Справа № 8031/10/1570
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

8031/10/1570

Справа № 8031/10/1570

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.,

секретаря Юзефович Ю.А.

В С Т А Н О В И В:

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що рішення, яке оспорюється винесено на підставі акту перевірки СДПІ №470/22-1/31795692/7 від 29.07.2010 року невиїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах ТОВ „Готель Одеса” з ПП «Мет-Профіль» за період з 01.04.2010 року по 30.06.2010 року та з ПП «СІМ-СІМ 2009» за період з 01.06.2010р. по 30.06.2010р. Але висновки Акту про порушення ним пп.«д» пп.7.2.1 п.7.2, пп.7.4.1,7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року №168/97-ВР із змінами та доповненнями (далі Закон України №168/97-ВР), та п.18 Порядку заповнення податкових накладних, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 року №165 (далі Порядок №165), в результаті чого завищено суму податкового кредиту у розмірі 347655,25грн. при здійсненні ним господарської діяльності не відповідають дійсним обставинам, оскільки ним відповідно до вимог пп.7.4.5. п.7.4 статті 7 Закону України №168/97-ВР до податкового кредиту включені тільки ті суми, які підтверджені податковими накладними, які відповідають вимогам по їх складанню. Контрагенти - ПП «Мет-Профіль», ПП «СІМ-СІМ 2009» на час здійснення господарських операцій були включені до ЄДР як суб’єкти господарювання, а тому для ТОВ „Готель Одеса” відповідно до ст.18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців” ці відомості є достовірними. Незнаходження за юридичною адресою контрагентів, та не сплата податку продавцем не спливає на формування податкового кредиту покупцем. Порушення п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР з боку ТОВ „Готель Одеса” допущено не було, оскільки ця норма стосується порядку складання податкової накладної продавцем товарів, а ТОВ „Готель Одеса” є покупцем.

Крім того, позивач просить визнати дії відповідача стосовно проведення перевірки, в результаті якої було складено акт від 29.07.2010 року неправомірними, оскільки відповідно до пп.7.7.5 п.7.5 ст.5 Закону України №168/97-ВР документальну невиїзну перевірку даних заявлених в податковій декларації з ПДВ податковий орган має право провести протягом 30 днів, наступних за днем отримання цієї податкової декларації. ТОВ „Готель Одеса” декларація з ПДВ за квітень 2010 р. подана 19.05.2010 р., за червень 2010р.- 20.07.2010р., а тому перевірку СПДІ могло здійснити декларації з ПДВ за квітень – до 19.06.2010р., а по декларації за червень – до 20.08.2010 року. Перевірка проведена за обома деклараціями 29.07.2010 року. Крім того, позивач вважає, що під час перевірки були порушені його права, оскільки він не був повідомлений про здійснення перевірки та запрошений до податкового органу для участі в здійсненні перевірки.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача СДПІ позовні вимоги не визнав, наполягав, що оспорюване повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим, винесене у відповідності до вимог чинного законодавства.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані ними докази у їх сукупності, судом встановлено, що ТОВ „Готель Одеса” зареєстровано виконавчим комітетом Одеської міської ради 24.12.2001 року, свідоцтво А00 №271473 (т.1 а.с.18). На податковому обліку в органах державної податкової служби з 28.12.2001 року, зареєстровано платником ПДВ, остання довідка від 08.11.2007 року.

29.07.2010 року посадовими особами СДПІ проведена документальна невиїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при взаємовідносинах ТОВ „Готель Одеса” з ПП «Мет-Профіль» за період з 01.04.2010 року по 30.06.2010 року та з ПП «СІМ-СІМ 2009» за період з 01.06.2010 р. по 30.06.2010 р., за результатами якої складений акт № 470/22-1/31795692/7 від 29.07.2010 р. (т.1 а.с.20-25) .

В висновку Акту вказано, що перевіркою встановлені порушення пп.«д» пп.7.2.1 п.7.2, пп.7.4.1,7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України №168/97-ВР, та п.18 Порядку №165, в результаті чого завищено суму податкового кредиту у розмірі 347655,25грн., в т.ч. по періодах: квітень 2010р.- 169655,25грн.; червень 2010р.- 178000,00грн.

В Акті зазначено, що підприємством ТОВ „Готель Одеса” до складу податкового кредиту було включено суми ПДВ по податкових накладних, оформлених з порушенням діючого законодавства, а саме постачальником визначені недостовірні відомості щодо розташування юридичної особи, зареєстрованої як платник ПДВ. Висновки перевіряючих базуються на тому, що з ДПІ Малиновського району міста Одеси були отримані відомості про неможливість проведення перевірки ПП «Мет-Профіль» та ПП «СІМ-СІМ 2009» з питань підтвердження відомостей по взаємовідносинах з контрагентами, яким сформовано податкові зобов’язання та податковий кредит у зв’язку з відсутністю їх за місцезнаходженням.

В акті перевірки також зазначено, що відповідно до пп.7.2.3 п.7.2 ст. 7 Закону України №168/97-ВР податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов’язань продавця. Але у звітних періодах (квітень, червень 2010 року) згідно бази АІС «Податки» платниками податку ПП «Мет-Профіль» та ПП «СІМ-СІМ 2009» не подано до ДПІ декларації з ПДВ, податкові зобов’язання відсутні, у тому числі по контрагенту ТОВ „Готель Одеса”, не сплачені суми ДПВ за вказані звітні періоди.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» передбачене право органів державної податкової служби здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов’язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов’язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, повноти нарахування і сплати податків та зборів особами, на яких згідно з законами України покладено обов’язок утримувати та/або сплачувати податки та збори.

В акті перевірки № 470/22-1/31795692/7 від 29.07.2010 р. зазначено, що відповідачем на підставі п.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» проведена документальна невиїзна перевірка на підставі поданих декларацій з ПДВ за квітень, червень 2010 року, а також на підставі наданих ТОВ „Готель Одеса” відповідно до листа від 17.06.2010 року документів.

Таким чином, СДПІ діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом. Суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення відповідачем строків проведення камеральної перевірки податкових декларацій з ПДВ, встановлених підпунктом 7.7.5 п.7.5 ст.5 Закону України №168/97-ВР, оскільки зазначена норма Закону не була підставою для проведення документальної невиїзної перевірки позивача відповідачем.

Також суд не приймає до уваги доводи позивача своїх позовних вимог щодо визнання неправомірними дій СДПІ з посиланням на не відображення у вступній частині Акту перевірки від 29.07.2010 року підстав для проведення перевірки, передбачених ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», а саме дати та номеру наказу на перевірку та направлення, оскільки ст.11-1 регламентує підстави та порядок проведення виїзних перевірок, а відносно позивача проведена невиїзна документальна перевірка.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем пп.«д» пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР, та п.18 Порядку №165. Підпункт 7.2.1 визначає реквізити, які повинні мати податкова накладна, у тому числі відповідно до пп. «д» місце розташування юридичної особи. Проте ПП «Мет-Профіль» та ПП «СІМ-СІМ 2009», які надали податкові накладні позивачу не знаходяться за юридичною адресою.

Судом встановлено, що ТОВ „Готель Одеса” 29-30 березня 2010 року, 06 квітня 2010 року заключило сім договорів з ПП «Мет-Профіль» про надання послуг – забезпечення роботи обладнання, інженерних систем, мойка фасадів, чистка килимів та інші (а.с.44-56), 05.05.2010 року договір з ПП «СІМ-СІМ 2009» про надання послуг кейтерінгу (а.с.153-154). Відповідно до вказаних договорів складені акти сдачі - прийомки робіт (надання послуг), та ПП «Мет-Профіль» і ПП «СІМ-СІМ 2009» складені податкові накладні, на підставі яких позивачем сформований податковий кредит (т.1 а.с.57-133, 155-182).

Суд вважає необґрунтованим посилання в Акті перевірки на порушення позивачем ТОВ „Готель Одеса” пп.«д» пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР, та п.18 Порядку №165 щодо зазначення в податкових накладних недостовірних відомостей щодо розташування юридичних осіб – постачальників позивача ПП «Мет-Профіль» і ПП «СІМ-СІМ 2009», оскільки в податкових накладних містяться всі реквізити, необхідність яких зазначена у пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України №168/97-ВР, та п.18 Порядку №165. СДПІ в акті перевірки не зазначило наявності доказів того, що позивач був усвідомлений про незнаходження постачальника за вказаною адресою. Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців” відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатись на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатись на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Статтею 1 Закону України №168/97-ВР встановлені значення термінів, якому вони вживаються у Законі. В силу пунктів 1.3,1.5,1.6 статті 1 цього Закону платник податку – особа, згідно з цим Законом зобов’язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що оплачується покупцем. Звітний (податковий) період – період, за який платник податку зобов’язаний проводити розрахунки податку та сплачувати його до бюджету. Податкове зобов’язання – загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоду, визначена згідно з цим Законом. В п.1.7 статті 1 Закону визначено, що податковий кредит – це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Статтею 7 Закону України №168/97-ВР регламентується порядок обчислення і сплати податку, а також порядок формування податкового кредиту. Підпунктом 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України №168/97-ВР визначено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду з зв’язку з придбанням товарів, послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

Перевіркою встановлено, що у звітних періодах (квітень, червень 2010 року) згідно бази АІС «Податки» платниками податку ПП «Мет-Профіль» та ПП «СІМ-СІМ 2009» не подано до ДПІ декларації з ПДВ, податкові зобов’язання відсутні, у том числі по контрагенту ТОВ „Готель Одеса”, не сплачені суми ПДВ за вказані звітні періоди. ПП «Мет-Профіль» та ПП «СІМ-СІМ 2009» відсутні за юридичною адресою. Актом ДПІ у Малиновському районі від 28.07.2010 року встановлено неможливість фактичного здійснення ПП «СІМ-СІМ 2009» господарських операцій, відсутність майна, матеріальних ресурсів, умов для здійснення господарських операцій, досягнення результатів економічної діяльності (а.с.22-24, 198-209).

Статтею 2 Закону України «Про систему оподаткування» визначено, що під податком до бюджетів слід розуміти обов’язковий внесок до бюджету відповідного рівня, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначається законами України.

Порядок та умови сплати ПДВ визначені Законом України №168/97-ВР. Виходячи з понять податку, податкового зобов’язання з ПДВ та податкового кредиту, суд вважає, що позивач не мав права формувати податковий кредит по правовідносинам з ПП «Мет-Профіль» та ПП «СІМ-СІМ 2009», які не тільки не сплатили ПДВ до бюджету, а і не визначили своїх податкових зобов’язань.

С цих підстав суд не приймає до уваги доводи позивача, що податковий кредит сформований ним на підставі податкових накладних, складених зазначеними контрагентами, так як відповідно до п.7.2.3 податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов’язань та є податковим документом і зі сплати податків. Проте судом достовірно встановлено, що вказані податкові накладні не відповідають зазначеним вимогам, оскільки податкові зобов’язання не виникли – не визначені та не сплачені.

При цьому суд враховує, що позивач є суб’єктом підприємницької діяльності. Відповідно до ст.1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво – це безпосередня самостійна, систематична та на власний ризик діяльність з метою отримання прибутку. Одним з принципів підприємницької діяльності (ст.5 Закону) – є самостійний вибір постачальників продукції (послуг).

Суд також не приймає як докази в обґрунтування позовних вимог надані в судовому засіданні представником позивача копії податкових декларацій з ПДВ своїх контрагентів - ПП «Мет-Профіль» за квітень, червень 2010 року, які отримані ДПІ 03.11.2010 року при граничному строку подачі 20.05.201 0року та 20.07.2010 року (а.с.2-21) та ПП «СІМ-СІМ 2009» за червень 2010 року, яка відправлена до ДПІ поштою 10.08.2010 року ( при граничному строку подачі 20.07.2010 року) - в день звернення позивача з даним позовом до суду (т.2 а.с.1-7), у зв’язку з їх неналежністю.

Відповідно до ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Статтею 4 Закону України Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлений порядок надання податкової декларації та визначення суми податкових зобов’язань, відповідно до якого надана до ДПІ декларація повинна бути крім іншого визнана контролюючим органом податковою декларацією (податковою звітністю). Представник позивача не надав пояснень щодо походження наданих ним копій декларацій своїх контрагентів, не надав суду жодного доказу, що надані ним копії податкових декларацій були прийняти ДПІ як податкова звітність, а не спростував твердження ДПІ, що податкові декларації ПП «Мет-Профіль» за квітень, червень 2010 року не прийняті ДПІ як податкова звітність, а ПП «СІМ-СІМ 2009» за червень 2010 року податкової декларації не надавало.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» обов’язковим видом обліку підприємства є бухгалтерський облік. Податкова та інші види звітності ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Статтею 9 Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо – безпосередньо після її закінчення. Первинні документи повинні мати обов’язкові реквізити, які зазначені в цієї статті, та в яких крім іншого повинно бути зазначено зміст та обсяг господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Досліджені судом первинні документи, а саме акти здачі - прийомки робіт (надання послуг), які складені між позивачем та ПП «Мет-Профіль» та ПП «СІМ-СІМ 2009», та які стали підставою для складання податкових накладних контрагентами позивача, не відповідають вищезазначеним вимогам законодавства, що унеможливлює зробити висновок щодо фактичного надання послуг та їх об’єму, в них відсутні дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Не відповідають вимогам законодавства та не можуть бути прийняті як первинні документі в обґрунтування виконаних робіт (послуг) також надані у судовому засіданні представником позивача: копії смет на виконання робіт, в яких відсутні дати, прізвища осіб, які їх склали, вартість окремих робіт та загальна вартість робіт (т.2 а.с.22-59), копії заявок (а.с.70-73,75,79-8389-90,94,97,100-103).

Вищезазначений висновок суду підтверджується, зокрема, також наступним.

Відповідно до договору №81/03 від 30.03.2010 року укладений договір між позивачем та ПП «Мет-Профіль» щодо хімчистки килимного покриття номерного фонду площею 5872,25кв.м з наступним нанесенням захисних засобів протягом другого кварталу 2010 року(т.1 а.с.50-51) Вартість робіт складає 72тис грн. у місяць. Розрахунок провадиться після закінчення робіт виконавцем. Проте сторонами складені акти здачі – прийомки робіт 30.04.2010 року та 30.06.2010 року (т.1 а.с.114,121), тобто не по закінченню робіт, але з актів не вбачається які саме роботи були зроблені в квітні, а які відповідно до акту від 30.06.2010 року.

Договором №77-03/2010 від 30.03.2010 року між позивачем та ПП «Мет-Профіль» визначено, що виконавець - ПП «Мет-Профіль» здійснить роботи по обслуговуванню та забезпеченню робіт обладнання АТС Alcatel протягом 2-го кварталу 2010 року. Вартість послуг складає 12 тис грн. Проте акти здачі – прийомки робіт та накладні виписані на 30тис грн. (т.1 а.с.73,80,98,115). Відповідно до договору №88/03-2010 від 30.03.2010 року ПП «Мет-Профіль» прийняло на себе обов’язок протягом 2-го кварталу 2010 року здійснювати технічну підтримку систем «Актима» та «Джонсон». Загальна вартість послуг по кожної системі – 15 тис.грн. (т.1 а.с.54). Акти здачі – прийомки робіт та накладні виписані по системі «Актима» на 24 тис грн. (т.1 а.с.64,79,107,127), по системі «Джонсон» на суму 45 тис.грн. (т.1 а.с.61,85,110,116). Жодним документом не визначено фактичне надання послуг, їх об’єм, причини зміни вартості наданих послуг.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що позивач не довів суду ті обставини, на які посилався в їх обґрунтування позовних вимог і вони задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя

У задоволенні позову відмовити

30 листопада 2010 року.