Справа № 808/1113/15
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2015 рокусправа № 808/1113/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М. Чумака С. Ю. ,

секретарі судового засідання: Портненко М.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжя Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року у справі № 808/1113/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжя Міжрегіонального головного управління Міндоходів, Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжя Запорізької області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення пені, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 26.02.2015 року звернувся з позовом до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжя Міжрегіонального головного управління Міндоходів, Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжя Запорізької області, яким з урахуванням уточненого позову, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості у розмірі 1292571,00 грн. за період з 24.09.2013 року по 29.08.2014 року; стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України 116990,08 грн..

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Межрегіонального ГУ Міндоходів щодо ненарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 1292571,00 грн. за період з 24.09.2013 року по 29.08.2014 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України у розмірі 116990,08грн.

Відповідачем - Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів на рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що при прийнятті вищевказаної постанови судом порушено норми матеріального права, а саме: п.п.200.15, п.п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, не в повній мірі досліджені всі наявні доводи відповідача по справі.

Представник відповідача (апелянта) в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача - Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжя Запорізької області в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надіслав до апеляційного суду клопотання, яким просив розглянути справу за відсутністю представника Управління.

Відповідно до вимог ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України неявка вказаних осіб не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна є юридичною особою, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (), знаходиться за юридичною адресою: 69008, м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, 81, про що свідчить довідка АА № 812135 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 31).

Відповідач - Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом України «Про державну податкову службу в Україні» та Податковим кодексом України повноваження.

Відповідач - Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжя Запорізької області є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів згідно з Бюджетним кодексом України та Податковим кодексом України.

ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» подало до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Запоріжжі декларацію з податку на додану вартість, в якій було задекларовано до бюджетного відшкодування відємне значення податку на додану вартість за липень 2011 року в сумі 22906463,00 грн., про що подано відповідну заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

Податковим органом перевірено достовірність нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2011 року, про що складено акт перевірки № 368/08-01/00186536 від 07.09.2011 року, яким встановлено, що сума бюджетного відшкодування за липень 2011 року у розмірі 192571,00 грн. заявлена в порушення вимог пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.3 ст. 198, п.200.1, п.200.3, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, а сааме: завищено суму бюджетного відшкодування за липень 2011 року на загальну суму ПДВ - 1 292 571,00 грн..

На підставі вищезазначеного акту було винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 14.09.2011 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування по декларації за липень 2011 року на суму 1292571,00 грн.

ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім.А.М.Кузьміна» оскаржило до суду вищезазначене податкове повідомлення-рішення, в результаті чого 19 березня 2012 року Запорізьким окружним адміністративним судом по справі № 2а-0870/7755/11 вбуло прийнято постанову про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 14.09.2011 року на суму завищення бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 1292571,00 грн. (а.с.36 - 40).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2012 року вказана постанова Запорізького окружного адміністративного суду залишена без змін ( а.с. 41)..

В подальшому позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість. Так, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року по справі № 808/5771/13-а, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2014 року визнано протиправною бездіяльність СДПІ щодо ненадання до Управління Держказначейства висновку щодо відшкодування 1292571,00 грн. податку на додану вартість та стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ «Дніпроспецсталь» заборгованість з податку на додану вартість у сумі 1292571,00 грн. та пеню за період з 17.02.2013 року по 23.09.2013 року в сумі 69480,11 грн. ( а.с. 32 34, 35).

Оскільки сплата суми податку на додану вартість, яка була заявлена до бюджетного відшкодування згідно з податковою декларацією за липень 2011 року фактично відбулась 29 серпня 2014 року, а пеня стягнута судовим рішенням по день прийняття постанови по справі № 808/5771/13-а (23.09.2013 року), позивач вважає, що з Державного бюджету на користь ПАТ «Дніпроспецсталь» підлягає стягненню донарахована пеня на рівні 120% облікової ставки НБУ за період з 24.09.2013 року по 29.08.2014 року (день надходження коштів на рахунок підприємства) в сумі 116990,08 грн., у звязку з чим і звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у звязку з цим заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права предявити вимоги про стягнення зазначеної пені. Враховуючи те, що сума бюджетного відшкодування за липень 2011 року неправомірно не відшкодована позивачу, позивач має право на стягнення пені у звязку з наявністю бюджетної заборгованості по день її фактичного погашення, тобто по 29.08.2014 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - відшкодування відємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Пунктом 200.1. статті 200 ПК України визначено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4. ст.200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має відємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобовязання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок відємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений ст.200 ПК України.

Згідно з п. 200.7 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п. 200.8 ст. 200 ПК України, до декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За приписами п. 200.14 ст. 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган, зокрема, у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Відповідно до п.200.15 ст.200 ПК України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобовязаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом пяти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобовязаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

За приписами п. 200.12 ст. 200 ПК України, після закінчення процедури судового оскарження орган державної податкової служби зобовязаний у пятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з п.200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Відповідно до п. 200.17 ст. 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (в тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету.

Зміст статті 25 Бюджетного кодексу України свідчить, що Державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються гроші Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Відповідно до п.4 ч.4 Положення про Державне казначейство України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 21.12.2005 року, казначейство відповідно до покладених на нього завдань провадить безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевого бюджетів і бюджетних установ, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Відповідно до п.п. 4.1 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 02.07.1997 року № 209/72 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 21.05.2001 року № 200/86) відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів або за рішенням суду.

Згідно п.п. 6.1 вказаного Порядку суми, не відшкодовані платнику податку протягом термінів визначених у розділі 3 цього Порядку, уважається бюджетною заборгованістю. Відповідно до п.п. 6.2 вказаного Порядку платник податку має право у будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету та притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у несвоєчасному відшкодуванні надмірно сплачених податків.

У разі невідшкодування бюджетної заборгованості з ПДВ право платника порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2012 року по справі № 2а-0870/7755/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.12.2012 року, скасовано податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Запоріжжі № НОМЕР_1 від 14.09.2011 року.

Зазначеним судовим рішенням підтверджено право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ з державного бюджету за липень 2011 року на суму 1292571,00 грн..

Ці обставини згідно з ч.1 ст.72 КАС України не потребують доказів при розгляді даної справи.

Пунктом 200.23. ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, вказаною нормою визначено період часу, за який платник податку має право на отримання пені за несвоєчасне виконання зобовязань з перерахування підтверджених сум бюджетного відшкодування ПДВ. Суд звертає увагу, що пеня нараховується саме до моменту погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що позивач вже звертався з позовом про стягнення пені за несвоєчасну сплату бюджетного відшкодування а саме, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2013 року у справі № 808/5771/13-а, яка була залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2014 року та набрала законної сили, встановлено зокрема правомірність заявлених ПАТ «Дніпроспецсталь» позовних вимог про стягнення на його користь заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ у розмірі 1292571,00 грн. та суми пені у розмірі 69480,11 грн. за період з 17.02.2013 року по 23.09.2013 року (по день прийняття рішення по справі № 808/5771/13-а) в сумі 69480,11 грн..

Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалось представниками сторін в судовому засіданні апеляційної інстанції, що погашення бюджетного відшкодування ПДВ з Державного бюджету відбулося 29.08.2014 року, тобто сума пені позивачем розрахована за період з 24.09.2013р. (з дня, наступного після дати, по яку задоволено позовні вимоги щодо стягнення пені у справі № 808/5771/13-а) по 29.08.2014 року (день фактичної сплати суми бюджетного відшкодування з ПДВ).

Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у звязку з цим заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права предявити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Така ж позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 03 червня 2014 року № 21-131а14.

Отже, враховуючи, що сума бюджетного відшкодування за липень 2011 року неправомірно не відшкодована позивачу, позивач має право на стягнення пені у звязку з наявністю бюджетної заборгованості по день її фактичного погашення, тобто по 29.08.2014 року.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про бездіяльність податкового органу щодо не нарахування позивачу пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 1292571,00 грн., по день її фактичної сплати (з 24.09.2013 року по 29.08.2014 року), з чим погоджується колегія суддів.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення суми пені за період прострочення з 24.09.2013 року по 29.08.2014 року у розмірі 116990,08 грн. підлягають задоволенню.

Правильність обчислення пені апелянтом не заперечувалась.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжя Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року у справі № 808/1113/15 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року у справі № 808/1113/15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 16 липня 2015 року.

Головуючий суддя: І.В.Юрко

Судді: М.М.Гімон

ОСОБА_3