Справа № 127/19857/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/7268/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця про перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця, в якому просив: визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо перерахунку йому пенсії; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.07.2013 року з врахуванням середньомісячного заробітку за затримку видачі трудової книжки за період з 08.05.2012 року по 23.05.2012 року в сумі 4500 (чотири тисячі п'ятсот) гривень та середньомісячного заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 08.05.2012 року по 08.06.2013 року в сумі 126 000 (сто двадцять шість тисяч) гривень та трудового стажу за цей же період.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок незаконної бездіяльності управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці було порушено права позивача на перерахунок пенсії як інваліда 2-ї групи, що має статус «ветеран війни» - учасника бойових дій.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2013 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано відмову управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо перерахунку пенсії ОСОБА_4 неправомірною та зобов'язано відповідача здійснити на користь позивача перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.07.2013 року з врахуванням середньомісячного заробітку за затримку видачі трудової книжки за період з 08.05.2012 року по 23.05.2012 року в сумі 4500 (чотири тисячі п'ятсот) гривень та середньомісячного заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 08.05.2012 року по 08.06.2013 року в сумі 126 000 (сто двадцять шість тисяч) гривень та трудового стажу за цей же період згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2013 року.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року скасовано постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2013 року в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці здійснити ОСОБА_4 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням середньомісячного заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 08.05.2012 року по 08.06.2013 року в сумі 126000 грн. та трудового стажу за цей же період згідно рішення Вінницького міського суду від 13.06.2013 року і в цій частині винесено нову, якою в задоволенні вказаних позовних вимог відмовити. В іншій частині вимог щодо перерахунку та виплати пенсії, починаючи з 01.07.2013 року з врахуванням середньомісячного заробітку за затримку видачі трудової книжки за період з 08.05.2012 року по 23.05.2012 року в сумі 4500 (чотири тисячі п'ятсот) гривень - залишив без змін.

Не погоджуючись з рішенням апеляційної інстанції управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У письмових запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_4 просить касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця відхилити, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року залишити без змін.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці, як інвалід 2-ї групи, має статус "ветерана війни" - учасника бойових дій і отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Власник ДАК "Укрресурси" затримував звільнення позивача, видачу трудової книжки і зарплати, чим порушував КЗпП України, що призвело до порушення пенсійного права позивача на перерахунок пенсії.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2013 року справа № 127/5303/13-ц, позов ОСОБА_4. задоволено частково, стягнуто з ДАК "Укрресурси" на користь позивача середньомісячний заробіток за затримку видачі трудової книжки за період з 08.05.2012 року по 23.05.2012 року в сумі 4500 грн., середньомісячний заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 08.05.2012 року по 08.06.2013 року в сумі 126000,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн., а всього 131500,00 грн., рішення суду набрало законної сили 08.07.2013 року.

При цьому поновлення судом прав позивача не призвело до поновлення його пенсійного права у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що стало причиною звернення позивача до суду.

Відповідно до запису в трудовій книжці позивача виданої ДАК "Укрресурс" 08.05.2012 року, змінено дату з 16.11.2009 року на дату 08.05.2012 року звільнення з посади заступника директора по будівництву Вінницького заводу "Модуль" на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з ліквідацією підприємства і на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.11.2010 року і 24.04.2012 року, наказ № 4 від 08.05.2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що трудовий стаж та заробітна плата позивача уже встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили, а, отже позовні вимоги щодо перерахунку пенсії із врахуванням трудового стажу є правомірними.

Частково відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що на суми середньомісячного заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні за вказаний позивачем період не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, дані суми є штрафною санкцією та не можуть бути враховані при здійсненні перерахунку пенсії, а період за який вони нараховані не впливає на кількість трудового стажу.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно ст. 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсій береться заробіток за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Дана норма також відображена в Постанові Верховного Суду України від 20.02.2012 року № 21-430а11.

Згідно з п. 1 ст. 24 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" базою для нарахування єдиного внеску для підприємств, установ та організацій, інших юридичних осіб, утворених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, є суми нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суми винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

Відповідно до ст.235 Кодексу законів про працю України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про необхідність здійснення перерахунку пенсії із врахуванням середньомісячного заробітку за затримку видачі трудової книжки (час вимушеного прогулу) за період з 08.05.2012 року по 23.05.2012 року в сумі 4500 (чотири тисячі п'ятсот) гривень.

Посилання Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на відсутність відомостей про сплату із зазначеної суми обов'язкових внесків до Пенсійного фонду України є безпідставним, адже відповідно до ст.1 Закону України «Про збір на обов»язкове державне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Отже, обов'язок по сплаті єдиного внеску покладається на підприємство, в якому працював позивач - ДАК «Укрресурси».

Відповідно до ч 2 ст.71 КАС України у спорах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці, в якості суб»єкта владних повноважень, було залишено без виконання обов»язок по доведенню тих обставин, на які він посилається.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці - відхилити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)