Справа № 802/2167/15-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 липня 2015 р. Справа № 802/2167/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за поданням: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське орендне підприємство "Прогрес"

про: підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське орендне підприємство "Прогрес".

Внесене подання мотивоване тим, що на підставі наказу про призначення перевірки від 08.07.2015 за № 2027 та направлення на перевірку від 09.07.2015 року за №1615/22 працівниками Вінницької обєднаної державної податкової інспекції було здійснено вихід для проведення перевірки приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське орендне підприємство "Прогрес". Однак, до проведення перевірки перевіряючих допущено не було, внаслідок чого заступником начальника Вінницької ОДПІ прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків. Заявник просить підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське орендне підприємство "Прогрес". Враховуючи, що платник податків умисно ухиляється від проведення перевірки та фактично перешкоджає здійсненню Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцією податкового контролю, заявник просить підтвердити адміністративний арешт майна приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське орендне підприємство "Прогрес".

Представник заявника у судове засідання не з'явився, однак через відділ прийому суду подав заяву про розгляд подання у порядку письмового провадження. Додатково зазначив, що вимоги подання підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився із невідомих для суду причин, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 23).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частина 4 зазначеної норми КАС України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказані вимоги КАС України, враховуючи клопотання представника позивача та неявку належним чином повідомленого представника відповідача, суд прийшов до висновку про проведення судового розгляду справи у порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання належить задовольнити у повному обсязі, з огляду на таке.

Судом встановлено, що наказом начальника Вінницької ОДПІ ОСОБА_1 № 2027 від 08.07.2015 року на підставі п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України та на виконання постанови про призначення перевірки від 10.03.2015 прокурора прокуратури Вінницького району радника юстиції ОСОБА_2, процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000001, призначено документальну позапланову виїзну перевірку приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське орендне підприємство "Прогрес" з метою перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 19.02.2015 року.

На виконання наказу начальника Вінницької ОДПІ ОСОБА_1 № 2027 від 08.07.2015 року посадові особи ГУ ДФС у Вінницькій області, уповноважені на проведення перевірки, здійснили вихід на підприємство за адресою: Вінницький район, с. Ксаверівка, вул. Колгоспна, 42 для пред'явлення усіх належних документів, які дають підстави для проведення перевірки.

Однак, у зв'язку із відсутністю посадових осіб приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське орендне підприємство "Прогрес" за юридичною адресою, уповноважені службові особи Вінницької ОДПІ були позбавлені можливості вручити відповідачу документи, що підтверджують право на проведення перевірки.

10.07.2015 року посадовими особами податкового органу повторно здійснено вихід на підприємство та з метою проведення перевірки посадовим особам відповідача пред'явлено службове посвідчення, направлення на проведення перевірки та копію наказу про проведення перевірки, тобто виконані передбачені статтею 81 ПК України умови допуску до проведення документальних виїзних перевірок.

Разом з тим, уповноважені службові особи Вінницької ОДПІ до проведення перевірки відповідачем допущені не були, що засвідчується актом № 505/2209/03733915 від 10.07.2015 про відмову від отримання наказу №2027 від 08.07.2015 року, ознайомленні з направленням на перевірку від 09.07.2015 року №1615/22 та у недопуску до проведення перевірки перевіряючих.

В зв'язку з відмовою у допуску до проведення перевірки рішенням заступника начальника Козятинської ОДПІ ОСОБА_3 від 15.07.2015 року застосовано умовний адміністративний арешт майна приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське орендне підприємство "Прогрес".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Так, згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції контролюючих органів, до яких, зокрема, відноситься здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, контроль своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів, здійснення контролю за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість, організовують роботу та здійснюють контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку.

Відповідно до пп.16.1.9 п.16.9 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Відповідно п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Згідно п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Всі вищезазначені вимоги службовими особами позивача були виконані.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано жодних документально підтверджених доказів, які б ставили під сумнів законність дій позивача.

Стаття 94 Податкового кодексу України визначає, що умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

У відповідності до п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

В силу положень підпункту 94.6.1 пункту 94.6 ст. 94 ПК України, керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Відповідно до п. 4.1. Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків", затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України №568 від 10.10.2013 року, керівник органу доходів і зборів (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

У відповідності до п. 94.10 ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Частиною 4 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області діяла в межах своїх повноважень, а тому подання про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відповідно до положень ст. 94 КАС України, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 158, 167, 183-3, 255, 257 Кодексу адміністративного cудочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області задовольнити.

Визнати обґрунтованим рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 15.07.2015 року про застосування адміністративного арешту майна приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське орендне підприємство "Прогрес" ().

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович