Справа № 185/3124/15-а (2-а/185/67/15)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Болдирєва У.М.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"15" липня 2015 р.справа № 185/3124/15-а (2-а/185/67/15)
Приміщення суду за адресою:49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети «Правда», 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Дадим Ю.М. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 р. у справі №185/3124/15-а (2-а/185/67/15) за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2015 року позивач - ОСОБА_2 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації, в якому просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з вересня 2014 року по лютий 2015 року включно; зобов'язати відповідача призначити, зробити перерахунок, виплатити заборгованість за період з 01 вересня 2014 року по лютий 2015 року включно та сплачувати їй відповідно до ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років щомісяця, починаючи з 01 березня 2015 року до закінчення строку передбаченої законом виплати, стягнути на її користь судові витрати по справі.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що суд першої інстанції порушив його права на належний соціальний захист, не захистив його права, які передбачені Конституцією України, порушив принцип верховенства права та проігнорував принцип пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами. Просив скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю в межах, викладених в позовній заяві.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вона є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та здійснює догляд за дитиною, перебуває з листопада 2013 року на обліку в управлінні соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації, де отримувала з 15 січня по 01 липня 2014 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн.

З 01 липня 2014 року відповідач припинив виплату допомоги, посилаючись на Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166-VІІ, який набрав чинності 01 липня 2014 року, дія якого на неї не розповсюджується, оскільки він був прийнятий після призначення їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Таким чином, відповідач не нарахував і не здійснив їй виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з вересня 2014 року по лютий 2015 року.

Всі учасники процесу належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку письмового провадження, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю до суду не надходило, з огляду на що, керуючись п.1 ч.1 ст. 197 КАС України суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_2, згідно свідоцтва про народження (а.с.18) є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації, як одержувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 15 січня 2014 року (як особа, що не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування).

За період з 15 січня по липень 2014 року позивач отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн.

З 01 липня 2014 року управління соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації припинило виплату допомоги до догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

У відповіді на заяву позивача відповідач повідомив, що виплата буде поновлена з 01 грудня 2015 року по 26 листопада 2016 року у розмірі 130 грн. щомісячно після закінчення 30 листопада 2015 року терміну отримання допомоги при народженні першої дитини (а.с.21).

Статтею 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

27 березня 2014 року було прийнято Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов економічного зростання в Україні".

Згідно зазначеного Закону, було внесено ряд змін у порядок виплати та нарахування зазначеної допомоги, а саме: об'єднано допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в один вид допомоги - допомогу при народженні дитини; призупинено виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для усіх отримувачів допомоги.

Постановою КМУ "Про внесення змін до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" від 25 червня 2014 р. № 208 виключено розділ "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку", який був передбачений в Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затверджений постановою КМУ від 27 грудня 2001 р. № 1751.

Таким чином, Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" з 01 липня 2014 року внесено зміни до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та виключено розділ ІV цього Закону "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку".

Отже, після 01 липня 2014 року будь-які правові підстави для виплати позивачеві допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відсутні.

Аналогічна позиція також викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 25 березня 2015 року (справа №К/800/13549/15) та від 03 квітня 2015 року (справа №К/800/15252/15).

З огляду на вищезазначене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо необґрунтованості доводів позивача, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначена до 01 липня 2014 року має виплачуватись протягом трьох років не зважаючи на внесені до законодавства зміни.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірних висновків про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Підчас розгляду справи, колегією суддів було встановлено, що в матеріалах справи відсутній документ про сплату позивачем судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 р.

У відповідності до підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання апеляційної скарги на рішення суду - 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року.

Враховуючи, що станом на 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1218 грн., апелянтом повинний бути сплачений судовий збір в сумі 36,54 грн. (1218,00*0,06*50%).

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення за приписами ч.2 ст.194 КАС України суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 36,54 грн.

Керуючись статтями 94, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 р. у справі №185/3124/15-а (2-а/185/67/15) за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Присудити з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Ю.М Дадим

ОСОБА_4