Справа № 464/5228/15-а
Суддя: Горбань О. Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5228/15-а
пр.№ 2-а/464/149/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2015 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача: Вільна професійна спілка інженерно-технічних працівників ДАП "Львівські авіалінії" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій відповідача протиправними щодо оподаткування податком його пенсії та зобов'язання здійснити нарахування і виплату пенсії з 01 лютого 2015 року із виплатою недоплаченої різниці.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому призначена пенсія за вислугу років як особі льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації з 18.02.2009. Починаючи з лютого 2015 року розмір отриманої ним пенсії зменшився у звязку з незаконним оподаткуванням. В зв'язку з обкладанням його пенсії податком 15% та її зменшенням в порушення конституційних прав позивач звернувся з заявою до відповідача про роз'яснення причин зменшення розміру пенсійного забезпечення, натомість відповідь він не отримав. Вважає дії відповідача протиправними щодо оподаткування податком його пенсії, просить в судовому порядку зобов'язати відповідача здійснити нарахування пенсії без оподаткування, відшкодувати йому різницю між нарахованою та фактично виплаченою пенсію, яка утворилась в результаті протиправних дій відповідача з лютого 2015 року у звязку з оподаткуванням.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, що діє згідно довіреності від імені позивача і є Головою третьої особи на стороні позивача, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Вказав, що дії відповідача є протиправними, оскільки Закон України «Про пенсійне забезпечення» є чинним, підлягає обовязковому виконанню, а зменшення призначеного позивачу розміру пенсії в частині оподаткування є прямим порушенням чинного Закону з боку відповідача. Зазначає, що відповідач своїми діями порушує вимоги Конституції України. Оскільки на конституційному рівні забезпечується неприпустимість скасування прав та не допускається звуження змісту та обсягу існуючого права, тому зменшення пенсії позивача її оподаткуванням, врахування норм, передбачених змінами у Податковий кодекс є порушенням Конституції з боку відповідача. Наполягає, що пенсія не є доходом, а соціальною виплатою, що не підлягає оподаткуванню. Наполягає, що обовязок повернути кошти, які недоотримав позивач, має бути покладений на відповідача, який здійснює оподаткування пенсії без врахування законодавства України. Просить задоволити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_3, діючи згідно довіреності №06 від 14.07.2015, позов заперечила, вказуючи на те, що управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова на виконання положень Закону України «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», податок на доходи фізичних осіб справлявся з суми пенсій (включаючи суму їх індексації нараховану відповідно до Закону) або щомісячного довічного утримання, якщо їх розмір перевищує три розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного податкового року - у частині такого перевищення. На виконання вимог вказаного закону, оскільки розмір пенсії ОСОБА_4 перевищував три мінімальні заробітні плати, тому за відрахуванням вказаного податку та військового збору розмір пенсії призначений до виплати було зменшено. Вказує, що жодних протиправних дій зі сторони управління Пенсійного фонду при утриманні податку та збору не було, оскільки діяли в межах та у спосіб визначений законодавством України, в межах повноважень. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова як одержувач пенсії.

Згідно із ч. 2 ст.19 Контистуції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Податковим Кодексом України та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIIІ від 28.12.2014 встановлено, що особи, з яких удержується податок на доходи фізичних осіб, визначені п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об'єктом оподаткування збору є доходи, визначені п. 162.1 ст. 163 Податкового кодексу України, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п.п.162.2.19 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України та Закону №71-VIIІ від 28.12.2014, до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» № 80 від 28.12.2014 встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 грн., а тому згідно з Податковим кодексом України та Законом № 71-VIIІ від 28.12.2014, базою оподаткування у 2015 році, є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3654 грн. на місяць.

А також, до завершення реформи Збройних сил України внесені зміни до Перехідних положень Податкового кодексу, якими встановлюється військовий збір.

Чинним законодавством України встановлено, що платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 ст.162 Податкового кодексу України, а саме - фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Об'єктом оподаткування військового збору є доходи, визначені ст.163 ПК України, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), тобто, із сум пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3654 грн. сплачується судовий збір.

Оскільки положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015, і не визнавались неконституційними, а тому в аспекті ст.19 Конституції України є обовязковими для врахування управлінням Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова з метою реалізації наданих державою повноважень в частині обчислення пенсійних виплат. Тобто відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства.

Розмір пенсії позивача станом на 01.02.2015 складає 7122,93 грн., що перевищує три розміри мінімальної заробітної плати.

Сума пенсії, яка підлягає оподаткуванню становить (7270,03 грн. 3654 грн.) 3616,03 грн., у звязку з чим з лютого 2015 року утримано податок в розмірі 15%, що складає 542,40 грн. (3156,36 грн. х 15% :100%), та військовий збір у розмірі 1,5%, що складає 54,24 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що рішення відповідача стосовно обчислення розміру пенсійної виплати позивача із утриманням зборів, визначених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» прийняте з дотриманням норм чинного законодавства.

Посилання позивача на норми статтей Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпідставним, оскільки відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону України №1058 ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачається, що: Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років». Тобто законодавець чітко обмежив норми статей Закону України «Про пенсійне забезпечення», які підлягають застосуванню при реалізації повноважень управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова.

За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова при обчислення розміру пенсійної виплати позивача при утриманні зборів, діяло у межах наданих йому повноважень та у спосіб передбачений законом, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, суд відмовляє в їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст..19 Конституції України, ст.ст. 2,6,7,8,9, 70-72, 160-163, 254 КАС України, суд-

постановив :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення в порядку і строки згідно ст.186 КАС України..

Суддя О.Ю.Горбань