Справа № 825/2025/15-а
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м.Чернігів Справа № 825/2025/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Сугакової Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Чернігівській області до ОСОБА_2 про зобовязання самостійно знести збудований гараж, -

В С Т А Н О В И В:

24.06.2015 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Чернігівській області (далі - Управління) звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2М.) про зобовязання самостійно знести збудований гараж, мотивуючи тим, що відповідач в установлений строк добровільно не виконав вимоги, встановлені в приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові з наданням додаткових пояснень стосовно неодноразового звернення громадянина ОСОБА_4 до органів архітектурно-будівельного контролю, оскільки гараж знаходиться, за його словами, у спільній власності, що і було первинною підставою для проведення перевірки, а також заявив клопотання про залучення третіх осіб для розгляду справи, у задоволенні якого в судовому засіданні відмовлено.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив долучити до матеріалів справи копію технічного паспорта на гараж, що містить план (схему) земельної ділянки, експлікації, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічні характеристики будівель та споруд; копію будівельного паспорту, рішення від 31.10.2008 №204 виконавчого комітету Новгород-Сіверської ради народних депутатів, генеральний план земельної ділянки та червоних мереж забудови, акт виносу в натуру земельної ділянки, заяву про виділення земельної ділянки під будівництво гаражу, дозволення на виконання робіт, копії квитанцій та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень станом на 10.07.2015 (а.с.33-47).

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Положенням «Про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 визначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до п. 7 Положення «Про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи. Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області є територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Статтею 9 Закону України від 20.05.1999 «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) обєкта архітектури здійснюються відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Порядком виконання будівельних робіт затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 визначено, що будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіція.

Статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що право на виконання будівельних робіт змовник має після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

22.05.2014 посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області (далі - Інспекція), на підставі наказу Інспекції від 14.05.2014 №190-ОД за зверненням громадянина ОСОБА_4 та направлення для проведення позапланової перевірки від 21.05.2014 №591, проведено позапланову перевірку з виїздом на місце за адресою: вул. Самоквасова 15, м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області, щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.9). В Акті позапланової перевірки вказано, що будівельні роботи на обєкті, виконані у 2010 році без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, що є порушенням вимог ст.376 Цивільного кодексу України, про що були складені та підписані відповідачем: акт перевірки від 22.05.2014 №590, протокол про адміністративне правопорушення та виданий припис № 66 про демонтаж збудованого гаража до 22.11.2014 (а.с.10-12).

Заступником начальника Інспекції винесено постанову від 29.05.2014 №55, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн (а.с.13). 05.06.2014 накладений штраф був сплачений.

17.02.2015 посадовими особами Управління, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 05.01.2015, звернення гр. ОСОБА_5 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України та на підставі перевірки виконання припису від 22.05.2014 №66 за направленням для проведення позапланової перевірки від 12.02.2015 №43, була проведена позапланова перевірка ОСОБА_2, щодо виконання вищевказаного припису (а.с.14).

За результатами проведеної перевірки встановлено невиконання ОСОБА_2 припису від 22.05.2014 №66, про що складено акт перевірки №43, протокол про адміністративне правопорушення та винесено ОСОБА_2 припис №09 щодо демонтажу збудованого гаража за адресою: вул. Самоквасова 15, м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області до 17.05.2015 (а.с.15-17).

Заступником начальника Управління винесено постанову від 25.02.2015 №10, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.18842 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн (а.с.18).

28.05.2015 посадовими особами Управління, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції від 05.01.2015 №1 та на підставі перевірки виконання вимог припису від 17.02.2015 №09 за направленням для проведення позапланової перевірки від 27.05.2015 №192, був здійснений виїзд для проведення позапланової перевірки ОСОБА_2 щодо виконання вищезгаданого припису. Однак останньої на обєкті не було, а вимоги припису не виконані, про що була складена службова записка (а.с.8, 19).

Перевіряючи підстави проведення позивачем позапланових перевірок, суд враховує, що згідно п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 533, підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій.

Так, відповідно до ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

При цьому відповідно до пп.2, 3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону, видавати обов'язкові для виконання приписи. А згідно ст.38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

З аналізу вищевказаного слідує, що знесення об'єкта самочинного будівництва здійснюється за рішенням суду за рахунок особи, яка здійснила таке будівництво. Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України" (про правовий режим самочинного будівництва) від 30.03.2012 №6 передбачено, що відповідно до положень ст.38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою. Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень ч.7 ст.376 Цивільного Кодексу України, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Як вбачається з матеріалів справи в судовому засіданні було встановлено, що в дворі загального користування, за адресою вул. Самоквасова 15, м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області, ОСОБА_2 збудовано гараж, що підтверджується наявністю права власності та технічною документацією на дану споруду. Суд приймає до уваги та визнає належними доказами долучені до матеріалів справи копію технічного паспорта на гараж, що містить план (схему) земельної ділянки, експлікації, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічні характеристики будівель та споруд; копію будівельного паспорту, рішення від 31.10.2006 №204 виконавчого комітету Новгород-Сіверської ради народних депутатів, генеральний план земельної ділянки та червоних мереж забудови, акт виносу в натуру земельної ділянки, заяву про виділення земельної ділянки під будівництво гаражу, дозволення на виконання робіт, копії квитанцій та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень станом на 10.07.2015 (а.с.33-47).

Отже, враховуючи, що на підставі припису від 17.05.2015 №09 позивачем заявлено вимогу про зобовязання самостійно знести збудований гараж, однак в судовому засіданні не було доведено, що відповідач не мав права здійснювати таке будівництво, тому в суду відсутні підстави для зобов'язання відповідача виконати вимоги зазначеного припису. Суд не приймає до уваги обґрунтування позову також тим, що ОСОБА_2 вже притягалась до адміністративної відповідальності за будівництво гаражу і нею був сплачений штраф, як підставу визнання позову, оскільки в судовому засіданні позивачка пояснила, що штраф вона сплатила під психологічним впливом, захищаючи свої інтереси.

В силу прямої дії норми ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем при винесенні припису від 17.02.2015 №09 не були враховані усі обставини, що мали значення для його прийняття, а тому в задоволенні позовних вимог Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Чернігівській області до ОСОБА_2 про зобовязання самостійно знести збудований гараж - необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк