Справа № 2а-266/10 6-а/464/10/15
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 р. Справа № 876/5816/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Левицької Н.Г., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2015 року про визнання виконачого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова (далі УПФ України в Галицькому районі м. Львова) звернулося до Сихівського районного суду м. Львова із заявою про визнання виконавчого листа № 2-а-266/10, виданого 22.07.10 Сихівським районним судом м. Львова, таким, що не підлягає виконанню, та стягнення 49849,42 грн безпідставно одержаних ОСОБА_2 за цим виконавчим листом.

Зазначає, що на примусове виконання судового рішення у справі № 2-а-266/10 був виданий виконавчий лист, який виконаний у примусовому порядку органом державної виконавчої служби. Після його виконання судове рішення було скасоване в апеляційному порядку.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2015 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Відповідач УПФ України в Галицькому районі м. Львові оскаржив ухвалу суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного зясування фактичних обставин справи і з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі зазначає, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду України від 08.02.12 року постанова Сихівського районного суду м. Львова від 12.03.10, на підставі якої виданий виконавчий лист № 2-а-266/10 скасована. Оскільки судове рішення, на підставі якого відбулося виконання, скасоване, то виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню і стягнути безпідставно виплачені УПФ України в Галицькому районі м. Львова кошти.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.12 скасовано постанову Сихівського районного суду від 12.03.2010 року та прийнята нова постанова, якою позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії УПФ України в Галицькому районі м. Львова в частині відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплаті основної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Зобовязано УПФ України в Галицькому районі м. Львова провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 основної пенсії в розмірі не менше 6-ти мінімальних пенсій за віком та додатково пенсії в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком за період 03.02.2009 року по 12.03.2010 року відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із урахуванням виплачених сум. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви УПФ України в Галицькому районі м. Львова про визнання виконавчого листа № 2-а-266/10, виданого 22.07.2010 року Сихівським районним судом м. Львова, таким що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно одержаного стягувачем ОСОБА_2 за даним виконавчим листом, виходив з того, що судове рішення набрало законної сили, а відтак підлягало до виконання в обсязі, встановленому у виконавчому листі, виданому Сихівським районним судом м. Львова, судове рішення виконане у примусовому порядку до винесення постанови апеляційної інстанції; виплата пенсії у відповідному розмірі відбулась на підставі перерахунку уповноваженого на те органу, а тому така не була безпідставно отримана стягувачем, отже зазначені боржником підстави у заяві не є правовими підставами згідно ст. 259 КАС України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.259 КАС України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом; суд своєю ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконаннями боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Як вбачається з матеріалів справи, судове рішення, на підставі якого був виданий і виконаний виконавчий лист 2-а-266/10, набрало законної сили, і було виконане боржником УПФ України в Галицькому районі м. Львова примусово. Виплата пенсії ОСОБА_2 у відповідному розмірі відбулася на підставі перерахунку уповноваженого на те органу, а тому пенсія не була безпідставно отримана стягувачем ОСОБА_2

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені в заяві УПФ України в Галицькому районі м.Львова підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з врахуванням статті 259 КАС України не є правовими, тому заява УПФ України в Галицькому районі м.Львова про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставного одержаного стягувачем за виконавчим листом, є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, а є аналогічними доводам заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а, отже, такими, що суперечать вимогам ст. 259 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2015 року у справі № 2а-266/10 без змін

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_3