Справа № 804/4410/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2015 р. Справа № 804/4410/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТ" до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
26 березня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОТ» звернулося до суду з позовом до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати наказ Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська № 122 від 28.11.2014 року «Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «ЛОТ»;
визнати неправомірними дії Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЛОТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з орендної плати за землю за період з 01.11.2011 року по 01.1 1.2014 року;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.01.2015 року.
ТОВ «ЛОТ» вважає дії Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська з проведення перевірки та донарахування податкових зобов'язань та штрафних санкцій незаконними, з огляду на наступне.
Позивач стверджує, що Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська винесено наказ про проведення перевірки та здійснено таку перевірку за відсутності законних на те підстав, оскільки наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та акт перевірки містить твердження, що перевірка проводилась на підставі пп.78.1.1 п.78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
Згідно вказаної норми, однією із підстав для проведення документальної позапланової перевірки є виявлення фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Однак, під час прийняття рішення про проведення перевірки, вимоги Податкового кодексу України податковим органом не було дотримано, оскільки ТОВ «ЛОТ» взагалі не отримувало жодних запитів про надання інформації та її документального підтвердження.
Більш того, ТОВ «ЛОТ» не отримувало й наказу та повідомлення про проведення перевірки, а також запитів на надання документів в ході перевірки.
Позивач вважає, що таке порушення Лівобережною ОДПІ норм чинного податкового законодавства має безпосередній вплив на права та інтереси ТОВ «ЛОТ», оскільки позбавило можливості підтвердити правомірність своїх дій необхідними документами та поясненнями, запобігти проведенню перевірки.
Щодо фактів, що містяться безпосередньо в Акті перевірки, які стосуються нарахування орендної плати за землю за період з 01,11.2011 року по 01.11.2014 року, позивач зазначив, що згідно зі ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема. на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 Земельного кодексу України, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
24 вересня 2007 року між Дніпропетровською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «ЛОТ» було укладено п'ять договорів оренди.
Відповідно до пунктів 4.1. вказаних Договорів річна орендна плата за земельні ділянки встановлюється у грошовій формі (у гривнях), у розмірі 1,5 відсотка її нормативної грошової оцінки.
Як слідує з Акту перевірки, підставою для донарахування податкового зобов'язання з орендної плати став пп. 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України. згідно якого розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою:
для земель сільськогосподарського призначення - з 01.01.2011 року розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу; з 01.04.2014 року - З відсотків нормативної грошової оцінки землі;
для інших категорій земель - з 01.01.2011 року трикратного розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу; з 01.04.2014 року 3 відсотків нормативної грошової оцінки землі.
Позивач стверджує, що податковим органом при прийнятті рішення не було враховано, що договори оренди земельної ділянки були укладені у 2007 році та повністю відповідали вимогам законодавства чинного на момент укладення договорів. В той же час Податковий кодекс України, яким було встановлено новий граничний розмір орендної плати, набув чинності 01.01.2011 року (з наступними змінами та доповненнями).
Позивач стверджує, що мінімальний розмір орендної плати, що визначається законами, може бути застосований лише до орендних відносин, які виникли після набрання ними чинності. Що стосується вже укладених та діючих договорів, то зміна граничного розміру орендної плати є лише підставою для внесення змін до договорів оренди земельної ділянки з метою приведення їх у відповідність до чинного законодавства в частині розміру орендної плати. При цьому обов'язок сплачувати орендну плату у новому розмірі виникає тільки після внесення змін у договори у встановленому порядку. Однак зміни до договорів сторонами не вносились.
Крім того, рішення Дніпропетровської міської ради № 216/8 від 02.02.2011 р. "Про приведення рішень міської ради та деяких проектів рішень міської ради, які погоджено виконавчим комітетом міської ради, у галузі земельних відносин у відповідність до вимог чинного законодавства" не тягне за собою автоматичного підвищення орендної плати за землю, оскільки розмір орендної плати визначається виключно договором.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміни до договору вносяться сторонами або за взаємною згодою сторін або на підставі рішення суду.
В судове засідання прибув представник позивача.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОТ» - позивач зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 16.10.2000 р.
Перевірка проводилась 28.11.2014 року.
Згідно акту перевірки ТОВ "ЛОТ" відповідно наданої до ДПІ податкової декларації задекларована орендна плата за землю за період з 01.11.2011 року по 31.12.2011 року в розмірі 7652,85 грн.
Сума орендної плати за землю за період з 01.11.2011 року по 31.12.2011 року, яка повинна бути задекларована підприємством згідно з вимогами пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПКУ, складає 8 789,31 грн.
Орендна плата за землю за період з 01.11.2011 року по 31.12.2011 року занижена на 1 136,46 грн. (8789,31 грн. - 7652,85 грн.), а саме:
Листопад 568,23 грн.;
Грудень 568,23 грн.;
Всього на суму 1 136,46 грн.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛОТ» згідно наданої до ДПІ податкової декларації задекларована орендна плата за землю за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року в розмірі 26 375,03 грн.
Орендна плата за землю за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року занижена на 26 360,84 грн.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛОТ» згідно наданої до ДПІ податкової декларації задекларована орендна плата за землю за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. у розмірі 26 375,03 грн.
Сума орендної плати за землю за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., яка повинна бути задекларована підприємством згідно з вимогами пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України, складає 52 735,87 грн.
Орендна плата за землю за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. занижена на 26 360,84 грн.
24.12.2007 року між Дніпропетровською міською радою та позивачем були укладені Договори оренди земельної ділянки терміном на 15 років.
Згідно розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який є невід'ємною частиною договору, ставка земельного податку встановлена Законом України «Про плату за землю» у розмірі 1 відсотка нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
На підставі акту перевірки та встановлених порушень ТОВ «ЛОТ» збільшено суму грошового зобовязання з орендної плати з юридичних осіб на суму 94 781,89 грн., з яких 75 825,51 грн. за основним платежем та 18 956,38 грн. за штрафними санкціями.
Відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998 орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.
Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до пп. 269.1.2 п. 269.1 ст. ПК України платниками земельного податку є землекористувачі.
Відповідно п.286.2 ст.286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку і станом на 1 січня не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченою статтею 46 податкової кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.
Згідно п.287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Згідно п.288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Відповідно до п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК.
Відповідно до п. 27 розділу І Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов економічного зростання України" (набрав чинності 1 квітня 2014 року) розмір орендної плати за землі державної та комунальної власності встановлено у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Аналогічної позиції дотримується Верховний суд України у постанові від 02 грудня 2014 року винесеної за наслідками розгляду адміністративної справи за позовом ТОВ «Сумська фірма «Усе для дому» до Державної податкової інспекції у м. Сумах про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Що стосується твердження позивача про не отримання ним ні письмового запиту, ні акту, ні наказу на проведення перевірки, суд виходить з наступного.
26 лютого 2015 року директор ТОВ «ЛОТ» звернувся до Лівобережної ОДПІ ДФС в Дніпропетровській області із заявою, в якій просить надати інформацію щодо проведення Лівобережною ОДПІ перевірок протягом 2014-2015 років ТОВ «ЛОТ» з питань додержання вимог податкового законодавство з плати за землю, а також у разі проведення відповідних перевірок просив надати належним чином завірені копії наказу на проведення перевірки, направлення на перевірку, акт перевірки та податкове повідомлення-рішення.
Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно п. 79.2. ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Як вбачається з матеріалів справи, на адресу позивача відповідачем направлялися всі вищевказані документи, однак конверти поверталися на адресу податкової служби з відміткою, що адресат не знайдений.
Документи надсилалися на юридичну адресу позивача відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, отже, вважається, що вказані документи позивач отримав.
Приймаючи рішення по справі, суд також враховує, що незначні порушення допущені органами Державної фіскальної служби при проведенні перевірки не можуть бути підставою для скасування рішення податкового органу та звільнення позивача від відповідальності за порушення норм податкового законодавства.
Враховуючи вищевказане, суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.
Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 07 липня 2015 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1