Справа № 825/1366/15-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1366/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О. В. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Тур В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 р. у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Готель "Градецький" до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ "Готель "Градецький" звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 16.12.2014 р. № 1835- 25 в частині пені з земельного податку з юридичних осіб на суму 10057,57 грн. та з податку на додану вартість на суму 15560,75 грн., а також в частині штрафних фінансових санкцій з земельного податку з юридичних осіб на суму 10206,91 грн. та з податку на додану вартість на суму 6350,59 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 р. позовні вимоги задоволено шляхом визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 16.12.2014 р. № 1835- 25 у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні при вирішенні питання про виправлення описки не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд заяви за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем на підставі ст. 59 ПК України 16.12.2014 р. сформовано та направлено ПАТ "Готель "Градецький" податкову вимогу № 1835-25 від 16.12.2014 р.

Відповідно до вказаної вимоги позивачу визначено суму податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 150006,64 грн., з яких 128095,30 грн. - основного платежу, 6350,59 грн. - штрафні (фінансові) санкції, 15560,75 грн. - пеня.

Також податковою вимогою визначено суму податкового боргу по земельному податку в сумі 121971,49 грн., з яких 98289,41 грн. - основний платіж, 13624,51 грн. - штрафні (фінансові) санкції, 10057,57 грн. - пеня.

У позовній заяві позивач визнав узгоджену суму грошових зобов'язань з ПДВ у розмірі 147020, 05 грн. та з земельного податку у розмірі 101309, 30 грн., а також вказав, що станом на 15.12.2014 р. несплачені ним штрафні (фінансові) санкції становлять суму у розмірі 3417, 60 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так з облікових карток платника податку вбачається, що станом на 16.12.2014 р. за позивачем обліковується заборгованість зі сплати ПДВ у загальному розмірі 150156, 12 грн., з яких 15553, 90 грн. - пеня (а. с. 41).

Вказане підтверджується актом № 3048-20 від 21.05.2015 р. звірення розрахунків платника за період з 01.01.2015 р. по 01.05.2015 р., з якого вбачається заборгованість позивача з податку на додану вартість станом на 01.01.2015 р. у розмірі 137929, 22 грн., а крім того, сума заборгованості з пені становить 15553, 90 грн. (а. с. 71).

Цей акт підписано представниками обох сторін по справі, що свідчить про відсутність спору щодо вказаної суми та відповідає даним облікової картки позивача зі сплати ПДВ.

В свою чергу у позовній заяві, поданій до суду першої інстанції у квітні 2015 року, позивач існування заборгованості з виплати пені по ПДВ заперечує у будь - якому розмірі.

Аналогічні дані містяться в таблиці з ПДВ, на які послався суд першої інстанції, та розмір нарахованої заборгованості з пені та відсотків за розстрочення податкового боргу у відповідності до якої за період з 24.11.2013 р. по 16.12.2014 р. становить 15553, 90 грн. (а. с. 64 - 65).

Проте, спірна податкова вимога відповідача містить розмір пені, що підлягає сплаті: 15560, 75 грн., що не відповідає даним облікової картки та є більшим її даних.

Аналогічно, станом на 16.12.2014 р. за позивачем обліковується заборгованість зі сплати земельного податку у загальному розмірі 121756, 11 грн., з яких 10348, 39 грн. - пеня (а. с. 47).

Вказане підтверджується актом № 3050-20 від 21.05.2015 р. звірення розрахунків платника за період з 01.01.2015 р. по 01.05.2015 р., з якого вбачається заборгованість позивача з земельного податку станом на 01.01.2015 р. у розмірі 119645, 43 грн., а крім того, сума заборгованості з пені становить 10348, 39 грн. (а. с. 72).

Цей акт підписано представниками обох сторін по справі, що свідчить про відсутність спору щодо вказаної суми та відповідає даним облікової картки позивача зі сплати ПДВ.

В свою чергу у позовній заяві, поданій до суду першої інстанції у квітні 2015 року, позивач існування заборгованості з виплати пені по земельному податку заперечує у будь - якому розмірі.

Аналогічні дані містяться в таблиці з земельного податку, на які послався суд першої інстанції, та розмір нарахованої заборгованості з пені та відсотків за розстрочення податкового боргу у відповідності до якої за період з 24.11.2014 р. по 16.12.2014 р. становить 10348, 39 грн. (а. с. 66 - 70).

Таким чином, колегія суддів встановила, що дані облікової картки позивача не відповідають показникам податкової вимоги по загальній сумі податкового боргу, а показник податкової вимоги є на 65, 90 грн. більшим від даних облікових карток.

Натомість, колегія суддів не приймає в якості належних доводи позивача про повну відсутність у нього податкового боргу з штрафних (фінансових) санкцій та пені за несвоєчасну сплату ПДВ та земельного податку з юридичних осіб з огляду на наступне.

Нараховані відповідачем штрафні санкції та пеня є результатом наявного залишку несплачених позивачем розстрочених грошових зобов'язань згідно рішення № 12 від 07.02.2014 р. та договору про розстрочення № 13 від 07.02.2014 р., а також процентів за розстрочення, нарахованих відповідачем на підставі ст. 100 ПК України на момент скасування цього розстрочення (а. с. 18, 19 - 20).

Так рішенням про скасування розстрочення № 10 від 09.12.2014 р. рішення про розстрочення було скасоване у зв'язку з наявністю податкового боргу із грошових зобов'язань, які виникли після укладення договору розстрочення (а. с. 21).

Крім того, рішенням № 37 від 25.03.2014 р. позивачу розстрочено сплату податкового боргу з штрафних санкцій за несвоєчасність сплати земельного податку у розмірі 8996, 50 грн. (а. с. 22).

Рішенням про скасування розстрочення № 12 від 09.12.2014 р. рішення про розстрочення було скасоване у зв'язку з наявністю податкового боргу із грошових зобов'язань, які виникли після укладення договору розстрочення (а. с. 25).

У відповідності до п. 100.2 ст. 100 ПК України платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

З огляду на дану норму, колегія суддів приходить до висновку, що суми, визначені у договорах про розстрочення податкового боргу є узгодженими і становлять наступні розміри:

- основне зобов'язання з ПДВ - 135719, 51 грн.;

- штрафні (фінансові) санкції (ПДВ) - 7761, 00 грн.;

- пеня (ПДВ) - 1916, 95 грн.;

- земельний податок з юридичних осіб - 81411, 23 грн.;

- штраф (земельний податок) - 15973, 77 грн.;

- пеня (земельний податок) - 2330, 36 грн.

З огляду на що, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується узгоджена сума податкового боргу позивача в розмірі 243195, 87 грн.

Крім того, з копій платіжних доручень № 119 та 208 вбачається, що 22.04.2014 р. та 23.06.2014 р. позивачем сплачено податковий борг з земельного податку за договором № 39 від 25.03.2014 р. у загальній сумі 4600 грн. (а. с. 57).

Дані облікових карток позивача зі сплати земельного податку за вказані періоди відповідачем не надані.

Відомості щодо оплати інших частин розстроченого податкового боргу в матеріалах справи відсутні.

В свою чергу, оскаржувана податкова вимога містить в собі суму у розмірі 271978, 13 грн. (різниця - 33382, 26 грн.).

Сума нарахованих відсотків за розстрочення податкового боргу становить 22328, 08 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування податкової вимоги у повному обсязі, зважаючи на недоведеність з боку відповідача в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України узгодженості виставленої у ній суми.

З огляду на що, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 р. у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Готель "Градецький" до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.