Справа № 2-а-9676/11
Суддя: Шинкар А. О.
Дата ухвалення: 2011-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-9676/11
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2011 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Шинкар А.О., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області про визнання протиправною відмови в перерахунку доплати до пенсії, основної та додаткової пенсії, підвищення до пенсії та стягнення недоотриманих коштів пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що вона має правовий статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та є інвалідом Ш групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС.

Відповідно до ст. 49 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вона, як інвалід Ш групи, внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, має право на отримання державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю.

Згідно ст.ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір її пенсії, як інваліда Ш групи, захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, має виплачуватись в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Розмір призначеної та виплачуваної їй державної та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоровю, не відповідає зазначеним вище розмірам, встановленим цим Законом.

Вона зверталась до Управління ПФУ з проханням провести перерахунок розміру її пенсії відповідно до розмірів, визначених у ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте у задоволенні її прохання відмовлено.

В зв"язку з викладеним просила визнати відмову відповідача здійснити перерахунок її пенсії згідно ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправною; зобов»язати відповідача здійснити перерахунок її основної пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, яка відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, яка відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 22.06.2010 року; зобов»язати відповідача проводити перерахунок пенсії та їх щомісячну виплату з урахуванням положень ч. 3 статті 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок проводити з мінімальної пенсії за віком, встановленої в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України про державний бюджет України на момент виплати.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав, в установлений 10-денний строк надав заперечення на позов. В наданих суду письмових запереченнях заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач отримує пенсію відповідно до чинних постанов Кабінету Міністрів України, які згідно ст. 117 Конституції України є обовязковими для виконання.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 КАС України - без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав щодо прийняття рішення про часткове задоволення позову в порядку скороченого провадження, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом Ш групи і перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у м. Броварах, одержує пенсію по Ш групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену згідно із ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 49 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам Ш групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ч. 4 ст. 54 вказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок із ЧАЕС,не можуть бути нижчими по Ш групі інвалідності, ніж 6 мінімальних пенсій за віком.

Управління ПФУ нараховує та виплачує позивачу основну і додаткову пенсії у розмірах, встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, суд дійшов висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, а не розміри визначені, вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України.

На день розгляду справи розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що Управління ПФУ повинно виплачувати позивачу основну та додаткову пенсії, передбачені ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року, який набрав законної чинності 19 червня 2011 року, визначено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу цієї норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеної категорії громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

6 липня 2011 року Кабінет Міністрів України на виконання пункту 7 вищевказаного Закону від 14 червня 2011 року прийняв постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала законної сили 23 липня 2011 року.

Постановою встановлено, що розміри пенсійних виплат особам, які постраждали внаслідок ЧАЕС виходячи із наявного фінансового ресурсу держбюджету України на 2011 рік на зазначені цілі, а саме, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність інвалідам Ш групи 15 %; у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв»язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижче інвалідам Ш групи 980 гривень.

ОСОБА_2 України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року, прийнятий пізніше, тому при вирішенні спору щодо розміру виплати основної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які належать до категорії 1 та є інвалідами Ш групи, з 23 липня 2011 року застосуванню підлягають положення цього Закону і постанови Кабінету Міністрів від 06 липня 2011 року № 745.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що слід визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до ст. 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в період з 11.02.2011 р. по 22 липня 2011 року включно та зобовязати відповідача провести перерахунок з урахуванням фактично виплачених сум та виплатити позивачу недоотримані суми: основної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як особі віднесеній до категорії 1, інваліду Ш групи за період з 11.02.2011 року по 22 липня 2011 року включно, відповідно до вимог ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, враховуючи зміни діючого законодавства щодо встановлення нових розмірів мінімальної заробітної плати за цей період.

Позовні вимоги в частині зобов»язання здійснити перерахунок та виплату: основної та додаткової пенсії за період з 22.06.2010 року по 22 липня 2011 року необхідно залишити без розгляду відповідно до положень ст.100 КАС України.

За змістом ч. І ст. 2 КАС України, судовому захисту підлягають порушені права та свободи громадян у сфері публічно-правових правовідносин. Тому суд вважає безпідставними вимоги про зобов'язання відповідача здійснювати перерахунок та виплати на майбутнє і відмовляє в їх задоволенні, оскільки факт порушення прав позивача з боку відповідача ще не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 39,51, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, ст. ст. 71, 86, 99, 159163, 183-2, 256 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок основної та додаткової пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області здійснити за період з 11.02.2011 року по 22 липня 2011 року включно, перерахунок та виплату основної та додаткової пенсій ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54 і ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шинкар А.О.