Справа № 377/628/15-а
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/628/15-а

Провадження №2-а/377/43/15

13 липня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого судді Малишенко Т. О., при секретарі Горобинській О.Г., за участі сторін: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, позивач відсутній, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київської області про зобов,язання суб,єкта владних повноважень вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

До Славутицького міського суду Київської області надійшла позовна заява, за якою позивач просить зобов,язати ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київської області перевести її на інший вид пенсії пенсію за віком з січня 2015 року; зарахувати час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах з 22.03.1994 року по даний час; зробити перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року зверненням за призначенням пенсії; зробити перерахунок її пенсії та виплатити належні грошові кошти за період з січня 2015 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона перебуває на обліку в ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у місті Славутич Київської області як одержувач пенсії по інвалідності 2 групи (інвалідність встановлена з 02.03.1994 року довічно, ступінь втрати професійної працездатності 80%, захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 07.02.1994 року). Відповідно до посвідчення серія А №037706 має статус громадянки постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС. З моменту встановлення інвалідності їй була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ в розмірі відшкодування фактичних збитків та складалася з державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю (ст.49). ОСОБА_5 України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІУ (далі-Закон №1058), вона вирішила перейти на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком, так як розмір пенсії за віком, за її підрахунками, був би значно більшим за той розмір пенсії, який вона отримує на даний час, знаходячись на пенсії по інвалідності. Адже чинним законодавством, а саме, статтею 10 вказаного Закону №1058 передбачено, що особам, які мають одночасно право на різні види державних пенсій, призначається одна пенсія за їх вибором. Статтею 24 Закону №1058 передбачено, що час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Тобто, норми цієї статті на неї повинні поширюватися так, як відповідно до довідки Сер. МСЕ 2-18АА №009923 від 04.03.1994 року, інвалідність встановлена саме від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а захворювання, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС вважаються нещасними випадками на виробництві (відповідно до п.8 Роз'яснення Державного комітету СРСР з праці і соціальним питанням, Секретаріату Всесоюзної ОСОБА_6 Професійних Союзів від 13.11.1986 року №9/26-138, затверджене Постановою від 13.11.1986 року №488/26-138; п.6 Постанови ЦК КПРС, ОСОБА_6 Міністрів СРСР, Всесоюзної ОСОБА_6 Професійних Союзів від 29.12.1987 року №1497-378). Починаючи з січня 2015 року, а саме з 22.01.2015 року, вона почала звертатися до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області на підставі ст.10 Закону №1058 з проханням перевести її на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком з січня 2015 року та відповідно до ст.24 Закону №1058 зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії за віком час перебування на інвалідності, а також до страхового стажу із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах з 22.03.1994 року по даний час. Однак, Відповідач у своїх листах (№13/М-03 від 05.02.2015р.; №984/03 від 27.02.2015р.; №52/М-03 від 31.03.2015р.; №74/М-03 від 13.05.2015р.) їй постійно відмовляв зарахувати вказаний стаж до загального стажу роботи та до стажу роботи на пільгових умовах, мотивуючи тим, що її пенсійна справа не містить для цього достатніх документів, а саме, ні акту по формі Н-1, ні акту по формі №П-4, ні акту №362/У-86(наказ МЗ СРСР №1303 від 30.09.1986 р.). Дані документи, вважає відповідач, є необхідними для підтвердження права на зарахування до стажу роботи періоду перебування на інвалідності через профзахворювання згідно ст.24 Закону №1058. Отже, для зарахування до її стажу роботи періоду перебування на інвалідності, вважає відповідач, немає підстав. Вона не погоджується з такими висновками відповідача, оскільки, причина її інвалідності - захворювання, зв'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що зазначено на витягах із акту МСЕК серії МСЕ 2-18АА №009923 від 04.03.1994 року та Експертним висновком №171 від 22.02.1994 року ОСОБА_6 міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв'язку захворювань і інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і їх професійного характеру. Відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.45 Закону №1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Згідно абзацу 3 ч.3 ст.45 Закону №1058 якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата, визначена частиною другою тратті 40 цього Закону для призначення пенсії. Абзац 4 ч.2 ст.40 Закону №1058: «середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії»( у 2015р. - 2960 грн. 62 коп.). Згідно абзацу 4 ч.1 ст. 24 Закону №1058 час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Тобто, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення. Обов'язковою умовою є наявність не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії по інвалідності, в який крім страхового стажу, придбаного на роботі, зараховується час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням згідно з положенням абзацу 4, ч.1 ст.24 Закону № 1058. У неї згідно з положенням абзацу 4, ч.1 ст.24 Закону № 1058 - 249 місяців перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві. Отже, вважає, що при переведенні на пенсію за віком відповідач повинен застосувати показник середньої заробітної плати по Україні за 2015 рік у розмірі 2960грн. 62 коп. Оскільки відповідачі не вирішують її питання вона змушена звернутися з даною позовною заявою до суду.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача ОСОБА_1, позовні вимоги позивача підтримав у суді дав покази аналогічно викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважала їх безпідставними посилаючись на те, що час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, що передбачено в статті 24 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Тобто після досягнення пенсійного віку, в тому числі на пільгових умовах, при призначенні пенсії за віком час перебування на інвалідності із вказаних причин зараховується до страхового стажу та до пільгового стажу, що дає право на таку пенсію. Оскільки вперше позивач звернулась до органів соціального забезпечення 20.03.1992 року і з 01.07.1992 року їй було призначено пенсію по віку то законодавчі підстави для проведення перерахунку стажу з врахуванням часу перебування на інвалідності, II група захворювання пов'язане з виконанням службових обов'язків по ЛНА на ЧАЕС - відсутні. Крім цього як вбачається з довідки МСЕК від 04.03.1994 року МСЕ №009923, причинною інвалідності є захворювання зв'язано з роботами по ЛНА на ЧАЕС при цьому позивач посилаючись на ОСОБА_7 професійних спілок України та Роз'яснення від 13 листопада 1986р. №9/26-138 завт. Постановою від 13 листопада 1986р., №488/26-31 безпідставно вважаєте причини інвалідності «захворювання зв'язане з ЛНП на ЧАЕС» є нещасним випадком на виробництві. Але якщо дослідити зміст та направленість Роз'яснення від 13 листопада N9/26-138, то вбачається, що дане роз'яснення стосується виключно порядку обчислення середньої заробітної плати та оплати лікарняних листів працівникам і службовцям зайнятим у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, та на інші правовідносини розповсюджуватись не може. Тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Тому вважають, що позовні вимоги не ґрунтуються на нормах матеріального права і тому не підлягають задоволенню.

Заслухавши сторони, розглянувши подані позивачем письмові докази та заперечення відповідача, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами. З оглянутої пенсійної справи вбачається, що ОСОБА_3 вперше було призначено пенсію за віком (по старості) згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991року з 01 липня 1992року, згідно заяви від 21.05.1992року №76.

З 02 березня 1994 року згідно витягу із акту огляду МСЕК серії МСЕ № 009923 від 04.03.1994року ОСОБА_3, визнано інвалідом ІІ групи внаслідок аварії на ЧАЕС і з цієї дати пенсіонерку, відповідно до її заяви від 10.03.1994року № 39, було переведено на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 01 січня 2006 року ОСОБА_3, було переведено на пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС» згідно її заяви від 05 січня 2006року №67.

З 01.01.2008 року ОСОБА_3, знову було переведено на пенсію по інвалідності Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058 від згідно заяви від 12 січня 2008 року №177.

З 04 січня 2012 року ОСОБА_3, повторно було переведено на пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС» згідно її заяви від 04 січня 2012року №46.

З 23.05.2012 року ОСОБА_3, знову було переведено на пенсію по інвалідності Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058 від згідно заяви від 23 травня 2012 року №583, яку вона отримує до цього часу.

Крім того з матеріалів пенсійної справи вбачається, що ОСОБА_3, неодноразово подавала заяви про перехід з виду на вид (03.12.2003 №260, 31.12.2003 №1476,), але перехід не було виконано тому що це зменшувало розмір пенсії ОСОБА_3, з чим вона не була згодна.

В останній заяві від 20 лютого 2015 року №348, на яку посилається позивач, пенсіонерка просить перевести її на пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС», а не на пенсію за віком, як вона зазначає в заяві.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на вищевикладене суд вважає, що відповідачі довели правомірність своїх дій оскільки відповідно до п.1 ст.43 Закону України«Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058 перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Тобто, в ОСОБА_3, є факт оформлення пенсія за віком і всі інші перерахунки пенсій згідно заяв не розглядаються як вперше призначення пенсія, а як перехід з виду на вид. Норма п.1 ст.24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058 передбачає що час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, це не передбачено при переході з виду на вид. Також пенсійна справа не містить ні акту ф. № Н-1, ні акту ф. № П-4, ні акту 362/У-86 (наказ МЗ СРСР №1303 від 30.09.1986 року). Дані документи є необхідними для підтвердження права на зарахування до стажу роботи періоду перебування на інвалідності через профзахворювання згідно ст.24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058. Крім цього як вбачається з довідки МСЕК від 04.03.1994 року МСЕ №009923), причинною інвалідності є захворювання звязано з роботами по ЛНА на ЧАЕС при цьому посилання позивача на ОСОБА_7 професійних спілок України та Розяснення від 13 листопада 1986р. №9/26-138 завт. Постановою від 13 листопада 1886р.. N 488/26-138 є недоречним, оскільки причини інвалідності «захворювання звязане з ЛНП на ЧАЕС» не є нещасним випадком на виробництві, із змісту Розяснення від 13 листопада 1986р., №9/26-138, вбачається, що дане розяснення стосується виключно порядку обчислення середньої заробітної плати та оплати лікарняних листів працівникам і службовцям, зайнятим у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, та на інші правовідносини розповсюджуватись не може. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що законних підстава щодо переведення ОСОБА_3, на пенсію за віком відповідно до п.3 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058 (якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії) немає. Оскільки пенсіонер вперше повинен переходити з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, а з пенсійної справи вбачається, що ОСОБА_3, оформлювала пенсію за віком з 01.07.1992році. Крім того пенсіонер повинен продовжувати працювати та набути не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку), а ОСОБА_3, не працює з 21.03.1994року.

Надаючи оцінку вищенаведеним обставинам, суд дійшов висновку, що дії відповідача є правомірними, а вимоги позивача безпідставними. У зв'язку з цим адміністративний позовне не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 161 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області про зобов,язання суб,єкта владних повноважень вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, який обчислюється з дня одержання копії постанови.

Повне рішення виготовлено 17.07.2015 року

Суддя Т. О. Малишенко