Справа № 804/4841/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 р. Справа № 804/4841/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Інгулецька спецекскавація» до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Джей.Ар.Сі-Україна», Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України в особі державного реєстратора ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просив:
- визнати рішення про відмову в державній реєстрації прав на нерухоме майно відповідача-1 протиправним, яке не базується на діючому законодавстві, та скасувати його;
- адміністративна будівля літера «А-3» з площею основи 233,4 кв.м. в тому числі ганок літера «а» - з площею основи 29,2 кв.м.;
- будівля механічної майстерні літера «Б-2» з площею основи 256,8 кв.м., в тому числі ганок літера «б» з площею основ 13,3 кв.м., ганок літера «б1» з площею основи 5,2 кв.м.;
- будівля боксу №2 літера «В» з площею основи 1 113,2 кв.м.;
- будівля боксу №1 літера «Г» з площею основи 831,9 кв.м.;
- будівля їдальні літера «Д» з площею основи 187,4 кв.м.;
- тимчасові побутові приміщення літера «Е» з площею основи 82,6 кв.м.;
- тимчасові механічні майстерні-бокси літера «Ж» з площею основи 153,2 кв.м., з прибудовою н/ж літера «ж1» - з площею основи 35,8 кв.м.;
- будівля складу матеріальних цінностей літера «З» з площею основи 527,1 кв.м., в тому числі склад матеріальних цінностей літера «3» - площа основи 153,1 кв.м., прибудова літера «з1» - площа основи 77,1 кв.м., набудова будівлі охорони на 2-му поверсі літера «з2» - площа основи 13,0 кв.м., ганок літера «з3» - площа основи 1,9 кв.м., ганок літера «з4» - площа основи 4,9 кв.м., пандус з навісом літера «з5» - площа основи 59,1 кв.м., пандус з навісом літера «з6» - площа основи 27,6 кв.м.;
- будівля ГММ літера «Л» - площа основи 9,6 кв.м.;
- навіс літера «М» з площею основи 70,8 кв.м.;
- будівля КПП літера «И» з площею основи 2,4 кв.м.;
- склад-гараж літера «К» з площею основи 57,6 кв.м.;
- огорожа №1-9 (згідно схематичного плану);
- замощення з позначками І, ІІ, ІІІ, що належить ПАТ «Інгулецька спецекскавація» на підставі правовстановлювального документа: витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 26035315 від 05.05.2010 року, реєстраційний номер 18225701, та було підтверджено рішеннями судових органів.
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити та зазначили, що надали суду всі докази в обґрунтування заявлених позовних вимог та не заперечували проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідачі в судове засідання своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідач-1 надіслав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що державним реєстратором Укрдержреєстру було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права. 14.01.2015 р. уповноважена особа заявника - ОСОБА_2 був повідомлений про прийняте рішення Укрдержреєстром в довільній формі та отримав належні йому примірники документів, що додавалися до заяви, про що власноруч на картці прийому заяви зробив відмітку. 30.01.2015 року ОСОБА_2 з текстом рішення про відмову, прийняту Укрдержреєстром, був ознайомлений під особистий підпис. Надати рішення про відмову у державній реєстрацій прав Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції не міг, оскільки рішення було прийнято Укрдержреєстром і відповідно до п.5 наказу один примірник рішення надсилається рекомендованим листом безпосередньо заявникові, а інший примірник органу державної реєстрації прав, який прийняв відповідну заяву. У разі відсутності поштової адреси заявника, обидва примірники рішення надсилаються органу державної реєстрації прав, який прийняв відповідну заяву. Станом на момент звернення до суду Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції жодного примірника не отримував, таким чином відповідач не міг надати позивачу рішення про відмову у державній реєстрації прав, прийняте Укрдержреєстром, а міг лише ознайомити з таким рішенням, виготовленим за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру для подальшого доручення до реєстраційної справи.
Відповідач-1 також зазначив, що ніхто і ніщо не позбавляло позивача права протягом розгляду справи у судових інстанціях звернутися з питанням про застосування запобіжних заходів, та цим правом позивач не скористався. В результаті безвідповідального відношення позивача мають місце обставини, що не були предметом розгляду в судових інстанціях, які на теперішній час перешкоджають здійсненню державної реєстрації прав, відповідно до діючого законодавства, а тому відповідач-1 просив суд у задоволенні позову відмовити, а справу розглядати без участі його представника.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно із ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.11.2014 року державним реєстратором Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області була отримана і зареєстрована заява за №9122399 про державну реєстрацію права власності та їх обтяжень на комплекс будівель, що розташований за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Широківське шосе, 44, що була подана представником ПАТ «Інгулецька спецекскавація».
Судом також встановлено, що 12.01.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Держаної реєстраційної служби України ОСОБА_1 винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на комплекс будівель, що розташований за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Широківське шосе, 44. Відмова мотивована тим, що неможливо встановити факт надання згоди іпотекодавця на відчуження майна, що перебуває в іпотеці відповідно до пункту 40 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. №868.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаного вище рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, суд зауважує на такому.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно.
Згідно із п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.
Пунктом 2 частини 2 статті 9 даного Закону, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
В силу ст.15 Закону, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;
4) внесення записів до Державного реєстру прав;
5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;
6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобовязані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
У випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації обєкта нерухомого майна, права стосовно якого підлягають державній реєстрації.
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Згідно із ч.3 ст.17 Закону, документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.1, 2 ст.26 Закону, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Пунктом 4 ч.1 ст.24 Закону передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
Згідно із п.16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. № 703, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.
Відповідно до п.23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи положення п.26 Порядку, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно - необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.
В силу п.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах.
Так, на підставі п.10 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під час розгляду заяви державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та субєкта цього права; інші речові права та субєкта цих прав; іпотеку та субєкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та субєкта цих прав.
Судом встановлено, що при здійсненні пошуку відомостей у Державному реєстрі прав державним реєстратором було виявлено наявність запису про державну реєстрацію іпотеки, та відповідно, містилася інформація про державну реєстрацію обтяження на комплекс будівель та споруд, що розташовані за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Широківське шосе, 44. Відповідні записи були внесені в Державний реєстр 16.05.2014 р. приватним нотаріусом ОСОБА_3 Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області.
Відповідно до п.40 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень - для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає документ, що підтверджує факт надання іпотекодержателем або контролюючим органом згоди на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна.
В судовому засіданні було встановлено, що серед документів, що були надані представником ПАТ «Інгулецька спецекскавація» вказаного документа, що підтверджує згоду іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна. Доказів зворотного позивачем не надано, а матеріали справи не містять.
Згідно із ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим законом; заяву про державну реєстрацію прав, повязаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.
Підставою для проведення державної реєстрації прав є документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, подані органу державної реєстрації прав, нотаріусу як спеціальному субєкту, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, разом із заявою (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
В період встановлення нової системи державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» така реєстрація проводиться на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, видані чи оформлені до 01 січня 2013 року.
Частиною 4 ст.24 Закону встановлено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.
Частиною першою ст.6 Закону встановлено, що систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, які забезпечують реалізацію його повноважень та є органами державної реєстрації прав.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено протиправності та порушення чинного законодавства, при прийнятті оспорюваного рішення, а отже адміністративний позов задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Інгулецька спецекскавація» до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Джей.Ар.Сі-Україна», Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України в особі державного реєстратора ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя ОСОБА_4