Справа № 2а/0370/2475/11
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Коротких О.А., Маринченка В.Л.,
розглянувши заяву Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ОДПІ) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 квітня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автолайф» (далі - Товариство) до ОДПІ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 8 квітня 2015 року залишив без зміни постанову Волинського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року про задоволення позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ОДПІ подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах пункту 1.20 статті 1, пункту 4.1 статті 4, підпунктів 7.4.1, 7.4.3 пункту 7.4 статті 7 Закону України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємства» (далі - Закон № 334/94-ВР), пунктів 4.1, 4.3 статті 4 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість», статті 16 Закону України від 5 лютого 1992 року № 2097-ХІІ «Про єдиний митний тариф» що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 18 вересня 2008 року (справа № К-233/07).

На переконання ОДПІ, база оподаткування від продажу (реалізації) пов'язаним особам на митній території України імпортованих транспортних засобів повинна визначатись з договірної (контрактної) вартості товару, визначеної за вільними цінами, але не нижче за митну вартість, яка й є «звичайною ціною».

Верховний Суд України вже вирішував питання усунення розбіжностей у застосуванні касаційним судом зазначених вище норм податкового законодавства й, зокрема, в постанові від 22 жовтня 2013 року (справа № 21-321а13) сформулював правовий висновок про те, що при визначенні бази оподаткування податку на додану вартість операцій з реалізації платником податку на території України попередньо імпортованого ним товару звичайна ціна та митна вартість, що є умовною розрахунковою величиною, яка розраховується відповідно до Митного кодексу України і застосовується при переміщенні товарів через митний кордон України, не є тотожними і не можуть бути порівнюваними.

Висновок Вищого адміністративного суду України щодо застосування зазначених положень до спірних відносин, викладений в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, відповідає правовому висновку Верховного Суду України.

У заяві про перегляд не наведено суджень і аргументів про наявність підстав, які давали право касаційному суду відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України.

Такі обставини не вказують на необхідність відкриття провадження про перегляд оскарженої ухвали Вищого адміністративного суду України.

Керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолайф» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 8 квітня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді О.А. Коротких

В.Л. Маринченко