Справа № 820/4800/15
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 р. № 820/4800/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання - Кабанові Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області до Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба", в якому просив суд стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" на користь Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області витрати на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку №2 за квітень 2015 року в сумі 6226,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" наявна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 в сумі 6226,47 грн. за квітень 2015 року. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена.

Представник відповідача в письмових запереченнях, наданих до суду, зазначив, що заперечує проти позову та вказує на те, що з 01.01.2015 замість фіксованого сільськогосподарського податку введено єдиний податок четвертої групи, який виділено в окрему групу, тому відповідач є звільненим від сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Посади трактористів-машиністів та жінок, які працюють доярками не включені до Списку №2. Окрім того, відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплата пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "е" та "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється до 01.01.2005 за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 01.01.2005 за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку. Тому, на думку відповідача, виплата пенсій колишнім працівникам підприємства, зазначеним в адміністративному позові, здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а не відповідача. Таким чином, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника УПФУ та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Приватне сільськогосподарське підприємство "Дружба" зареєстровано як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 р. "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" - окремі роботи та умови праці на підприємстві відповідача відповідають Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, для працівників, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що колишнім працівникам Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за списком № 2, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками.

Управлінням Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області зазначеним вище працівникам підприємства за період квітень 2015 року була виплачена пенсія з урахуванням витрат на їх доставку на загальну суму 6226,47 грн.

Відповідачем не було сплачено у визначені законом строки суму зі сплати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 в розмірі 6226,47 грн.

Відповідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" в абз. 4 п. 1 ст. 2 якого для платників збору, визначених п. 1 та п. 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме: з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Суд зазначає, що для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, на момент звернення до суду, чинним законодавством не передбачено.

Також суд зазначає, твердження відповідача, що відбулося перейменування "фіксованого сільськогосподарського податку" на "єдиний податок четвертої групи" є безпідставними, оскільки глава 2 Податкового кодексу України "фіксований сільськогосподарський податок" виключена згідно із Законом України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи".

Посилання відповідача на норми абзацу 5 п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що з 01.01.2005 виплата пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "е" та "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, а тому не є витратами Пенсійного фонду, на думку суду, є безпідставними з огляду на таке.

Зміни до вищезазначеної норми були внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку" (далі - Закон № 2613-ІV), цим же Законом було доповнено абзац 4 п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" словами "крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку".

Законом № 2613-ІV визначено сферу його регулювання і стосується він лише внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення, що регламентують роботу працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку.

Отже, фінансування пільгових пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України стосувалося лише колишніх працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку, за рахунок чого вони і були звільнені від обов'язку відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, закріпленого у ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", Приватне сільськогосподарське підприємство "Дружба" з 01.01.2015 не є платником фіксованого сільськогосподарського податку, а є платником єдиного податку четвертої групи оподаткування.

Інших пільг по сплаті пільгових пенсій підприємство не має, пільгові пенсії призначені його колишнім працівникам фінансуються на загальних підставах, тобто за рахунок коштів Пенсійного фонду України, які підлягають відшкодуванню підприємством.

З огляду на те, що працівники перед виходом на пенсію працювали у відповідача, а також те, що довідки на пільгову пенсію надані відповідачем їм як особам, що мають право на отримання пенсій відповідно до п.п. "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд приходить до висновку, що відшкодування витрат по виплаті та доставці пенсій має здійснюватися відповідачем в повному обсязі.

Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України №64/8663 від 16 січня 2004 р. (в подальшому - Інструкція № 21-1).

Відповідно до п. 6.1 Інструкції №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п. 6.5 Інструкції № 21-1 розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

У п. 6.7 даної Інструкції зазначено, що підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Судом встановлено, що Управлінням ПФУ в Ізюмському районі Харківської області було складено та направлено на адресу відповідача ОСОБА_7 фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за квітень 2015 року (а.с. 9-10).

Вказаний розрахунок не було оскаржено відповідачем у встановлені законом строки та сума зі сплати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 за квітень 2015 року не сплачена.

На теперішній час заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 за квітень 2015 року складає 6226,47 грн.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту погашення заборгованості у розмірі 6226,47 грн., суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Відповідно ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області до Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" (, адреса: 64331, Харківська область, Ізюмський район, с. Липчанівка, вул. Миру, буд. 1) на користь Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області (, адреса: 64300, Харкіська область, м. Ізюм, проспект Леніна, 2, р/р 03 в ВАТ "Держощадбанк", м. Ізюм, МФО 351823, код 22682514) витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за квітень 2015 року в сумі 6226,47 грн. (шість тисяч двісті двадцять шість гривень 47 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 17.07.2015 року.