Справа № 2а-941/11/2170
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2015 р. м. Київ К/800/41382/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Херсонського міського центру зайнятості на постанову Херсонського окружного адміністративного суду та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом Херсонського міського центру зайнятості

до відповідача ОСОБА_3

про стягнення зайво виплаченої допомоги по безробіттю , -

В С Т А Н О В И В :

15.02.2011р. до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 2865,86грн. звернувся Херсонський міський центр зайнятості (далі Центр зайнятості). Свої вимоги Центр зайнятості мотивував тим, що ОСОБА_3, безпідставно отримала допомогу по безробіттю в сумі 2865,86грн., яка підлягає поверненню.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24.05.2011р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Центр зайнятості звернувся із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та задовольнити позов. При цьому, скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.02.2008р. ОСОБА_3 звернулась до позивача із заявою про надання їй статусу безробітної з виплатою допомоги по безробіттю. При цьому в заяві ОСОБА_3 зазначила, що вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності.

27.02.2008р. відповідачу надано статус безробітної з виплатою допомоги по безробіттю, з 27.02.2008р. по 23.02.2009р. знаходження на обліку в Центрі зайнятості ОСОБА_3 нарахована та виплачена допомога по безробіттю у розмірі 2865,86грн.

В результаті проведеної позивачем перевірки було встановлено, що в період знаходження на обліку в центрі зайнятості безробітна ОСОБА_3 була зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу.

Згідно з підпунктом «б» пункту 3 ст. 1 цього Закону до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України «Про особисте селянське господарство».

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 4.08.2005р., що підтверджується даними Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10.09.2010р.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Згідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», затвердженого Постановою Уряду від 20.03.2006р. №357, передбачено, що у разі встановлення центрами зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що оскільки на момент звернення до центру зайнятості відповідач залишалася фізичною особою-підприємцем, а в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були відсутні дані щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем, надання ОСОБА_4 статусу безробітної є необґрунтованим, а кошти, виплачені як допомога по безробіттю, підлягають поверненню.

Відповідно до статті 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Оскільки обставини справи встановлено повно, а судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить висновку про те, що судові рішення повинні бути скасовані, а позов - задоволено.

Керуючись статтями 222, 223, 229, 230, 231, 254 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Херсонського міського центру зайнятості задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24.05.2011р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2013р. скасувати.

Адміністративний позов Херсонського міського центру зайнятості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідент.код НОМЕР_1) на користь Херсонського міського центру зайнятості (73027, м. Херсон, вул. Р.Люксембург,7-а, р/р № 4936, МФО 852010, ) 2865,86грн. (дві тисячі вісімсот шістдесят п'ять гривень 86 копійок).

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз