Справа № 2-а/2506/19500/11
Суддя: Сапон А. В.
Дата ухвалення: 2011-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Сапона А. В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання незаконними дій і бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

12.10.2011 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання незаконними дій і бездіяльність та зобовязання здійснити нарахування додаткової пенсії за період з 05 листопада 2010 року по 05 травня 2011 року в розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком та доплати до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, як особі, віднесеної до категорії4, встановлених статтями 39 та 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із змінами та доповненнями, внесеними рішеннями Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 року і від 09.07.2007 року №6-рп/2007 року та забезпечити виплату вказаних додаткової пенсії і підвищення, врахувавши суми вже виплаченої додаткової пенсії і підвищення, встановленої ст. 39 і 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.10.2011 року залишено без розгляду частину позовних вимог позивача про визнання незаконними дій і бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії за період з 05.11.2010 року по 11.04.2011 року з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Представник відповідача подав письмові заперечення на позов, в яких просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ої категорії. Територія, на якій проживає позивач, відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофизатвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року з наступними змінами та доповненнями відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю, що стверджується посвідченням потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС та довідкою Кархівської селищної ради.

Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив редакції Закону N 230/96-ВР від 06.06.96, непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиособам, віднесеним до категорії 4 призначається додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Позивач є непрацюючим пенсіонером, проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю та є потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії, а тому має право на отримання доплати до пенсії, як проживаюча на території радіоактивного забруднення в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофидія положень цього закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Згідно ст. 92 п. 6 ч. 1 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту.

Отже, Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає вищу юридичну силу, ніж Постанова Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.96 р. Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому суд вважає, що підлягають застосуванню норми ст.ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які передбачають щомісячну доплату в розмірі мінімальної заробітної плати та 15% мінімальної пенсії за віком.

Крім того, слід зазначити, що встановлений ще в 1996 році Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.96 р. Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофирозмір доплат і компенсацій протягом тривалих років не змінювався, не зважаючи на постійне підвищення мінімальної зарплати і не відповідає розміру встановленим іншими законами. Також Закони України Про розмір мінімальної заробітної плати не містили обмежень до застосування ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Окремі положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українирішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а саме положення статті 67 розділу І, пунктів 2 - 4, 6 - 8, 10 - 18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20 - 22, 24 - 34, підпунктів 1 - 6, 8 - 12 пункту 35, пунктів 36 - 100 розділу II .Внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Відповідно до цього внесення змін до ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивказаним рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційними.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішені даного спору підлягає застосуванню ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, та ч. 3 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком.

Частиною 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд вважає, помилковим посилання відповідача на те, що розмір виплат, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначений постановою КМУ від 26.07.1996р. № 836, відповідає вимогам ст.ст. 62, 67 цього Закону, оскільки даною постановою Кабінет Міністрів України значно звужує зміст та обсяг прав позивача, встановлених цим же Законом.

При обчисленні додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, необхідно виходити з положень частини 1 статті 28 Закону № 1058. У цьому випадку положення частини 3 цієї ж статті не є перешкодою для застосування величини мінімального розміру пенсії за віком для обрахування розміру державної і додаткової пенсії, оскільки чинним законодавством України не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини та прийшовши до переконання про наявність достатніх підстав для прийняття постанови у даній адміністративній справі у скороченому провадженні, керуючись ст. 39, 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ст.ст. 7 - 14, 122, 158 - 163, 167,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги задовольнити.

Визнати дії і бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області щодо відмови в перерахунку та виплаті доплати до пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 за період з 12 квітня 2011 року по 05 травня 2011 року незаконними

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області перерахувати ОСОБА_1 за період з 12 квітня 2011 року по 05 травня 2011 року доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 1 мінімальної заробітної плати та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком, що розраховується з розміру прожиткового мінімуму встановленого для відповідної категорії населення і здійснити відповідні виплати на користь позивача за відрахуванням вже сплаченої суми.

Постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

Суддя: