Справа № 569/19039/14-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року м. Київ К/800/17442/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Логвиненка А.О., Сороки М.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області (далі - Управління або ж УПФУ в місті Рівне Рівненської області) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 31 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до УПФУ в місті Рівне Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Заявлений позов мотивувала тим, що працювала на державній службі у Державній податковій інспекції у місті Рівне на посаді головного державного податкового інспектора. Після досягнення пенсійного віку їй було призначено пенсію відповідно до вимог Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (надалі також - Закон № 3723-ХІІ), проте при її розрахунку не було враховано низку виплат.

Не погоджуючись з цим, позивачка звернулась до УПФУ в місті Рівне Рівненської області із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням усіх виплат, на які було нараховані страхові внески. Проте у проведенні перерахунку відповідачем було відмовлено.

Позивачка вважає, що їй, як державному службовцеві, повинна бути перерахована пенсія із розрахунку 85 % заробітної плати з урахуванням винагороди за вислугу років в розміні 40 %, отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, оскільки з цих виплат було сплачено страхові внески, в той час, як відповідачем при призначенні їй пенсії була врахована надбавка за вислугу років в розмірі 25 %, а матеріальна допомога та індексація заробітної плати взагалі не були включені в обрахунок пенсії.

В зв'язку з чим позивачка просила, визнати дій відповідача протиправними та зобов'язати Управління провести перерахунок пенсії за віком, починаючи з 01 листопада 2014 року у розмірі 85% заробітної плати з урахуванням отриманих сум винагороди за вислугу років у розмірі 40%, згідно Постанови КМ України від 12 вересня 1997 року № 1013 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовими особами органів державної податкової служби, які мають спеціальне звання», матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, та сум індексації заробітної плати, відповідно до довідок ДПІ у місті Рівному від 01 листопада 2014 року №21399/10/1716-02-33 та №21402/10/1716-05-33.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по віку згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням винагороди за вислугу років, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в міста Рівне Рівненської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» у розмірі 85% заробітної плати з урахуванням отриманих сум винагороди за вислугу років у розмірі 40% згідно із постановою КМ України від 12 вересня 1997 року № 1013 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальне звання», допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати відповідно до довідок ДПІ у м. Рівному від 04 листопада 2014 року № 21399/10/1716-05-33 та № 21402/10/1716-05-33, починаючи з 01листопада 2014 року.

У касаційній скарзі УПФУ в місті Рівне Рівненської області, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняті ними судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 у своїх запереченнях, проти задоволення касаційної скарги заперечує, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність і рішення судів попередніх інстанцій просить залишити без змін.

Касаційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи було повно і всебічно встановлено фактичні обставини справи, надано їм належну правову оцінку та у відповідності із вимогами матеріального і процесуального права вирішено цей спір.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, а з ним погодився і суд апеляційної інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати, винагорода за вислугу років на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включається до складу заробітної плати державного службовця та враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-XII, а не таким, які щодо спірних відносин є загальними (статті 33, 37 Закону № 3723-XII та стаття 2 Закону № 108/95-ВР).

Аналізуючи зміст позовної заяви та обґрунтування касаційної скарги, колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанції, виходячи з наступного.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 % відсотків заробітної плати.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в міста Рівне Рівненської області та отримує пенсію призначену за нормами статті 37 Закону України «Про державну службу».

Страховий стаж позивача становить 35 років 10 місяців 7 днів, в тому числі стаж державної служби 15 років, 02 місяці, 25 днів.

Пенсія ОСОБА_1 була розрахована відповідачем на підставі довідок про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», до яких було включено надбавку за вислугу років в розмірі 25 %, а матеріальна допомога та індексація заробітної плати взагалі не були включені в обрахунок пенсії.

05 листопада 2014 року позивач звернулась до УПФУ в м. Рівне Рівненської області з заявою про проведення перерахунку її пенсії із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати, винагороди за вислугу років в розмірі 40%.

Листом за вих. №459/10 від 14 листопада 2014 року відповідач повідомив, що відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачу з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та інших виплат.

Згідно виданих Міністерством доходів і зборів України ДПІ у місті Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області довідок про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», № № №21399/10/1716-05-33, 21402/10/1716-05-33 від 04 листопада 2011 року, до складу заробітної плати позивача за період з вересня 2005 року по липень 2011 року входили «інші виплати», в які включалися допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати. На всі виплати, включені в довідку, в т.ч. на «інші виплати», були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Вищезазначені виплати не були включені до суми заробітної плати, на підставі якої відповідачем розраховувалась пенсія позивача.

Частиною першою статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої, зокрема, входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із приписами частини другої статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З аналізу наведених положень суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати, винагорода за вислугу років входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до частини першої статті 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року передбачено, що об'єктом індексації грошових доходів населення є в тому числі заробітна плата, підстави для індексації грошових доходів населення наявні у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, те що індексація грошових доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 року № 1013 затверджено Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, відповідно до положень якого винагорода за вислугу років виплачується посадовим особам органів державної податкової служби залежно від стажу роботи і обчислюється у відсотках, виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання. Нарахування та виплата винагороди за вислугу років провадяться щомісяця за фактично відпрацьований час у межах встановленого фонду оплати праці.

Таким чином, винагорода за вислугу років, встановлена посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, є частиною заробітної плати зазначених посадових осіб, виплачується за рахунок та у межах фонду оплати праці, передбаченого органам державної податкової служби в Державному бюджеті України, враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, у даному випадку пенсію державного службовця.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, постанові від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, постанові від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, у постанові від 4 березня 2014 року у справі № 21-14а14.

Виходячи з наведеного Рівненський міський суд Рівненської області зробив правильний та законний висновок, що Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області під час проведення перерахунку пенсії позивачу протиправно не врахувало інші виплати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки це суперечить діючому законодавству.

Житомирський апеляційний адміністративний суд, який переглянув постанову суду першої інстанції, прийшов до аналогічних висновків і обґрунтовано залишив її без змін по суті позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області залишити без задоволення.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 31 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді А.О. Логвиненко

М.С. Сорока