Справа № 2-а-354/2010
Суддя: Олещук Б. Т.
Дата ухвалення: 2010-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Збаразький районний суд Тернопільської області
ПОСТАНОВА

іменем України

26 жовтня 2010 року Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді Олещука Б.Т.

при секретарі Демчук О.М.

з участю позивача, ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області про визнання дій автоінспектором протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області про визнання дій автоінспектором протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВО № 100237 від 22 березня 2010 року.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно постанови серії ВО № 100237 від 22 березня 2010 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що він 22.03.2010 року о 13 год. 42 хв., в м.Чорткові по вул.Копичинецькій, Тернопільської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом, чим порушив п.14.6 (в) ПДР.

Позивач вважає, що дана постанова є необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП. Також, під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 251, 254 КУпАП відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. А тому вважає, що постанова серії ВО № 100237 від 22 березня 2010 року по справі про адміністративне порушення є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він дійсно 22.03.2010 року керував автомобілем НОМЕР_2 в м.Чорткові по вул.Копичинецькій, Тернопільської області, та був зупинений працівниками ДАІ, які поставили йому у вину те, що він здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом. Однак позивач пояснив йому, що він здійснив обгін транспортного засобу дотримуючись ПДР України, а саме здійснив обгін транспортного засобу приблизно за 120-150 м перед пішохідним переходом.

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на ті ж обставини і просив визнати дії автоінспектора протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 22.03.2010 року серії ВО № 100237.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином і не повідомив про причину неявки.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови серії ВО № 100237 від 22 березня 2010 року інспектора ОВ ДПС ОДДЗ ДАІ м.Чорткова, Тернопільської області, ОСОБА_2, по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.. Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови: «ОСОБА_1, 22.03.2010 року о 13 год. 42 хв. в м.Чорткові по вул.Копичинецькій, Тернопільської області, керуючи автомобілем НОМЕР_3, здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом, чим порушив п.14.6 (в) ПДР» (а.с.6).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні ствердив, що дійсно він 22.03.2010 року у м.Чорткові по вул.Копичинецькій, Тернопільської області, керував автомобілем НОМЕР_4 де його зупинили працівники ДАІ, які поставили йому у вину те, що він здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом. Однак позивач пояснив йому, що він здійснив обгін транспортного засобу дотримуючись ПДР України, а саме здійснив обгін транспортного засобу приблизно за 120-150 м перед пішохідним переходом.

Крім того, у постанові серії ВО № 100237 від 22 березня 2010 року не зазначено докази, на підставі яких винесено вказану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпроАП.

Відповідно до вимог ст.254 КУпроАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Із змісту позовної заяви вбачається, що протокол про вчинення позивачем адміністративного правопорушення працівником міліції не складався, а відповідно позивачу не вручався, в звязку з чим ОСОБА_1 був позбавлений можливості дати пояснення по суті справи та заперечити скоєння ним правопорушення, що знаходить своє підтвердження і у поясненнях позивача даних у судовому засіданні.

Всупереч вимог ст.33 КУпроАП при накладенні стягнення на позивача не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

До суду не надійшли відомості про те, що відповідач позов визнає.

Враховуючи те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати відповідно до вимог ч.6 ст.71 КАС України на основі наявних доказів.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку, що оскільки при винесенні зазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення порушено порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували твердження позивача про те, що даного правопорушення він не вчиняв, відсутній протокол про адміністративне правопорушення, а тому суд вбачає, що в діях позивача відсутній склад правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпроАП, у звязку з чим слід скасувати постанову серії ВО № 100237 від 22 березня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2, 6, 11, 14, 69, 71, 86, 122, 158-163, 171-2, 167 КАС України, ст.ст. ст.ст.254, 256, 258, 287-289 КУпроАП, суд,-

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВО №100237 від 22 березня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Дана постанова суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Олещук