Справа № 802/1701/15-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 липня 2015 р. Справа № 802/1701/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бошкової Юлії Миколаївни, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації (далі - Департамент соціальної політики Вінницької ОДА, відповідач), у якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову Вінницької обласної державної адміністрації Департаменту соціальної політики в результаті розгляду звернення ОСОБА_1, щодо надання дозволу на сплату залишкової вартості та переоформлення автомобіля "ЗАЗ 110308-44", 2010 року випуску, номер кузова Y6D110308В0139704, державний номер НОМЕР_1, після смерті ОСОБА_2, яка міститься в листі від 15.04.2015 року №04-1989;

- зобов'язати Вінницьку обласну державну адміністрацію Департамент соціальної політики розглянути звернення ОСОБА_1 щодо надання дозволу на сплату залишкової вартості та переоформлення автомобіля марки "ЗАЗ 110308-44", 2010 року випуску, номер кузова Y6D110308В0139704, державний номер НОМЕР_1, після смерті ОСОБА_2, як таке, що надійшло у встановлені законом строки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що листом від 15.04.2015 року № 04-1989 Департамент соціальної політики Вінницької ОДА відмовив ОСОБА_1 в наданні дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля "ЗАЗ 110308-44", 2010 року випуску, номер кузова Y6D110308В0139704, державний номер НОМЕР_1, наданого в 2010 році його (позивача) дідусю як інваліду, з підстав пропуску шестимісячного терміну, встановленого пунктом 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 (далі Порядок № 999 від 19.07.2006).

На думку позивача, зазначена відмова є протиправною, оскільки він володіє сукупністю всіх необхідних підстав для переоформлення автомобіля: є онуком покійного ОСОБА_2, проживав разом з ним, вів спільне господарство, тощо.

Щодо пропуску шестимісячного строку подачі відповідної заяви ОСОБА_1 зазначає, що зі сторони відповідача на його адресу не надходило повідомлення про право на переоформлення автомобіля за умови сплати його залишкової вартості.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 23). Однак, до канцелярії суду подав заяву (вх. №18525 від 13.07.2015 року) про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 22).

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи те, що від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та немає необхідності заслухати свідка чи експерта у справі, суд, відповідно до вказаної частини 6 статті 128 КАС України, прийняв рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами.

Суд розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 являється онуком померлого 23.05.2012 року інваліда ОСОБА_2, який у 2010 році відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» від 19.06.2006 № 999 отримав автомобіль "ЗАЗ 110308-44", 2010 року випуску, номер кузова Y6D110308В0139704, державний номер НОМЕР_1 .

Родинні відносини між позивачем - ОСОБА_1 та померлим - ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_3 (батька позивача) серії І-ЯР № 043745Щ № 299808, виданим Жданівською сільською радою Хмільницького району (а.с.7) та свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії ІІІ-АМ № 361989, виданим Жданівською сільською радою Хмільницького району (а.с.7).

Позивач, як член сім'ї, звернувся із заявою до Департаменту соціальної політики обласної державної адміністрації щодо надання дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля та на переоформлення даного автомобіля після сплати залишкової вартості автомобіля у його власність, отриманого дідусем позивача, ОСОБА_2, на себе відповідно до положень п.16 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» від 19.07.2006 №999.

Департаментом соціальної політики обласної державної адміністрації листом від 15.04.2015 № 04-1989 відмовлено в переоформленні автомобіля. Відмова мотивована тим, що відповідно до п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений органами соціального захисту, залишається іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживав та був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації та у разі сплати ним, протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету, на рахунки, відкриті в органах Казначейства, вартості автомобіля, з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Однак, з дня смерті дідуся позивача ОСОБА_2 (помер 23.05.2012 року) пройшло більше шести місяців, тому в Департаменту соціальної політики облдержадміністрації відсутні правові підстави надати дозвіл на сплату залишкової вартості автомобіля та на його переоформлення (а.с. 11).

З такою відмовою відповідача ОСОБА_1 не погоджується та вважає її неправомірною, у звязку з чим звернувся до суду щодо захисту своїх прав та інтересів.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні №875-XII від 21.03.1991, після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Порядку № 999 від 19.07.2006 року передбачено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Відповідно до п. 3 Порядку № 999 від 19.07.2006 року до членів сім'ї інваліда належать громадяни України, які проживають разом з ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із дідусем - ОСОБА_2, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 285 від 30.03.2015 року (а.с. 8).

Відтак, позивач набув право на забезпечення автомобілем протягом шести місяців з дня смерті свого дідуся.

Виходячи із вищевикладеного суд вважає, що позивач володіє сукупністю усіх необхідних для переоформлення автомобіля підстав, а поважність обставин пропуску шестимісячного терміну подачі заяви до Департаменту соціальної політики обласної державної адміністрації про переоформлення автомобіля обґрунтовується тим, що на адресу позивача не надходили від відповідача повідомлення про право на переоформлення автомобіля "ЗАЗ 110308-44", 2010 року випуску, номер кузова Y6D110308В0139704, державний номер НОМЕР_1 .

На відповідача, як на суб'єкта владних повноважень, згідно ч. 2 ст. 71 КАС України покладений обов'язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності, однак, факт звернення до адміністративного суду позивача із зазначеними вище позовними вимогами не заперечив та не надав будь-яких пояснень, а, отже, не довів правомірності відмови, викладеної у листі від 15.04. 2015 року №04 -1989.

Таким чином, суд дійшов висновку, що шестимісячний строк, визначений п. 16 Порядку № 999 від 19.07.2006 року, позивач пропустив з поважних причин.

Визначаючись щодо адміністративного позову, суд врахує принцип юридичної визначеності (складової верховенства права, що відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє в Україні), в якому, як зазначив Конституційний Суд України в пп. 3.1 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, стверджується: "що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинно базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки". Скориставшись правом на отримання автомобіля у 2010 році, ОСОБА_2 також міг розраховувати на те, що цей автомобіль буде після його смерті безоплатно переданий його спадкоємцям, так само як і спадкоємці потім розраховувати на безоплатне отримання цього автомобіля. Обмеження спадкоємця в цьому праві, на думку суду, суперечить принципу юридичною визначеності.

Згідно з частиною 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз'ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наданим Верховним Судом України у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до п.3 Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Отримавши після смерті свого дідуся право на викуп автомобіля, позивач, разом з тим, не може ним скористатися перш, ніж буде здійснений розрахунок залишкової вартості автомобіля. За таких обставин суд з метою належного захисту прав та інтересів позивача вважає за необхідне зобов'язати Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації провести розрахунок залишкової вартості автомобіля "ЗАЗ 110308-44", 2010 року випуску, номер кузова Y6D110308В0139704, державний номер НОМЕР_1, виданий ОСОБА_2 як інваліду, надати дозвіл ОСОБА_1 на сплату його залишкової вартості та дозвіл на переоформлення цього автомобіля.

Відтак, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо позовної вимоги про зобов'язання Департаменту соціальної політики Вінницької ОДА розглянути звернення ОСОБА_1 щодо надання дозволу на сплату залишкової вартості та переоформлення автомобіля марки "ЗАЗ 110308-44", 2010 року випуску, номер кузова Y6D110308В0139704, державний номер НОМЕР_1, після смерті ОСОБА_2, як таке, що надійшло у встановлені законом строки, суд враховував наступне.

Звернення ОСОБА_1 щодо надання дозволу на сплату залишкової вартості та переоформлення автомобіля марки "ЗАЗ 110308-44", 2010 року випуску, номер кузова Y6D110308В0139704, державний номер НОМЕР_1, після смерті ОСОБА_2, було розглянуте Департаментом соціальної політики Вінницької ОДА у встановлені законом строки. Доказом цієї обставини є лист - відповідь від 15.04.2015 року №04-1989 (а.с.11), яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на сплату залишкової вартості та переоформлення автомобіля.

З огляду на зазначене, суд вважає, що у задоволенні цієї позовної вимоги необхідно відмовити, оскільки Департамент соціальної політики Вінницької ОДА розглянув звернення ОСОБА_1 у визначені законом строки.

Відтак, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи за межі заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа) відповідно до положень статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною відмову Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації у наданні ОСОБА_1 дозволу на переоформлення у власність автомобіля "ЗАЗ 110308-44", 2010 року випуску, номер кузова Y6D110308В0139704.

3. Зобов'язати Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації провести розрахунок залишкової вартості автомобіля "ЗАЗ 110308-44", 2010 року випуску, номер кузова Y6D110308В0139704, виданий ОСОБА_2 як інваліду.

4. Зобов'язати Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації надати ОСОБА_1 дозвіл на сплату залишкової вартості та дозвіл на переоформлення автомобіля марки "ЗАЗ 110308-44", 2010 року випуску, номер кузова Y6D110308В0139704.

5. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

6. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (вул. Хмільницька, 22, с. Дібрівка, Хмільницький район, Вінницька область, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 (вісім) копійок.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна