Справа № 820/19829/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 р. № 820/19829/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання Кабанові Д.С.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області в якому просив суд визнати незаконними дії Головного управління ДФС у Харківській області; скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 04.12.2014 року №000295/20-40-21-02/НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Рішення про застосування фінансових санкцій №000295/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 04.12.2014 року винесено відповідачем з порушенням норм діючого законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судовому засіданні та письмових запереченнях, наданих до суду, проти позову заперечував, зазначивши, що Рішення про застосування фінансових санкцій №000295/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 04.12.2014 року було прийнято у межах компетенції, згідно з вимогами чинного законодавства, є правомірним, обґрунтованим та прийнятим на підставі повного і всебічного вивчення обставин, викладених позивачем у заяві, та наявних у матеріалах справи.

Позивач в судове засідання прибув, адміністративний позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання прибув, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності встановив наступне.

Із матеріалів справи судом встановлено, що на підставі Наказу про проведення фактичних перевірок № 390 від 04.11.2014 року Головного управління Міндоходів у Харківській області та Направлення № 286 від 04.11.2014 року на проведення фактичної перевірки фахівцями Головного управління Міндоходів у Харківській області з 04.11.2014 року по 13.11.2014 року проведено фактичну перевірку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) (бар за адресою: м. Харків, вул. Матюшенка, буд. 14, 1-й поверх, бар "Клуб 77").

Як свідчать матеріали справи, позивач отримав копію Наказу № 390 від 04.11.2014 року Головного управління Міндоходів у Харківській області та був ознайомлений із Направленням № 286 від 04.11.2014 року на проведення фактичної перевірки, про що свідчить особистий підпис Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (а.с. 46).

Результати перевірки оформлені Актом № 245/20-40-21-02-10/НОМЕР_1 від 10.11.2014 року, який направлено позивачу засобами поштового зв'язку, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно висновків вказаного Акту перевірки в діяльності Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 встановлено порушення ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" та п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Як свідчать матеріали справи, фактичною підставою для відображення в акті вказаних порушеннь виявився, викладений в акті, висновок відповідача про те, що позивач у місці здійснення підприємницької діяльності, а саме в барі, що розташований за адресою: вул. Матюшенка,14, м. Харків, зберігав алкогольні напої без марок акцизного податку.

Також, фахівцями Головного управління Міндоходів у Харківській області складено Акт № 22/20-40-21-02-40/НОМЕР_1 від 10.11.2014 року про те, що після ознайомлення з актом перевірки від 10.11.2014 року № 245/20-40-21-02-10/НОМЕР_1 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 відмовилася від підписання акта перевірки.

Суд зазначає, що під час складання фахівцями контролюючого органу Акту перевірки № 245/20-40-21-02-10/НОМЕР_1 від 10.11.2014 року позивач не скористалась своїм правом та не заявила заперечень проти висновків, вказаних у зазначеному Акті, а лише відмовилась від підпису.

Так, Головним управління Міндоходів у Харківській області винесено Рішення № 000295/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 04.12.2014 року про застосування до Фізичної особи - підприємцем ОСОБА_1 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними дій Головного управління ДФС у Харківській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 80.1 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно із п. 80.2. ст. 80.1 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності такої обставини, зокрема, у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

Пунктом 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Згідно п. 81.3 ст. 81 Податкового кодексу України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом. Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов'язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Суд зазначає, що фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 здійснено фахівцями контролюючого органу на підставі Наказу про проведення фактичних перевірок № 390 від 04.11.2014 року Головного управління Міндоходів у Харківській області та Направлення № 286 від 04.11.2014 року на проведення фактичної перевірки з 04.11.2014 року по 13.11.2014 року, тобто на підставі документів, передбачених вимогами п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про те, що дії контролюючого органу з проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 є правомірним та такими які вчинені у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги у цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про скасування Рішення про застосування фінансових санкцій №000295/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 04.12.2014 року, винесеного Головним управління Міндоходів у Харківській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів маркування алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, які реалізуються в Україні, здійснюється таким чином:

- на лицьовій стороні етикетки кожної пляшки або самої пляшки (іншого посуду) алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, які реалізуються через торговельну мережу, в доступній для споживача формі згідно з чинним законодавством про мови вказуються:

- загальна та власна назви виробу;

- найменування виробника;

- знак для товарів і послуг;

- географічна назва місця виготовлення виробу, якщо найменування виробника не відображає місця розташування суб'єкта господарювання;

- вміст спирту (% об.);

- місткість посуду;

- вміст цукру (якщо це регламентується нормативними документами);

- позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України).

Штриховий код повинен бути нанесений на видиму сторону етикетки, або контретикетки, або пляшки (іншого посуду).

На видимій стороні етикетки, або контретикетки, або корка, або пляшки (іншого посуду) виробу повинні бути зазначені дата виготовлення виробу, код суб'єкта господарювання та номер ліцензії на виробництво.

Продукція, призначена для експорту, маркується згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

За вказане порушення абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів передбачено застосування до суб'єктів господарювання фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, регламентований спеціальним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі Порядок № 790).

Так, згідно з п. 5 Порядку, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Пунктом 6 вказаного Порядку також передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

За приписами п. 8 Порядку, рішення про застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до положень п. п. 19-1.1.16 п. 19.1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

З оглянутого в судовому засіданні Акту № 245/20-40-21-02-10/НОМЕР_1 від 10.11.2014 року, судом встановлено наступне.

В ході проведення перевірки було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснювала зберігання алкогольної без наявності марок акцизного податку.

Факт вчинення вказаного порушення підтверджується описом наявної алкогольної продукції, в якому зафіксовано вартість кожної одиниці товару, що знаходився за місцем реалізації на загальну вартість 670,00 грн. та фотокарткою, на якій зображено алкогольні напої без наявності марок акцизного податку (а.с. 45,56).

Враховуючи наведені обставини, зафіксовані в Акті № 245/20-40-21-02-10/НОМЕР_1 від 10.11.2014 року, Головним управління Міндоходів у Харківській області винесено Рішення № 000295/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 04.12.2014 року про застосування до Фізичної особи - підприємцем ОСОБА_1 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

Виходячи з вищенаведеного суд доходить висновку, що фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують реальність порушення позивачем вимог ст. 11 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та правомірність винесення Головним управління Міндоходів у Харківській області Рішення № 000295/20-40-21-02/НОМЕР_1 від 04.12.2014 року про застосування до Фізичної особи - підприємцем ОСОБА_1 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за зберігання алкогольних напоїв бех марок акцизного податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не надано доказів неправомірності оскаржуваних рішень, разом з тим на виконання вимог ч. 2 ст. 72 КАС України відповідачем доведено правомірність оскаржуваних рішень.

За таких підстав суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваних рішень діяв у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є субєктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування рішення про застосування фінансових санкцій відмовити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, 61000) на користь Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, МФО 851011, банк ГУДКСУ у Харківській області) судовий збір у розмірі 1487 грн. (тисяча чотириста вісімдесят сім гривень).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 17.07.2015 року.