей 88, 89 Водного кодексу України, в межах прибережно-захисної смуги потічка «Малинівка», а отже висновки відповідача Державного інспектора Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області ОСОБА_3 задокументовані в акті перевірки є правомірними, а сам акт перевірки в розумінні статті 17 КАС України не може бути предметом оскарженням в порядку адміністративного судочинства. Також представник відповідача Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області в судовому засіданні пояснив, що відповідачем ОСОБА_5 інспектором Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області ОСОБА_3 фактично проводилась перевірка Болехівської міської ради, а не ОСОБА_1.

Крім того, представником відповідача Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області подано суду клопотання про зупинення провадження, яким просив зупинити провадження у даній адміністративній справі на час розгляду по суті кримінальної справи в Болехівському міському суді Івано-Франківської області порушеної Долинським міжрайонними прокурором відносно ОСОБА_6. Однак, суд не вбачав підстав для задоволення даного клопотання, оскільки кримінальна справа відносно зазначеної особи, жодним чином не стосується дій відповідачів щодо проведення ними перевірки та дотримання ОСОБА_1 вимог земельного законодавства.

Відповідач ОСОБА_5 інспектор Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила суду, що дана перевірка здійснювалась на підставі направлення Долинської міжрайонної прокуратури, за наслідками якої було встановлено порушення ОСОБА_1 вимог Земельного кодексу України та Водного кодексу України, оскільки його земельна ділянка розташована в межах прибережно-захисної смуги потічка «Млинівка».

Розглянувши позовну заяву та заперечення, заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд встановив наступне.

Відповідачем, ОСОБА_5 інспектором Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області ОСОБА_3 13 серпня 2012 року було проведено перевірку дотримання приватним підприємцем ОСОБА_1 вимог земельного законодавства якою встановлено, що останнім по вул.Котляревського 6а, в м.Болехові розроблено державний акт про право власності на земельну ділянку від 22 листопада 2006 року з порушенням статті 60 Земельного кодексу України та статей 88, 89 Водного кодексу України, оскільки дана земельна ділянка знаходиться в межах прибережно-захисної смуги (25 м) потічка «Млинівка».

Такі висновки відповідача Державного інспектора Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області ОСОБА_3 суд вважає не підтвердженими, не в повній мірі дослідженими та протиправними виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Болехівської міської ради від 30 травня 2001 року приватному підприємцюфізичній особі ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки в оренду для встановлення металевого павільйону по ремонту автомобілів, мийки та шиномонтажу по вул.Котляревського в м.Болехів.

На виконання зазначеного рішення ОСОБА_1 виготовлено технічну документацію на вказану земельну ділянку, яка затверджена в установленому законом порядку Болехівською міською радою та укладено договір оренди земельної ділянки з правом викупу.

Між приватним підприємцем ОСОБА_1 та Болехівською міською радою 18 квітня 2006 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки 1450 ВСР926703 ВСР926704, на підставі якого ОСОБА_1 отримав у власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 270 м.кв., яка розташована по вул.Котляревського 6а, в м.Болехові для здійснення підприємницької діяльності.

У звязку з цим, ОСОБА_1 виготовив державний акт про право власності на земельну ділянку Серія ЯД №852415 від 22 листопада 2006 року для автотехобслуговування площею 270 м.кв. по вище зазначеній адресі та на підставі рішення виконавчого комітету Болехівської міської ради від 30 січня 2012 року отримав свідоцтво про право власності на збудовані на цій земельній ділянці офісні приміщення з магазином від 18 травня 2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно генерального плану м.Болехова 1989 року земельна ділянка розташована в промисловій зоні біля потоку «Млинівка» надавалась ОСОБА_1 з погодженням Облводгоспу та інших належних служб.

У генплані 1989 року прибережну захисну смугу потічка «Млинівка» не зазначено, а вже в генплані розробленому 2011 році вказано захисну смугу потічка «Млинівка» шириною 25 метрів.

Надання земельної ділянки позивачу у користування та вихідних даних на проектування на ній обєкта містобудування здійснювалась до затвердження нового генерального плану м.Болехів, який затверджений рішенням Болехівської міської ради від 22 вересня 2011 року №01-10/11.

Згідно частини 1 статті 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів.

Відповідно до статті 60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації. Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Статтею 88 Водного кодексу України передбачено, що з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

Статтею 22 Закону України «Про землеустрій» визначено, що землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судових рішень.

Змістом статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом проведення перевірок.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб'єкта господарювання, встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку. Плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Приписами частин 1, 2, 5, 6 статті 7 даного Закону передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

З вище наведених законодавчих норм випливає, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки, на підставі якого оформляється посвідчення (направлення) на проведення такого заходу, а також те, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач по справі ОСОБА_5 інспектор Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області ОСОБА_3 здійснювала перевірку ОСОБА_1 без належно оформленого наказу та відповідного направлення на проведення такої перевірки, а також не предявляла та не надала ОСОБА_1 відповідне направлення на проведення перевірки щодо дотримання ним вимог земельного законодавства чим порушила вимоги частини 5 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідачем ОСОБА_5 інспектором Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області ОСОБА_3 не в повному обсязі досліджено обставин при встановлені нею висновків, щодо порушення ОСОБА_1 вимог земельного законодавства. В генеральному плані м.Болехова 1989 року до затвердження нового генерального плану 2011 року та в період отримання ОСОБА_1 всіх необхідних установчих документів, в тому числі державного акту про право власності на володіння і розпорядження земельною ділянкою, прибережну захисну смугу потічка «Млинівка» не зазначено, що є підставою вважати відсутність зазначеного водного обєкту на території м.Болехів на момент проведення перевірки як природнього водоймища.

Перевірка проводилась по старому генплану розвитку та забудови м.Болехова, в якому потічок «Млинівка» не зазначався як природній водний об'єкт, а тому висновки Державного інспектора інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області ОСОБА_3 зазначені в акті перевірки від 13 серпня 2012 року є не підтвердженими та неправомірними.

Наявні в ОСОБА_1 установчі документи про право власності на земельну ділянку виготовлені до затвердження нового генерального плану 2011 року м.Болехова, в тому числі погоджені з належними службами підтверджують його законне право володіння і розпорядження вище зазначеною земельною ділянкою по вул.Котляревського 6а в м.Болехів.

Неправомірні дії це правопорушення, провини, які спричиняють застосування мір примусового впливу.

За таких обставин, з урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача Державного інспектора Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області ОСОБА_3 при здійсненні нею перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог земельного законодавства та складені акту перевірки від 13 серпня 2012 року є неправомірними, такими, що не відповідають частині 5 статті статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», тому керуючись статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вбачає підстави для визнання неправомірними таких дій.

Щодо неправомірних дій Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області, то вони полягають у не виданні державному інспектору Угриновській Надії Петрівні відповідного наказу та направлення на проведення даної перевірки.

Відносно позовної вимоги, щодо скасування самого акту перевірки від 13 серпня 2012 року, то суд не вбачає підстав для задоволення даної вимоги, оскільки такий акт за своєю правовою природою не є рішенням субєкта владних повноважень, а тільки документальним доказом та фактом встановлення тих чи інших обставин при винесенні відповідного припису про усунення виявлених порушень та постанови про адміністративне правопорушення про накладення штрафу.

Таким чином, такий акт не може бути визнаний недійсним в судовому порядку, оскільки сам по собі та в розумінні статті 17 КАС України не є рішенням субєкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного інспектора Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області ОСОБА_3 та Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області щодо проведення перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог земельного законодавства та складання акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 13 серпня 2012 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: М.І.Кишинський

Постанова складена в повному обсязі 25 лютого 2013 року.