Справа № 2а/2508/10099/2011
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко Є.О.

Суддів: Земляна Г.В.

Межевич М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання нарахування і виплати додаткової пенсії, підвищення до неї та грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації (далі - УПСЗН Козелецької РДА), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУПФУ в Чернігівській області) про визнання протиправними дій щодо не здійснення нарахування і виплати щомісячної грошової допомоги в розмірі 30% від мінімальної заробітної плати, додаткової пенсії у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком і підвищення до неї в розмірі 1 мінімальної заробітної плати відповідно до ст.ст. 37,39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання здійснити такі виплати в межах строку звернення до суду.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 березня 2012 року позов задоволено. Визнано незаконними дії УПСЗН Козелецької РДА та ГУПФУ в Чернігівській області щодо не здійснення нарахування і виплати позивачу щомісячної грошової допомоги, додаткової пенсії і підвищення до неї в розмірі, відповідно до ст.ст. 37,39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано ГУПФУ в Чернігівській області здійснити позивачу нарахування та виплату додаткової пенсії і підвищення до неї в розмірі, відповідно до ст.ст. 39,51 цього Закону, а УПСЗН Козелецької РДА зобов'язано здійснити нарахування та виплату щомісячної грошової допомоги в розмірі, відповідно до ст. 37 цього Закону, за період з 19.04.2011 р. по 22.07.2011 р., з врахуванням вже проведених виплат.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2013 року апеляційну скаргу УПСЗН Козелецької РДА залишено без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 березня 2012 року - без змін.

На постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 березня 2012 року ГУПФУ в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині щодо виплат згідно ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та в цій частині ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, позивач належить до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до 4 категорії, отримує пенсію за віком та постійно проживає на території, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991 №106 віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю і є непрацюючим пенсіонером.

Згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в чинній редакції на час виникнення спірних правовідносин) пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, зокрема у зоні посиленого радіоекологічного контролю підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті, а відповідно до неї в розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 51 цього Закону особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія, заподіяна за шкоду здоров'ю, визначається у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якого мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність, а розмір мінімальної заробітної плати для осіб щорічно встановлюється Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Всупереч ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» належні позивачу виплати здійснювались ГУПФУ в Чернігівській області в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року №530.

Проте, з огляду на загальні засади приорітетності законів над підзаконними актами Закон України має вищу юридичну силу в порівняні з постановою Кабінету Міністрів України, а тому колегія суддів вважає, що відповідач неправомірно здійснював належні позивачу виплати в меншому розмірі ніж це встановлено ст.ст. 39,51 вказаного Закону.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що 14.06.2011 р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» №3491-VI, відповідно до якого п. 7 ч. 1 Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення, зокрема ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 р. прийнята постанова «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» №745 (набрала законну силу з 23.07.2011), п.1 якої встановлено, що особам які є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до 4 категорії додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю виплачується у розмірі 5% прожиткового мінімуму, а п. 4 - що підвищення до пенсій непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоактивного контролю здійснюється в розмірі 5,2 грн.

Тобто з 23.07.2011 р. при нарахуванні належних позивачу виплат застосуванню підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 06.07.2011 р. №745, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що 22.07.2011 р. є кінцевим строком по який позивачу належить здійснювати виплати в розмірах встановлених ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в оскаржуваній частині, а тому апеляційну скаргу ГУПФУ в Чернігівській області необхідно залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 березня 2012 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 березня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Межевич М.В.

.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Межевич М.В.

Земляна Г.В.