Справа № 813/4666/13-а
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 р. Справа № 876/11256/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові заяву реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про роз'яснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2014 року у справі за позовом заступника прокурора м.Львова до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оланта» про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

Заступник прокурора м. Львова звернувся в суд з адміністративним позовом до реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання протиправним та скасування рішення реєстратора обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 22.05.2009 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Оланта» на нежитлових приміщень літ. «Ж-1», загальною площею 941,1 м.кв., що знаходиться в м. Львові по вул. Тернопільській, 42 та зобов'язати реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності за ТОВ «Оланта» на спірне майно.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2013 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з такою постановою суду її оскаржив заступник прокурора Львівської області.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2014 року апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області задоволено. Скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2013 року у справі №813/4666/13-а та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

02.02.2015 року до Львівського апеляційного адміністративного суду надійшла заява реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про роз'яснення судового рішення, в якій заявник просить надати розяснення щодо виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року у справі № 876/11256/13, в частині зобов'язання Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, оскільки при виконанні даного пункту службою буде порушено вимоги п. 2.14.2 наказу Міністерства юстиції №3502/5 від 12.12.2011 року.

Як висвітлено в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року, за правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання.

Враховуючи, що рішення, яке підлягає розясненню, прийнято в порядку письмового провадження, тому колегія суддів вважає, що заяву реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про розяснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду 15.09.2014 року необхідно розглядати в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої заяви, колегія суддів вважає, що в задоволенні вказаної заяви необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції в заяві про розяснення судового рішення покликається на те, з 01.01.2013 p. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р., Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», інших нормативно-правових актів, які регулюють відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 9 Закону, у випадках, передбачених законом, державним реєстратором є нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 26 цього Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У Державному реєстрі прав на кожний об'єкт нерухомого майна, право на яке заявлено вперше, за рішенням державного реєстратора відкривається розділ та реєстраційна справа, згідно з вимогами ч. 1 ст. 20 Закону. Відповідно до п. 2.14 «Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 р. № 3502/5, державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав виключно за наявності таких підстав: ( п. 2.14.1.) у разі внесення змін до записів Державного реєстру прав: органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна.

Враховуючи наведене вище, заявник звертає увагу суду на те, що згідно даних Державного реєстру речових прав, розділ щодо майна, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 42, будівля Ж-1, було відкрито на підставі рішення про державну реєстрацію з відкриттям розділу приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1JI., як спеціальним суб'єктом державної реєстрації прав та додатково повідомляє, що згідно даних Державного реєстру щодо об'єкту нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 42, будівля Ж-1, загальною площею 941,1 кв.м., наявні записи про заборону відчуження, внесені на підставі договорів іпотеки, Іпотекодавцями за якими є ТзОВ «Оланта».

В резолютивній частині постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2014 року зазначено: «Визнати протиправним та скасування рішення реєстратора обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 22.05.2009 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Оланта» на нежитлові приміщення літ. «Ж-1», загальною площею 941,1 м.кв., що знаходяться в м. Львові по вул. Тернопільській, 42.Зобов'язати реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності від 22.05.2009 року за ТОВ «Оланта» на нежитлові приміщення літ. «Ж-1», загальною площею 941,1 м.кв., що знаходяться в м. Львові по вул. Тернопільській, 42».

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст.170 КАС України).

Відповідно до правових норм адміністративного судочинства, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Тобто, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення (Постанова Вищого адміністративного суду України від 06.05.2010 року).

Суд може відмовити у роз'ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю або небажанням виконувати його у визначеному судом порядку.

Як зазначалося, постановою суду апеляційної інстанції визнано протиправним та скасовано рішення реєстратора обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 22.05.2009 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Оланта» на нежитлові приміщення та зобовязано реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності від 22.05.2009 року за ТОВ «Оланта» на нежитлові приміщення літ. «Ж-1», загальною площею 941,1 м.кв., що знаходяться в м. Львові по вул. Тернопільській, 42.

Відповідно до підпункту 10 пункту 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. №868 документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 № 3502/5 встановлено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що поставлене питання про розяснення судового рішення в частині зобов'язання Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції не потребує додаткового розяснення, оскільки постанова є зрозумілою, а її резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Відповідач в заяві про роз'яснення судового рішення фактично просить суд змінити зміст зазначеного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в задоволенні заяви реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про роз'яснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2014 року необхідно відмовити.

Керуючисьстаттями160, 170,197, 206, 254КАС України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

В задоволенні заяви реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про роз'яснення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2014 року по справі №813/4666/13-а (апеляційне провадження №876/11256/13) відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надіслання копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_2