Справа № 357/16250/14-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
14 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Степанюка А.Г.,
суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,
при секретарі - Ліневській В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
У листопаді 2014 року ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області (далі Відповідач, Управління) про: визнання протиправним рішення начальника Управління від 09.10.2014 року №270 про відмову Позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язання Відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10 липня 2014 року.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2015 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Позивач має право на зменшення пенсійного віку на 5 років у зв`язку з участю в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідкою установленої законом форми.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Наголошує на невірній оцінці судом першої інстанції доказів, що призвело до ухвалення помилкового рішення.
Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи в судове засідання не з`явились, а тому справа розглядалась за наявними у ній матеріалами у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Як було встановлено судом першої інстанції, Позивач 10.07.2014 року звернувся до Управління із заявою про призначення йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 5 років.
На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. 22 Конституції України, ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФ України від 25.11.2005 року № 22-1, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність відмови Управління у призначенні Позивачу пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 років, оскільки останнім подано достатньо документів, якими підтверджується факт його роботи у зоні відчуження у 1986 та 1987 роках.
З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Положеннями ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» (далі Закон) закріплено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Згідно абз. 4 ч. 1 ст. 55 Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році 5 років.
Відповідно до абз. 7 пп. «ґ» п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФ України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок), в редакції, яка діяла на момент звернення Позивача із заявою, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку було подано до Управління наступні документи:
- посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 3 серії НОМЕР_1 від 07.07.1993 року (а.с. 8);
- трудова книжка серії НОМЕР_2 від 29.11.1979 року (а.с. 12);
- довідку Білоцерківського спеціалізованого будівельно-монтажного управління треста «Хмельницькгазкомунбуд» від 20.08.1991 року №139-ОК (а.с. 14), в якій зазначено, що ОСОБА_1 працював водієм І класу та приймав участь в будівництві газопроводів та газифікації житлових будинків у Поліївському районі: з 23.10.1986 року по 25.10.1986 року у м. Чорнобиль (наказ від 23.10.1986 року №98); з 30.10.1986 року по 31.10.1986 року Зелений Мис (наказ від 30.10.1986 року №100); з 26.12.1986 року по 27.12.1986 року Зелений Мис (наказ від 23.12.1986 року №113); з 24.06.1987 року по 25.06.1987 року с. Рудня (наказ від 22.06.1987 року №28); з 15.06.1987 року по 16.07.1987 року с. Тараси (наказ від 13.07.1987 року №30); з 23.07.1987 року по 24.07.1987 року с. Рудня Гризлянська (наказ від 20.07.1987 року №31); з 24.08.1987 року по 28.08.1987 року с. Тараси (наказ від 20.08.1987 року №34);
- довідку Білоцерківського спеціалізованого будівельно-монтажного управління треста «Хмельницькгазкомунбуд» від 10.04.1991 року №2 про заробітну плату за період з 1984 року по 1987 рік (а.с. 15);
- відомості по нарахуванню заробітної плати за жовтень, листопад, грудень 1986 року по Білоцерківському спеціалізованому будівельно-монтажному управлінню (а.с. 28-33).
Отже, на думку колегії суддів, Білоцерківський міськрайонний суд Київської області обґрунтовано зазначив, що Позивачем було подано достатню кількість документів для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років, передбачених п. 7 Порядку.
Посилання Відповідача на те, що у ході перевірки Управлінням книг наказів за 1986 та 1987 роки було встановлено, що накази №№ 98, 100, 113, 30, 31, 34 за вказаними у довідці від 20.08.1991 року №139-ОК датами не видавалися суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки чинне законодавство не вимагає від особи обов`язкового надання копій документів, зазначених у довідці підприємства, на якому така особа працювала. Крім того, відсутність даних про накази №№98, 100, 113, 30, 31, 34 не може мати своїм наслідком позбавлення особи права на пенсію на умовах, визначених ст. 55 Закону, оскільки Позивач не може нести відповідальність за достовірність викладених у довідці №139-ОК даних.
Крім того, судом враховується, що відповідно до ст. 65 Закону учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою КМ України від 20.01.1997 року №51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Вказаним Порядком визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.
Як вже зазначалося раніше, Порядком передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122.
Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження відповідно до статті 15 Закону є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
За змісту наведених норм вбачається, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
При цьому Управлінням не було враховано, що згідно довідки Білоцерківського спеціалізованого будівельно-монтажного управління від 20.04.1993 року №86 (а.с. 27 зворотній бік), копію якої Відповідач отримав з листом Київської обласної державної адміністрації від 11.08.2014 року №05-52-1837, ОСОБА_1 за період роботи у м. Чорнобиль з 23.10.1986 року по 25.10.1986 року згідно наказу від 23.10.1986 року №98 виплачена додаткова заробітна плата у підвищеному розмірі відповідно до постанови РМ УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року №207в сумі 54,68 крб. з урахуванням коефіцієнту 2. Тобто, лише зі змісту даної довідки вбачається, що Позивач у період з 23.10.1986 року по 25.10.1986 року, тобто 2 дні, працював у м. Чорнобиль, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 року №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» належить до зони відчуження.
Крім іншого, судова колегія критично оцінює посилання Апелянта на те, що крім вищезазначених документів відсутні інші первинні документи, якими підтверджується факт отримання ОСОБА_1 оплати за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки згідно приписів п. 7 Порядку довідкою за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, повинен підтверджуватися лише період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням Відповідача про неналежність селища Зелений Мис до переліку населений пунктів і виробничих об`єктів, де оплата праці здійснюється відповідно з зонами небезпеки, водночас, враховуючи встановлені вище факти участі Позивача у роботах у зоні відчуження у м. Чорнобиль протягом 2 днів у жовтні 1986 року, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в Управління підстав для прийняття рішення від 09.10.2014 року №270.
Виходячи з комплексного аналізу приписів ст.ст. 15, 55 Закону та положень п. 7 Порядку, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо протиправності відмови Відповідача у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку на 5 років обґрунтованими, оскільки останнім було подано всі передбачені Законом та приписами Порядку документи для її призначення.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.
Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк
Судді В.В. Кузьменко
О.І. Шурко
Головуючий суддя Степанюк А.Г.
Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.