Справа № 162/1346/14а,2а/162/308/14
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 р. Справа № 876/1148/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 15 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії,

встановив:

24 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області (далі УПФ України Любешівському районі Волинської області) про визнання протиправними дій щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії та зобовязання УПФ України Любешівського району Волинської області здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії відповідно ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в межах строку позивної давності.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 15 грудня 2014 року позов задоволений.

Відповідач - УПФ України Любешівському районі Волинської області оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного зясування фактичних обставин справи із порушенням норм матеріального права, просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв'язку з цим до спірних правовідносин має застосовуватись Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, яка є чинною на даний час. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Суд відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 408513, знаходиться на обліку в УПФ України в Любешівському районі Волинської області як одержувач пенсії по інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується посвідченням серії ААБ №. 42468С.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов , виходив з того, що Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року, не передбачено жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» Законом України №1622-VII від 31.07.2014 року, що діє з 03.08.2014 року, і згідно пунктів 6-7 Прикінцевих положень якого норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 9 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 54 вказаного Закону передбачено, що в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Розміри соціальних виплат залежать від економічних чинників, на що вказав і Конституційний Суд України, зокрема, у рішенні від 19 червня 2001 року N 9-рп/2001, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012 року № 4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», судам варто враховувати Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції ‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Ураховуючи особливості дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року.

Законом України Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року № 1622-VII встановлено, що норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до вказаного Закону він набирає чинності з дня наступного за днем його опублікування, тобто з 03 серпня 2014 року. Таким чином, до спірних правовідносин застосовується редакція Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» до внесення змін Законом від 31.07.2014 року і яка не обмежувала виплати особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про зобовязання здійснити відповідача здійснити перерахунок позивачу державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірах, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 21 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівського району Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 15 грудня 2014 року у справі № 162/1346/14 а без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_2