Справа № 2014/2808/2012
Суддя: Вельможна І. В.
Дата ухвалення: 2012-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2014/2808/2012
Провадження № 2-а/2014/138/2012
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2012 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Онопко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС взводу ДПС з ос/п № 3 роти ДПС прапорщика міліції ОСОБА_2 про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 18 червня 2012 року звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу ДПС взводу ДПС з ос/п № 3 роти ДПС прапорщика міліції ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову серії АН1 № 142702 від 07.06.2012 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 340 грн.

В позові ОСОБА_1 вказав, що вищевказаною постановою його притягнено до адміністративної відповідальності. Він не згоден з рішенням прийнятим відповідачем з наступних підстав. 07.06.2012 року він рухався на автомобілі НОМЕР_1 на 714 км. а/д Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Харкова. Рухався він по лівій смузі та почав перестроюватися на середню смугу виконуючи вимогу знаку 5.16 Напрямок руху по смугах, щоб рухатися далі прямо, як з другорядної дороги на головну виїхав автомобіль ГАЗ 2410, який не надав йому змоги вчасно перестроїтися на свою смугу. Після перехрестя він був зупинений інспектором ДПС. Причиною зупинки, на думку інспектора, було порушення ним пункту 8.4 ПДР, з чим він не згоден. Посилався на положення ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Будь-яких доказів в підтвердження вчинення ним правопорушення інспектором не надано. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення не були залучені свідки, які б підтвердили обставини, викладені у ньому та в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності. Тому вважав, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною та такою, що суперечить Закону.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав до канцелярії суду заяву, в якій вказав, що на задоволені позову наполягає, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач інспектор взводу ДПС взводу ДПС з ос/п № 3 роти ДПС прапорщика міліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, тому суд розглядає справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Пунктом другим частини першої статті 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАЇ, ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адміністративного стягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу. Особа, яка оскаржила постанову, звільняється від сплати державного мита.

Судом встановлено, що згідно постанови серії АН1 № 142702 від 7 червня 2012 року посадовою особою інспектором взводу ДПС взводу ДПС з ос/п № 3 роти ДПС прапорщиком міліції ОСОБА_2 було накладено на позивача ОСОБА_1 штраф у розмірі 340 грн. за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: у постанові зазначається, що ОСОБА_1 7 червня 2012 року о 9 годині 20 хвилин на 714 км. Київ-Харків-Довжанський, керуючи автомобілем Мітцубісі Ланцер, реєстраційний номер НОМЕР_2, проігнорував вимог дорожнього знаку 5.16 Напрямок рухузі смуги призначеної для руху тільки ліворуч рухався прямо, чим порушив п.п. 8.4. ПДР України.

У відповідності до ст. 246 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідністю з ч. ч. 1, 3 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішенню справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У відповідності до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі інспектор взводу ДПС взводу ДПС з ос/п № 3 роти ДПС прапорщик міліції ОСОБА_2 в судове засідання на виклик суду не зявився, своїх пояснень по справі не надав, рівно як і не надав письмових заперечень проти позову, які б дали змогу суду в повній мірі зясувати обставини справи, визначити наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідач не довів правомірності своїх дій при накладенні на позивача адміністративного стягнення.

Тобто доказів, які б дали змогу суду в повній мірі зясувати обставини справи, визначити наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, спростувати чи підтвердити пояснення позивача, відповідачем надано не було, рівно як і не було надано заперечень на позов ОСОБА_1

Наведене свідчить про те, що матеріалами справи жодним чином не підтверджено вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів правомірності своїх дій, спрямованих на притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в звязку з чим позов підлягає задоволенню, а постанова серії АН1 № 142702 від 7 червня 2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

В порядку ч. 1 ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 32 грн. 19 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 246, 251, 254, 256, 268, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 9, 70, 71, 72, 99-103, ч. 4 ст. 128, 158-163, 167, 1712 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову, винесену інспектором взводу ДПС взводу ДПС з ос/п № 3 роти ДПС прапорщиком міліції ОСОБА_2 серії АН1 № 142702 від 7 червня 2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, як незаконну.

Стягнути з інспектора взводу ДПС взводу ДПС з ос/п № 3 роти ДПС прапорщика міліції ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 32 (тридцяти двух) грн. 19 коп.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: