Справа № 2а-484/10/0870
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2010-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2010 року Справа № 2а-484/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі Міроновій К.В., за участю представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за заявою ОСОБА_3

до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»

про визнання рішення нечинним та зобовязання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася із адміністративним позовом до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання рішення нечинним та зобовязання вчинити дії, в якому зазначила, що вона на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області, являється власницею нерухомого майна розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул.Курортна, 8. Для реєстрації права власності на зазначене майно, вона звернулася з заявою до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». За рішенням реєстратора №427 від 07.05.2009 їй було відмовлено в реєстрації права власності. На підставі вищевикладеного просить суд визнати нечинним рішення реєстратора Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо відмовлення в реєстрації права власності та зобовязати відповідача зареєструвати за нею право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою м.Запоріжжя, вул.Курортна, 8.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд визнати нечинним рішення реєстратора Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №427 від 07.05.2009 та зобовязати відповідача зареєструвати за позивачкою право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою м.Запоріжжя, вул.Курортна, 8.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, про що надав суду свої письмові заперечення та просив суд відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріли справи, вислухавши думку представників позивача та відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Як встановлено у судовому засіданні, на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.1995 ОСОБА_4 придбала житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: м.Запоріжжя, вул. Курортна, 8.

За умовами зазначеного договору, на придбаній земельній ділянці розташовано: житловий будинок «А», сарай «Б», вбиральня «В», водопровід №1, паркани №3-5.

02.04.2009 Оріхівським районним судом Запорізької області затверджено мирову угоду, відповідно до якої ОСОБА_4 передає ОСОБА_3, у власність в рахунок погашення загальної заборгованості 1 668 гривень 00 коп. за договором позики від 14.07,2007 р. таке майно: «Е» - магазин загальною площею 26,1 м2; «е» - прибудова до магазину - перший поверх площею 10,3 м2; цокольний поверх «е» площею 10,3 м2, «пг1» погріб під «Е» загальною площею 10,8 м2, Ґанок к «е» - 1,2 м2. Козирок загальною площею 3,2 м2, розташоване на земельній ділянці площею 56,9 м2, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, буд.8.

Відповідно до п.4 вказаної ухвали майно, яке передається ОСОБА_5, ОСОБА_6, належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, про що свідчить договір купівлі-продажу від 19.06.1995 р.

На підставі зазначеної ухвали, позивачка 29.04.2009 звернулась до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою м.Запоріжжя, вул.Курортна, 8.

Рішенням реєстратора Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_7 вих..№427 від 07.05.2009, ОСОБА_3 відмовлено в реєстрації права власності на наступне нерухоме майно: «Е» - магазин, «е» - прибудова до магазину - перший поверх, цокольний поверх «е», «пг1» - погріб під «Е». Дану відмову реєстратор мотивував тим, що зазначене нерухоме майно побудоване самовільно та на нього не оформлене право власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до матеріалів інвентарної справи, магазин «Е», прибудова «е», погріб «пг1» під «Е» розташовані за адресою м.Запоріжжя, вул. Курортна, 8 самовільно побудовані, право власності на них не оформлено та не зареєстровано.

Відповідно до п.11 Переліку правовстановчих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 за № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за № 157/6445, ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди являється документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до п.3.3 Положення «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 за № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за № 157/6445 (далі Положення №7/5), у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо не проведено інвентаризаційних робіт або вони проведені не тим БТІ, яке здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Так, згідно п.3.6 Положення №7/5, 3.6., реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об'єкта, права щодо якого підлягають реєстрації.

Виходячи з вищевказаних норм, реєстрація прав власності проводиться тільки на обєкти нерухомості, які зареєстровані в бюро технічної інвентаризації відповідно до норм діючого законодавства та щодо яких проведена інвентаризація. В нашому випадку майно, яке позивачка просить відповідача зареєструвати, є самовільною забудовою, і реєстрації не підлягає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача по відмові в реєстрації права власності на майно, зазначене позивачкою, є правомірними та такими, що відповідають вимогам закону.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 КАС України (розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості) та ч. 1 ст. 71 КАС України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення) суд дійшов висновку, що вимоги, заявлені ОСОБА_6 до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання рішення нечинним та зобовязання вчинити дії є не обґрунтованими, а отже не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, п.3.3, п.3.6 Положення «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», п.11 Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 за № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 р. за № 157/6445, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання рішення нечинним та зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Л.О.Нестеренко

Постанова складена в повному обсязі 22.03.2010 р.