Справа № 825/900/15-а
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року Чернігів Справа № 825/900/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Уляничеві М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області № 955 від 22.07.2015 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «є» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом в ОВС»; визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області № 278 о/с від 26.09.2014, яким позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «є» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом в ОВС (за порушення дисципліни)»; поновити позивача на службі в органах внутрішніх справ на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області у званні лейтенанта з 29.09.2014; стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на користь позивача грошове забезпечення відповідно до його посади за час вимушеного прогулу в сумі 112589,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.09.2014 на підставі наказів від 22.07.2014 № 955, від 26.09.2014 № 278 о/с за грубе порушення службової дисципліни, яке виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, його було звільнено з посади дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області. Стверджує, що 19.06.2014 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 969131 він не перебував в стані алкогольного спяніння, а також не був притягнутий до адміністративної відповідальності в установленому законом порядку, про що свідчить постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.09.2014, якою закрито провадження в справі щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП у звязку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Крім того, зазначає, що в той же день самостійно звернувся до лікарні, де за висновками лабораторного дослідження був тверезий.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні в задоволенні позову просили відмовити та пояснили, що позивач, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, порушив вимоги Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, в звязку з чим після проведення службового розслідування за наявності достатніх підстав дискредитування звання рядового та начальницького складу був звільнений з органів внутрішніх справ. Крім того, вважають, що постанова Деснянського районного суду від 22.09.2014 у справі № 750/6709/14 не є реабілітуючою обставиною, оскільки провадження у справі було закрито за закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідачів, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач з 30.01.2012 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області.

Згідно наказу в.о. начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 22.07.2014 № 955, за грубе порушення службової дисципліни, вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги працівника ОВС України, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, керування 19.06.2014 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та без посвідчення водія дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, ОСОБА_1 звільнено з ОВС України за підпунктом «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с. 91).

Вказаний наказ реалізовано шляхом видання наказу № 277 о/с від 26.09.2014 про звільнення дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_1 29.09.2014 у запас Збройних Сил України за підпунктом «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с. 42).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначено Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі Положення).

Відповідно до підпункту «є» пункту 64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Згідно з частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV (далі Дисциплінарний статут) cлужбова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування (частина перша статті 14 Дисциплінарного статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, начальником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_6, за фактом вчинення позивачем адміністративних правопорушень за статтями 126, 130 КУпАП, видано наказ від 20.06.2015 № 559 про призначення службового розслідування (а.с. 75).

За результатами проведеного службового розслідування 25.06.2014 комісією у складі: голови комісії начальника ВІОС УКЗ УМВС України в Чернігівській області підполковника міліції ОСОБА_7, членів комісії інспектора ВІОС УКЗ УМВС України в Чернігівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_8, старшого оперуповноваженого в ОВС ВВБ в Чернігівській області ДВБ МВС України підполковника міліції ОСОБА_9 складено висновок службового розслідування за фактом грубого порушення дисципліни дільничним інспектором міліції відділу дільничних інспекторів міліції Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області ОСОБА_1 (а.с. 76-80), яким встановлено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та без посвідчення водія.

Так, в ході службового розслідування було встановлено, що 19.06.2014 о 05 год. 35 хв. у м. Чернігові по вул. Комсомольській інспекторами ВДАІ м. Чернігова УМВС України в Чернігівській області було зупинено транспортний засіб Фольксваген-Кадді, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням лейтенанта міліції ОСОБА_1 з явними ознаки алкогольного спяніння та без посвідчення водія. ОСОБА_1 було доставлено до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру для встановлення факту перебування останнього у стані алкогольного спяніння. За результатами обстеження, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 945 станом на 06 год. 30 хв. 19.06.2014 виявлено, що особа перебуває у стані алкогольного спяніння. У подальшому відносно лейтенанта міліції ОСОБА_1 були складені протоколи про адміністративне правопорушення за статтями 126, 130 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується поясненнями сторін, що 19.06.2014 позивач відмовився проходити огляд з метою виявлення стану алкогольного спяніння за допомогою алкотестера, в звязку з чим у медичному закладі був проведений медичний огляд лікарям.

Згідно з даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 945 від 19.06.2014 позивач перебував у стані алкогольного спяніння (а.с. 45).

У відповідності до вимог пунктів 3.15. та 3.16. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.09.2009 року № 400/666, за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис уповноваженій особі Державтоінспекції МВС, яка доставила дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я (пункт 3.20. вказаної Інструкції).

З контексту вищенаведених норм слідує, що належним документом, який підтверджує наявність чи відсутність в особи стану алкогольного спяніння є висновок медичного огляду.

Виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого за формою № 027/о, яка видана Чернігівським обласним наркологічним диспансером про відсутність у позивача станом на 15 год. 00 хв. 19.06.2014 ознак спяніння, на переконання суду не є належним та допустимим доказом, оскільки призначена для взаємообміну інформацією амбулаторно-поліклінічних і стаціонарних закладів охорони здоров'я щодо діагнозу, перебігу захворювання, стану хворого при направленні (виписці), проведенні досліджень, консультацій в інших закладах охорони здоров'я, лікування, диспансерного спостереження та інших рекомендацій хворому (наказ від 14.02.2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності та підпорядкування») (а.с. 46).

Вказана виписка видається хворому, який перебував у медичному закладі на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні. Проте, як пояснив позивач в судовому засіданні, що він не перебував на лікуванні в Чернігівському обласному наркологічному диспансері.

Доводи позивача про порушення відповідачем під час проведення службового розслідування норм Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України в частині відібрання у нього пояснень, спростовуються письмовими поясненнями від 20.06.2014 написаними власноруч позивачем, а тому суд вважає їх безпідставними.

Також суд вважає безпідставними твердження позивача, що його не ознайомили з наказом № 955 від 22.07.2014 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки з даного наказу вбачається, що 22.09.2014 позивач був ознайомлений з ним під підпис (а.с. 91).

Крім того, суд не бере до уваги посилання позивача на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.09.2014 про закриття провадження у справі № 750/6709/14, з огляду на те, що факт закриття провадження у справі в звязку з закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП не спростовує вчинення позивачем дій, які дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, що стали підставою для його звільнення (а.с. 43).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувані накази прийняті відповідачем в межах чинного законодавства, а тому підстави для визнання їх протиправними та скасування відсутні.

Позовні вимоги про поновлення на службі в органах внутрішніх справ України та про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від попередніх.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, заперечуючи позов в силу положень частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, спростував доводи позивача і довів правомірність вчинених дій та прийнятих наказів.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.О. Непочатих