Справа № 804/7834/14
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2015 рокусправа № 804/7834/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2014 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: Саксаганський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови ,-

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 118 588,30 грн. від 15.05.2014 року по виконавчому провадженню №41706539.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2014 р. адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 15.05.2014 ВП № 41706539 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 118588, 30 грн.

Не погодившись з постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на не повне зясування судом першої інстанції всіх обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.05.2014 старшим державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 41706539 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Центрально - Міським районним судом м. Кривого Рогу від 24.12.2013 № 216/555/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 1185883, 00 грн., було прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 118588, 30 грн.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи постанову державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, суд першої інстанції виходив з того, що виносячи постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, відповідачем не було встановлено, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, матеріали справи свідчать, що, підставою для прийняття оскаржуваної постанови старшого державного виконавця стало те, що позивач не виконав вимоги виконавчого листа № 216/555/13-ц від 24.12.2013 в добровільному порядку у строк до 03.02.2014, який був встановлений в постанові старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2014 року.

В свою чергу, підставою не вжиття заходів на виконання вимог постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2014 року, позивачем зазначено несвоєчасне отримання зазначеної постанови, та крім того, отримання її копії після винесення оскаржуваної постанови.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV "Про виконавче провадження".

У відповідності до частин 1, 2 статті 25 вищевказаного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

В свою чергу, за приписами частин 1, 3, 4 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Виходячи зі змісту наведених правових норм, державний виконавець, починаючи примусове виконання рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 35 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Таким чином, обов'язок державного виконавця з'ясувати обставину отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження передує вчиненню будь-яких дій стосовно примусового виконання рішення.

Законодавчо встановлена процедура поновлення строку добровільного виконання рішення не надає державному виконавцю право застосовувати заходи примусового виконання рішення у разі несвоєчасного отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, жодних доказів щодо своєчасного отримання або доказів щодо зясування державним виконавцем своєчасного отримання позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження на підтвердження дотримання зазначених вище норм законодавства відповідачем не надано.

Посилання відповідача на ознайомлення, 22 квітня 2014 року, позивача з матеріалами виконавчого провадження та зняття фотокопій, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки ознайомлення та зняття фотокопій не звільняє державного виконавця від передбаченого законом обовязку направлення постанови про відкриття провадження.

Крім того, матеріали справи свідчать, що постанова старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2014 року була направлена позивачу на адресу м.Кривий Ріг, вул. Погребняка, 14/1.

При цьому, з матеріалів справи суд вбачає, що позивачем на імя старшого державного виконавця подавалося клопотання від 24.04.2014 року (отримане відповідачем 25.04.2014 року) про направлення матеріалів виконавчого документу за належністю та закінчення виконавчого провадження, в якому також зазначалося про надання заяви про зміну реєстрації та фактичного місцяпроживання на адресу АДРЕСА_1 з наданням відповідних доказів.

Також, 30 квітня 2014 року, позивач звертався до державного виконавця з клопотанням про видачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2014 року.

Проте, докази направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2014 року позивачу на адресу АДРЕСА_1 в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо протиправності прийнятої старшим державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору, з огляду на порушення процедури вчинення виконавчих дій та відсутність вини позивача при порушення строку.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити щодо помилкового посилання суду першої на Інструкцію про проведення виконавчих дій, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 №74/5, яка втратила чинність відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5.

Проте, оскільки стягнення виконавчого збору, встановлене законом, то не вірне застосування Інструкції не є підставою для скасування правильного по суті рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у звязку чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2014 р. залишити без змін.

Виключити з мотивувальної частини постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2014 р. посилання на Інструкцію про проведення виконавчих дій, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 №74/5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко