Справа № 808/1709/15
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2015 рокусправа № 808/1709/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мартиненка О.В.

суддів: Юрко І.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року у справі №808/1709/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці про визнання протиправним та скасування наказу в частині, поновлення на роботі та відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 10.03.2015 №26 о/с «По особовому складу» в частині скасування наказу УМВС від 09.07.2014 №56 о/с у частині поновлення на посаді майора міліції ОСОБА_1 (М-113528), старшого оперуповноваженого сектору державно служби боротьби з економічною злочинністю лінійного відділу на станції Запоріжжя, та звільнення з 10.03.2015;

- поновити майора міліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору державно служби боротьби з економічною злочинністю лінійного відділу на станції Запоріжжя Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці;

- стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.03.2015 по день поновлення на службі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на протиправність дій відповідача у вигляді безпідставного звільнення, оскільки з моменту поновлення на службі за судовим рішенням, будь-яких дисциплінарних проступків він не вчиняв та сумлінно виконував покладені на нього посадові обовязки. Також зазначає, що відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ, порушив терміни притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності передбачені Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована, фактично, доводами адміністративного позову. На думку позивача, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що ухвалою Вищого адміністративного суду від 03.02.2015 року у справі №808/6976/13-а (К/800/33976/14) встановлена правомірність наказу №103 «Про покарання працівників міліції». В той же час, наказ №47о/с «По особовому складу», яким було безпосередньо звільнено позивача, було скасовано постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі №808/6535/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014р. Вказаними рішеннями було поновлено позивача на посаді, а тому скасування наказу про поновлення можливе лише у разі скасування вказаних рішень.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 22.08.2012 по 08.05.2013 майор міліції ОСОБА_1 проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого сектору Державної служби

боротьби з економічною злочинністю лінійного відділу на станції Запоріжжя Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці.

Наказом начальника УМВС України на Придніпровській залізниці від 26.04.2013 №103 «Про покарання працівників управління» за порушення вимог Закону України «Про міліцію», Присяги, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, наказів МВС України №81 від 16.03.2007, №157 від 15.05.2007, №90 від 26.03.2010 та вчинення дій, що призвели до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом отримання хабара, на майора міліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю лінійного відділу на станції Запоріжжя, накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (пункт перший наказу).

Наказом начальника УМВС України на Придніпровській залізниці від 08.05.2013 №47 о/с «По особовому складу» позивача звільнено у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2013 у справі №808/6976/13-а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до УМВС України на Придніпровській залізниці про скасування наказу УМВС України на Придніпровській залізниці від 26.04.2013 №103 «Про покарання працівників управління» за порушення вимог Закону України «Про міліцію» було відмовлено (а.с. 15-17).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2014 по справі №808/6976/13-а, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1, скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2013 у справі №808/6976/13-а та прийнято нову про задоволення позову, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України на Придніпровській залізниці від 26.04.2013 №103 «Про покарання працівників управління» (а.с. 18-20).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.06.2014 у справі №808/6536/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014р., визнано противоправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці від 08.05.2013 № 47о/с «По особовому складу» в частині звільнення з органів МВС у запас (з постановкою на військовий облік) за п.64 «є» (за порушення дисципліни) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України» майора міліції ОСОБА_1 (М-113528), старшого оперуповноваженого сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю лінійного відділу на станції Запоріжжя, з 08.05.2013 (а.с. 9-11).

Підставою для скасування наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці від 08.05.2013 № 47о/с «По особовому складу» стало скасування судовими рішеннями наказу УМВС України на Придніпровській залізниці від 26.04.2013 №103 «Про покарання працівників управління».

Наказом УМВС України на Придніпровській залізниці №56 о/с від 09.07.2014 «По особовому складу», на виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 26.06.2014 у справі №808/6536/13-а, скасовано наказ УМВС від 08.05.2013 № 47о/с у частині звільнення з ОВС у запас за п.64 «є» (за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_1 (М-113528), старшого оперуповноваженого сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю лінійного відділу на станції Запоріжжя (за рахунок посади старшого оперуповноваженого відділу державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС), якого вважати працюючим з 08.05.2013 (а.с. 60).

Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.02.2015 року у справі №808/6976/13-а (К/800/33976/14) скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2014р. та залишено в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2013р. Вказано на те, що оскільки висновком судового розслідування, постановою старшого слідчого Запорізької прокуратури з нагляду за додержанням законів в транспортній сфері від 08.05.2013р., постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 03.06.2013р. та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18.06.2013р. встановлено факт отримання хабара ОСОБА_1, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позову (а.с.21-22).

10 березня 2015 року наказом УМВС України на Придніпровській залізниці №26 о/с «По особовому складу» скасовано наказ УМВС від 09.07.2014 №56 о/с у частині поновлення на посаді майора міліції ОСОБА_1 (М-113528), старшого оперуповноваженого сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю лінійного відділу на станції Запоріжжя, з 10.03.2015. Вирішено вважати його звільненим з 10.03.2015 року (а.с.7).

Правомірність та обґрунтованість вказаного наказу є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваним наказом реалізовано наказ начальника УМВС України на Придніпровській залізниці від 26.04.2013 №103 «Про покарання працівників управління», який є чинним та на момент прийняття оскаржуваного наказу не скасований. З цих підстав, суд також зазначив, що спірним наказом не накладалось дисциплінарних стягнень, як помилково вважає позивач, а його посилання на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26.06.2014 по справі №808/6536/13-а, якою скасовано наказ №47 о/с в частині звільнення позивача є безпідставними, оскільки вказана постанова не має приюдиційного значення при розгляді даної справи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З огляду на суть спірних правовідносин, доводи, викладені позивачем у позові та апеляційній скарзі, а також доводи, викладені відповідачем у запереченнях на позов, вирішальними, в межах розгляду даної справи, є питання наявності чи відсутності підстав у відповідача для прийняття оскаржуваного наказу, а також, чи впливає на правильність таких підстав рішення суду про поновлення позивача на посаді.

Відповідно до ст.257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється у порядку визначеному Законом України від 21.04.99 №606 «Про виконавче провадження».

Статтею 76 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ про поновлення незаконно звільненого працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається завершеним з моменту фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного акта органу, що прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.06.2014 у справі №808/6536/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2014р., визнано противоправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці від 08.05.2013 № 47о/с «По особовому складу» в частині звільнення з органів МВС у запас (з постановкою на військовий облік) за п.64 «є» (за порушення дисципліни) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України» майора міліції ОСОБА_1 (М-113528), старшого оперуповноваженого сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю лінійного відділу на станції Запоріжжя, з 08.05.2013. Поновлено майора міліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю лінійного відділу на станції Запоріжжя Управління Міністерства внутрішніх справ України на придніпровській залізниці.

На виконання вказаної постанови, відповідачем було винесено Наказ №56 о/с від 09.07.2014 «По особовому складу», яким наказано вважати ОСОБА_1 працюючим з 08.05.2013р.

Спірним наказом УМВС України на Придніпровській залізниці №26 о/с від 10.03.2015 року «По особовому складу» скасовано наказ УМВС від 09.07.2014 №56 о/с у частині поновлення на посаді майора міліції ОСОБА_1 (М-113528), старшого оперуповноваженого сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю лінійного відділу на станції Запоріжжя, з 10.03.2015 та наказано вважати його звільненим з 10.03.2015 року.

Отже, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 26.06.2014 не може розповсюджувати свою дію на спірний наказ, оскільки постанова суду вже є виконаною та нею вирішувалося питання обґрунтованості звільнення позивача з 08.05.2013р., а спірний наказ стосується скасування наказу про поновлення позивача на службі з 10.03.2015р.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 26.06.2014 по справі №808/6536/13-а, не має приюдиційного значення для вирішення даної справи.

Суд першої інстанції вірно визнав безпідставними посилання позивача на те, що відповідачем пропущено строк передбачений Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», для накладення дисциплінарного стягнення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Згідно ст.18 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Отже, наведеними нормами права встановлено строк для накладення дисциплінарного стягнення, а також визначено момент, з якого таке стягнення вважається виконаним. При цьому, строки виконання накладеного дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, вказаними нормами права не встановлені.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ було накладено на позивача саме наказом начальника УМВС України на Придніпровській залізниці від 26.04.2013 №103 «Про покарання працівників управління», прийнятого за результатами службового розслідування.

Наказом №47 о/с «По особовому складу» було реалізовано наказ начальника УМВС України на Придніпровській залізниці від 26.04.2013 №103 «Про покарання працівників управління», тобто саме з моменту прийняття наказу №47 о/с дисциплінарне стягнення вважалося виконаним.

Визнання судом касаційної інстанції правомірним наказу №103 «Про покарання працівників управління» свідчить про правомірність накладення дисциплінарного стягнення, і скасування судами наказу №47 о/с «По особовому складу» не нівелює цей факт (накладення дисциплінарного стягнення).

Тобто, з моменту визнання судом касаційної інстанції правомірним наказу №103 «Про покарання працівників управління», дисциплінарне стягнення, фактично, є невиконаним до видання наказу по особовому складу.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що спірним наказом №26 о/с від 10.03.2015р. на позивача не накладалось дисциплінарних стягнень, а лише реалізовано наказ від 26.04.2013р. №103. Тобто, з 10.03.2015 року дисциплінарне стягнення є виконаним.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник позивача наполягала на тому, що спірним наказом позивача було звільнено з роботи, проте у підставах для звільнення не вказано наказ начальника УМВС України на Придніпровській залізниці від 26.04.2013 №103 «Про покарання працівників управління».

Такі доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки спірним наказом №26 о/с від 10.03.2015 року «По особовому складу» скасовано наказ УМВС від 09.07.2014 №56 о/с у частині поновлення на посаді майора міліції ОСОБА_1, відповідно підставою для скасування вказаного наказу є ухвала Вищого адміністративного суду України від 03.02.2015 року, а не наказ начальника УМВС України на Придніпровській залізниці від 26.04.2013 №103 «Про покарання працівників управління».

Посилання позивача на те, що з моменту поновлення позивача на посаді (08.05.2013р.) і до моменту видання спірного наказу (10.03.2015р.) будь-яких дисциплінарних проступків він не вчиняв та сумлінно виконував покладені на нього посадові обовязки не можуть бути предметом розгляду даної справи, оскільки обставини, які стали підставою для видання спірного наказу, не стосуються періоду роботи позивача з 08.05.2013р. по 10.03.2015р.

Посилання позивача на закриття кримінального провадження та відсутність вироку суду, яким було б встановлено вину ОСОБА_1 не мають значення для вирішення даної справи, оскільки, в межах розгляду даної справи, не вирішується питання наявності чи відсутності вини у діях ОСОБА_1, що стало підставою для видання наказу від 26.04.2013 №103 «Про покарання працівників управління», а вирішується питання наявності чи відсутності підстав для видання спірного наказу №26 о/с, і як зазначено вище, такі підстави у відповідача були.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

З огляду на викладені обставини справи та враховуючи доводи, якими обґрунтовувались вимоги апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для його скасування не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року у справі №808/1709/15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

(Ухвалу у повному обсязі складено 17.07.2015р.)

Головуючий: О.В. Мартиненко

Суддя: І.В. Юрко

Суддя: В.А. Шальєва