Справа № 826/4336/15
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4336/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрівська Н.А.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Безименної Н.В.,

суддів Кобаля М.І. та Аліменка В.О.,

при секретарі Авраменко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, в якому просив:

- визнати неправомірною відмову УПФУ в Шевченківському районі міста Києва щодо повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування;

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 41 241,50 грн. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2014 року квартири АДРЕСА_1

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року позов задоволено, визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва, оформленою листом №1139/03 від 26.01.2015 року у повернені збору на обов'язкове державне пенсійне страхування; та стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 41 241 (сорок одну тисячу двісті сорок одну) гривню 50 коп. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2014 року квартири АДРЕСА_1

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва з заявою про повернення помилкового сплачених коштів, не надав доказів на підтвердження факту придбання ним житла уперше.

Також, не погоджуючись з вищевказаною постановою, третьою особою подано апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що Головне управління Казначейства ніяких порушень законних інтересів позивача не допускало.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати в частині, виходячи з наступного.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 10 листопада 2014 року між ОСОБА_3 та позивачем було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

За вказаним договором, позивачем був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% вартості нерухомого майна в сумі 41 241,50 грн., що підтверджується квитанцією від 10.11.2014 № 0810030 (а.с. 15).

26.11.2014 ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва з заявою про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 41 241,50 грн.

Листом від 26.01.2015 №1139/03 Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва відмовило позивачу у поверненні коштів, посилаючись на те, що зі змісту поданої заяви та доданих документів не можна зробити висновок стосовно доведеності обставин придбання житла вперше (а.с.14).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/7 звільняють від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування осіб, які вперше придбавають житло, зокрема, зазначають - платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ і організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законом та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Крім того, пунктом 15-1 «Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740, встановлено, що обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1% від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ і організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законом та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з п 8 статті 2 вказаного Закону об'єктом оподаткування для платників збору визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Відповідно до пункту 10 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» на обов'язкове державне пенсійне страхування для підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності та фізичних осіб, які придбавають нерухоме майно встановлюються ставки збору на рівні 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів звертає увагу, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки: громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла, та громадяни, які придбавають житло вперше.

Відповідно пункту 15-3 Порядку №1740 нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

При цьому, слід зазначити, що в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, не існує єдиної бази, за допомогою якої можна визначити первинне придбання нерухомого майна особою, а також не існує органу, компетентного видавати довідки на підтвердження обставин первинного придбання житла.

Питання стосовно механізму перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, - було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміна «придбавають житло вперше», що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше, однак, ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.00 № 29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

Таким чином, відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм - не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами, а тому саме органи Пенсійного фонду України зобов'язані довести, що конкретні особи - придбавають житло не вперше.

Більш того, відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Нормами частини другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що саме Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва зобов'язано довести, що позивач придбав житло згідно договору купівлі - продажу від 10.11.2014 не вперше.

Таким чином, з наведеного вбачається, що дії Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Києва щодо відмови у поверненні позивачу безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими та неправомірними, оскільки ненадання позивачем документів, що підтверджують придбання нерухомого майна вперше не є підставою для відмови у поверненні такого збору.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2014 року у справі № К/800/18016/14.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182 (далі - Порядок № 787) повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частинні визнання протиправною відмови Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Києва, оформленої листом № 1139/03 від 26.01.2015 у поверненні збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення з державного бюджету України на користь позивача 41 241, 50 грн., сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2014 квартири АДРЕСА_1 виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 13 Порядок № 787 органи Казначейства здійснюють процедури із забезпечення виконання документів, зазначених у пунктах 5 - 8 цього розділу, в такому порядку: за наявності поточних надходжень на відповідних рахунках за надходженнями орган Казначейства протягом п'яти робочих днів після дня отримання подання (заяви та подання) перераховує кошти на рахунок одержувача одноразово на загальну суму або частковими сумами; у разі недостатності або відсутності поточних надходжень на відповідних рахунках за надходженнями для здійснення повернення відповідний орган Казначейства не пізніше ніж через п'ять робочих днів після дня отримання подання (заяви та подання) надсилає звернення для підкріплення коштами цих рахунків: за платежами, що належать державному бюджету, - до Казначейства України; за платежами, що належать місцевим бюджетам, - до відповідних місцевих фінансових органів; за частиною платежу, що перерахована до відповідного фонду загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування, - до відповідного територіального органу цього фонду.

Оскільки подання до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві Управлінням Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Києва не подавалось, підстави для стягнення чи зобов'язання вчинення відповідних дій з боку Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві у суду відсутні, оскільки є передчасними.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 41 241,50 грн. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2014 року квартири АДРЕСА_1

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За таких обставин, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, у відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС, судова колегія вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, застосувавши п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Києва сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві подання про повернення ОСОБА_2 збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 41 241, 50 грн.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення з державного бюджету України на користь позивача 41 241, 50 грн., сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2014 квартири АДРЕСА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову, якою в задоволені позову в цій частині відмовити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Києва сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві подання про повернення ОСОБА_2 збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 41 241, 50 грн.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 16 липня 2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В.О. Аліменко

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кобаль М.І.