Справа № 2а-3138/10/0370
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2013-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 лютого 2013 року Справа № 2а-3138/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

суддів Денисюка Р.С., Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Мартинюк О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, ОСОБА_3 митниці про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із заявою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, ОСОБА_3 митниці про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу (т. 2, а. с. 114).

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.06.2012 року задоволено його позовні вимоги у даній справі до Державної митної служби України та ОСОБА_3 митниці. Вказана ухвала суду була оголошена 12.06.2012 року, а поновлено позивача на посаді згідно із наказом Державної митної служби України від 02.10.2012 року № 1967-к, фактично з 02.10.2012 року.

Позивач на підставі статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) та статті 236 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) просить винести ухвалу, якою стягнути з ОСОБА_3 митниці середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 29.10.2010 року до фактичного виконання митним органом ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.06.2012 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі підтримав з підстав, викладених у ній, та в письмових обґрунтуваннях (т. 2, а. с. 150-154). При цьому пояснив, що в телефонному режимі та особисто звертався до відділу кадрів, начальника ОСОБА_3 митниці, де отримав відповідь, що митним органом на судові рішення про його поновлення на посаді буде подано касаційну скаргу, а тому таке поновлення до моменту вирішення цього питання Вищим адміністративним судом України є неможливим. В період з 21.12.2010 року (дати винесення постанови судом першої інстанції) по 02.10.2012 року (дати поновлення на посаді) ОСОБА_3 митницею здійснювався набір працівників на вакантні посади, а тому відповідач мав можливість поновити його на посаді. Крім того, позивач разом з іншими звільненими інспекторами подавав колективні звернення до профспілкової організації ОСОБА_3 митниці, профспілки Державної митної служби України, спілки Ветеранів митної служби ОСОБА_3 митниці.

Позивач просить винести ухвалу, якою стягнути з ОСОБА_3 митниці середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі за період з 29.10.2010 року по 02.10.2012 року, виходячи із розміру середньоденного заробітку у 163,19 грн., зазначеного у довідці ОСОБА_3 митниці від 30.01.2013 року № 4/45-31(т. 2, а. с. 155).

Представник відповідача ОСОБА_3 митниці в судовому засіданні проти задоволення заяви про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях від 21.01.2013 року № 09/15-20 (т. 2, а. с. 125-127), та пояснила, що законодавством передбачено два способи виконання судового рішення: негайне (добровільне) та примусове. Враховуючи конституційно закріплений принцип свободи вибору громадянами виду своєї трудової діяльності та з метою визначення свого бажання працювати після прийняття судового рішення про поновлення на посаді, необхідна ініціатива поновленої особи з цього питання перед працедавцем. Після винесення Львівським апеляційним адміністративним судом рішення від 14.04.2011 року позивач з питань щодо виконання судового рішення в частині поновлення на службі в митних органах до Державної митної служби України не звертався. Наказом Державної митної служби України від 02.10.2012 року № 1967-к «По особовому складу митних органів» поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» ОСОБА_3 митниці. Отже, затримка виконання судового рішення спричинена незалежними від відповідача причинами, в тому числі діями та бездіяльністю ОСОБА_1 Представник відповідача ОСОБА_3 митниці просить у задоволенні заяви про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі відмовити.

В судове засідання представник відповідача Державної митної служби України не прибув повторно з невідомих суду причин, хоча цей відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (т. 2, а. с. 120, 138). В звязку із цим, виходячи із загальних положень статті 128 КАС України, заяву розглянуто та вирішено за відсутності представника відповідача Державної митної служби України.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Згідно із статтею 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Отже, питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі необхідно розглядати в межах адміністративної справи, у якій судом прийнято постанову про поновлення на роботі, а не як новий публічно-правовий спір, та вирішувати таке питання по суті шляхом прийняття судового рішення у формі ухвали.

Як слідує із матеріалів справи, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано пункт 2 наказу Державної митної служби України від 28.10.2010 року № 2042-к «По особовому складу», пункти 2, 3 наказу ОСОБА_3 митниці від 29.10.2010 року № 751-к «Про оголошення наказу Держмитслужби України від 28.10.10 № 2042-к «По особовому складу» в частині, що стосується звільнення ОСОБА_1 з митних органів України, поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектора митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» ОСОБА_3 митниці з 29.10.2010 року, стягнуто з ОСОБА_3 митниці на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 4597,92 грн. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 2745,98 грн. звернуто до негайного виконання (т. 1, а. с. 220-228).

Постанова Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року у даній справі залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2011 року (т. 2, а. с. 33-41) та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.06.2012 року (т. 2, а. с. 110-112).

Згідно із поданою заявою від 29.12.2010 року представником позивача 05.01.2011 року були отримані виконавчі листи на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 2745,98 грн. (т. 1, а. с. 231). Разом з тим, як слідує із пояснень позивача, вказані виконавчі листи були предявлені до примусового виконання до органів державної виконавчої служби шляхом їх направлення поштовим звязком лише 24.12.2012 року, що також підтверджується копіями повідомлень про вручення поштових відправлень (т. 2, а. с. 132-133).

Наказом Державної митної служби України від 02.10.2012 року № 1967-к «По особовому складу митних органів» на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року було скасовано пункт 2 наказу Державної митної служби України від 28.10.2010 року № 2042-к «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1, старшого інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» ОСОБА_3 митниці та поновлено позивача на вказаній посаді з 29.10.2010 року (т. 2, а. с. 146).

Із записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії БТ-І № 8591415 слідує, що 03.10.2012 року внесено запис № 32 про визнання недійсним запису № 31 від 29.10.2010 року та про поновлення на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» ОСОБА_3 митниці з 29.10.2010 року. Наказом ОСОБА_3 митниці від 04.10.2012 року № 825-к позивача звільнено із займаної посади за угодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України, про що внесено запис № 33 від 04.10.2012 року (т. 2, а. с. 130-131).

Отже, постанова Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектора митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» ОСОБА_3 митниці з 29.10.2010 року добровільно виконана відповідачем ОСОБА_4 митною службою України лише 02.10.2012 року шляхом прийняття наказу від 02.10.2012 року № 1967-к «По особовому складу митних органів».

Разом з тим, вирішуючи заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі суд також враховує таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Згідно із частинами другою, четвертою статті 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною першою статті 258 КАС України визначено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо судове рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

З наведених норм КАС України слідує, що у випадку добровільного невиконання постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби таке судове рішення виконується примусово після отримання позивачем в суді виконавчого листа та його предявлення у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку для примусового виконання до органів державної виконавчої служби.

Проте, як встановлено судом, позивач, отримавши 05.01.2011 року через представника виконавчий лист на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року в частині поновлення на посаді старшого інспектора сектора митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» ОСОБА_3 митниці з 29.10.2010 року, фактично предявив його до примусового виконання лише 24.12.2012 року, тобто, після того, як вказана постанова суду була вже виконана відповідачем ОСОБА_4 митною службою України добровільно 02.10.2012 року.

При цьому, позивач не звертався із відповідними письмовими заявами щодо поновлення його на посаді безпосередньо до Державної митної служби України як до державного органу, який повинен був поновити позивача на роботі. Усні звернення позивача до відділу кадрів та керівника ОСОБА_3 митниці та колективне звернення до профспілки працівників митних органів України суд до уваги не бере, оскільки до компетенції вказаних органів та посадових осіб не відносилося безпосереднє вирішення питання щодо виконання постанови суду про поновлення позивача на посаді.

Відповідно до частини другої статті 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Разом з тим, не будучи поновленим на посаді та маючи на руках відповідний виконавчий лист, позивач протягом значного проміжку часу не предявляв його до примусового виконання до органів державної виконавчої служби з метою примусового виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року в частині поновлення на посаді старшого інспектора сектора митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» ОСОБА_3 митниці з 29.10.2010 року, в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, позивач також не звертався до суду в порядку статті 267 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем ОСОБА_4 митною службою України на виконання вказаної постанови суду.

Суд також враховує, що листом профспілки працівників митних органів України від 10.01.2011 року № 33/002/11 позивача було проінформовано про тимчасове неможливе вирішення питання про поновлення на посаді у звязку із вжиттям заходів щодо скорочення чисельності працівників митних органів України на 30 % відповідно до Указу Президента України від 09.12.2010 року № 1085/2010 та постанови Кабінету Міністрів України від 10.12.2010 року № 1128 (т. 2, а. с. 156), проте, позивач отриманий перед цим 05.01.2011 року в суді виконавчий лист про поновлення на посаді до примусового виконання з січня 2011 року по день фактично поновлення 02.10.2012 року (тобто, майже протягом одного року та девяти місяців) не предявляв, що може вказувати на те, що позивач погодився очікувати на добровільне виконання судового рішення про поновлення на посаді після закінчення процедури скорочення чисельності працівників в митних органах.

На думку суду, системний аналіз статті 236 КЗпП України, статей 49, 256-258 КАС України у їх взаємозвязку дає підстави прийти до висновку, що винесення ухвали про виплату звільненому працівнику середнього заробітку при затримці власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення його на роботі можливе також за умови добросовісного користування таким працівником наданими правами, зокрема, за умови вчинення ним необхідних дій, спрямованих на примусове виконання належним органом (у даному випадку, ОСОБА_4 митною службою України) судового рішення про поновлення на посаді.

Таким чином, враховуючи, що постанова Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектора митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» ОСОБА_3 митниці з 29.10.2010 року добровільно виконана відповідачем ОСОБА_4 митною службою України лише 02.10.2012 року (шляхом прийняття наказу від 02.10.2012 року № 1967-к «По особовому складу митних органів»), проте позивач не вчинив необхідних дій, спрямованих на примусове виконання вказаного судового рішення, що в тому числі мало наслідком його несвоєчасне виконання, тому відсутні передбачені статтею 236 КЗпП України підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі в даній адміністративній справі.

Керуючись частинами третьою, пятою, сьомою статті 160, статтею 165 КАС України, на підставі статті 236 КЗпП України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, ОСОБА_3 митниці про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, повний текст якої буде виготовлено 06 лютого 2013 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя В.М.Валюх

суддя Р.С.Денисюк

суддя В.Д.Ковальчук