Справа № 804/4534/15
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2015 рокусправа № 804/4534/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Прокопчук Т.С. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 р. по справі за позовом Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року Криворізька центральна обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просила стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 загальну суму податкового боргу з орендної плати за землю у розмірі 86 991 грн. 08 коп.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 р. адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Як встановлено судом першої інстанції, 20.02.2013 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було подано податкову декларацію з плати за землю, в якому Фізична особа-підприємець самостійно визначила суму податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет та становить 4 238,84 грн за грудень та 4 238,81 грн. щомісячно.

05.03.2013 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було подано податкову декларацію з плати за землю, в якому Фізична особа-підприємець самостійно визначила суму податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет та становить 3 954,74 грн. за грудень та 3 954,72 грн. щомісячно.

09.12.2014 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було подано податкову декларацію з плати за землю, в якій Фізична особа-підприємець самостійно визначила суму податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет та становить 69 940,42 грн., а саме 6 358,21 грн. за грудень та 6 358,22 грн. щомісячно.

Криворізькою центральною ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області було винесене податкове повідомлення-рішення від 30.12.2014 року за №, яким визначено суму грошового зобовязання в сумі 170,00 грн.

30.01.2015 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було подано податкову декларацію з плати за землю, в якій Фізична особа-підприємець самостійно визначила суму податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет та становить 6 358,21 грн.

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 була нарахована пеня у сумі 5 031,13 грн.

Таким чином, сума заборгованості з урахуванням часткової сплати становить 86 991,08 грн.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже встановлена Податковим кодексом України процедура погашення податкового боргу платників податків розповсюджується і на нараховану згідно податковому законодавству пеню.

За правилами п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За визначенням в пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.59.3 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Пунктом 59.4. ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Крім того, відповідачем було оскаржено податкову вимогу форми Ф від 11.09.2013 року №662 на суму 56 115,42 грн. по орендній платі за землю, яка постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 29.11.2013 року у справі №804/14259/13-а залишена в силі.

На момент звернення податкового органу до суду з даним позовом, відповідачем сума податкового боргу не погашена.

За умови, якщо сума податкового боргу, зазначена в податкових вимогах, добровільно не погашена, інші законодавчо встановлені підстави для відкликання податкових вимог відсутні, у податкового органу відповідно до приписів ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами", ст.59 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011, відсутні правові підстави для формування та надсилання платнику податку окремої податкової вимоги на суму нового податкового боргу.

Відповідно до п.59.5 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Матеріалами справи підтверджено, відповідачем не спростовано, що визначене у вказаній податковій декларації грошове зобов'язання у встановлений строк не сплачено, внаслідок чого позивач правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення боргу.

Стосовно нарахування пені.

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом; Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті (п.129.4 ст.129 ПК України).

З огляду на наведене, судом першої інстанції спір по суті вирішений вірно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни або скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції-,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова