Справа № 2а/2370/4352/2012
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2012-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2012 року Справа № 2а/2370/4352/2012

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мишенка В.В.,

при секретарі - Ільченку С.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 особисто, його представника ОСОБА_2 за договором, представника відповідача ОСОБА_3 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів від 06.09.2012 року № 1290 та від 24.10.2012 року № 244, поновлення на посаді першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Смілянського МВ (з обслуговування м. Сміли та Смілянського району) УМВС України в Черкаській області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач своїми діями порушив вимоги Закону України «Про міліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові та додаткових поясненнях по справі.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених в запереченнях на адміністративний позов та просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 29.08.1994 року. Наказом від 09.12.2008 року призначений на посаду першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Смілянського МВ (з обслуговування м. Сміли та Смілянського району) УМВС України в Черкаській області.

Наказом управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 06.09.2012 року № 1290 року ОСОБА_1 було звільнено з посади першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Смілянського МВ (з обслуговування м. Сміли та Смілянського району) УМВС України в Черкаській області. Підставою для винесення зазначеного наказу є висновок службового розслідування за рапортом т.в.о. начальника Смілянського МВ УМВС підполковника міліції ОСОБА_4 щодо неналежного виконання службових обовязків окремими працівниками міліції цього ж підрозділу. Згідно даного висновку службового розслідування, за грубі порушення вимог Положення про основи організації розкриття злочинів органами внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 24.09.2010 року № 456 та Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, затвердженої наказом МВС України від 14.04.2004 року № 400, які виразились у невжитті комплексу першочергових оперативно-розшукових заходів та невідкладних слідчих дій по розкриттю злочину, відсутності контролю за повнотою та якістю проведення дослідчої перевірки за заявою про злочин, затвердження незаконних постанов про відмову в порушенні кримінальної справи, що призвело до фактичного укриття особливо-тяжкого злочину, першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Смілянського МВ (з обслуговування м. Сміли та Смілянського району) УМВС України в Черкаській області ОСОБА_1 звільнити з посади після виходу його на службу з лікарняного.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачає, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 5 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»від 22.02.2006 року № 3460 передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 зазначеного Закону на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», який визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що службове розслідування проводилось без участі безпосереднього начальника позивача, що є грубим порушенням статті 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Відповідно до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 06.12.1991 року №552, завданням службового розслідування є повне, обєктивне і всебічне розслідування обставин порушень, скоєних особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі працівники органів внутрішніх справ), виявлення причин і умов, що сприяли їхньому скоєнню, встановлення винних і забезпечення правильного застосування чинних нормативних актів для того, щоб кожних винний був притягнутий до відповідальності, а жоден невинний не постраждав. Службове розслідування має сприяти дотриманню законності, викоренню випадків її порушення, а також вихованню в особового складу органів внутрішніх справ почуття точного і безумовного дотримання законодавства.

Під час службового розслідування було встановлено, що позивач затвердив постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_5, які були скасовані та в подальшому винесена постанова про порушення кримінальної справи, що і стало підставою для винесення оскаржуваних наказів.

Разом з цим, з матеріалів адміністративної справи та пояснень позивача вбачається, що оскільки опитати потерпілого (ОСОБА_5М.) не вдалося, він не з'явився по направленню до Смілянського відділення Черкаського обласного бюро МСЕ для освідування, позивачем була перевірена та затверджена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи.

Після скасування вищезазначеної постанови в. о. Смілянського міжрайонного прокурора, матеріали разом з вказівками прокурора були повернуті в Смілянський МВ УМВС України в Черкаській області, т. в. о. начальник Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 в порушення вказівок прокурора повторно затвердив постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

Тобто позивач при затвердженні постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 04.06.2012 року діяв у відповідності до вимог Положення про основи організації розкриття злочинів органами внутрішніх справ України, вживши першочергових оперативно-розшукових заходів, а оскільки повторну постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.07.2012 року після вказівок прокурора він не затверджував, то у відповідача не було законних підстав для винесення оскаржуваних наказів.

Пунктом 18 Інструкції визначено, що висновок по результатах службового розслідування підписується особою чи особами, що безпосередньо його проводили. До затвердження висновку керівником органу внутрішніх справ з ним ознайомлюються: керівник, підлеглі якого проводили службове розслідування, та керівник служби, працівник якої допустив порушення. При ознайомленні вказані керівники висловлюють згоду з запропонованими висновками або не погоджуються з ними, про що роблять відповідну відмітку та викладають свою окрему думку з конкретними пропозиціями в додатку до висновку. Керівник органу внутрішніх справ при затвердженні висновку по результатах службового розслідування вивчає пропозиції осіб, що проводили службове розслідування, а також викладені в окремих думках, і приймає одну із запропонованих пропозицій або своє, відмінне від інших, рішення.

Аналізуючи наведені норми Інструкції вбачається, що керівник, підлеглі якого проводили службове розслідування, та керівник служби, працівник якої допустив порушення, при ознайомленні з висновком висловлюють згоду з запропонованими висновками або не погоджуються з ними, про що роблять відповідну відмітку та викладають свою окрему думку з конкретними пропозиціями в додатку до висновку.

Суд наголошує, що керівник, підлеглі якого проводили службове розслідування, та керівник позивача в порушення вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України не висловили свою думку щодо висновків перевірки про звільнення позивача з займаної ним посади та не виклали свою окрему думку щодо конкретних пропозицій з даного питання в додатку до вищезгаданого висновку службового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що службове розслідування проведено з порушеннями норм чинного законодавства і як наслідок - наказ управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 06.09.2012 року № 1290 року в частині звільнення ОСОБА_1 з займаної посади підлягає скасуванню.

Позивач зазначив, що в період з 16.08.2012 року по 08.09.2012 року він був тимчасово непрацездатним, що підтверджується листком непрацездатності серії АВЧ № 190468.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, яка регулює питання виконання та зняття дисциплінарних стягнень, передбачено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Суд вважає, що наказ управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 06.09.2012 року № 1290 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади є незаконним, оскільки в день прийняття оскаржуваного наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, останній перебував на стаціонарному лікуванні.

Судом також встановлено, що наказом управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 24.10.2012 року № 244 о/с полковника міліції ОСОБА_1 (М-005270) призначено інспектором-черговим чергової частини штабу Смілянського МВ (з обслуговування м. Сміли та Смілянського району) УМВС, звільнивши з посади першого заступника начальника цього ж відділу начальника кримінальної міліції.

Відповідно до пункту 45 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу з вищих посад на нижчі провадиться за службовою невідповідністю, виходячи з професійних моральних і особистих якостей.

Згідно з пунктом 48 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, що кореспондується з пунктом 1.4 Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 березня 2005 року № 181, атестація осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу проводиться на кожній із займаних посад через чотири роки, а також при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу посаду і звільненні з органів внутрішніх справ, якщо переміщення по службі або звільнення провадиться по закінченні року з дня останньої атестації, а у виняткових випадках незалежно від цього строку.

Відповідно до положень пункту 4.11 Інструкції висновок щодо відповідності працівника займаній посаді приймається атестаційною комісією на підставі всебічного розгляду показників роботи, професійної компетентності працівника і його ділових та особистих якостей.

Пункт 5.3 Інструкції передбачає, зокрема, що рішення про переміщення особи на нижчу посаду приймається у двомісячний термін з дня затвердження висновку атестаційної комісії.

Згідно з пунктом 24 Положення у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

Таким чином, наказ управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 24.10.2012 року № 244 о/с має бути скасований, а позивач підлягає поновленню на посаді першого заступника начальника відділу начальника кримінальної міліції Смілянського МВ (з обслуговування м. Сміли та Смілянського району) УМВС України в Черкаській області, тому що його було звільнено із зазначеної посади з порушенням вимог пункту 48 Положення та пункту 1.4 Інструкції, адже переміщення позивача з вищої посади на нижчу було здійснено без проведення атестації. Підставою для переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу з вищих посад на нижчі є висновок атестаційної комісії, а не висновок службового розслідування. Крім того, на час винесення наказу УМВС України в Черкаській області від 24.10.2012 року № 244 о/с про призначення позивача інспектором-черговим чергової частини штабу Смілянського МВ (з обслуговування м. Сміли та Смілянського району) УМВС, звільнивши з посади першого заступника начальника цього ж відділу начальника кримінальної міліції, він перебував на стаціонарному лікуванні в ДЗ «Спеціалізованій медико-санітарній частині № 14» МОЗ України з 16.10.2012 року по 26.10.2012 року, що підтверджується відповідною довідкою з СМСЧ 14 від 26.10.2012 року, яка знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів, які свідчать про те, що оскаржувані накази винесені з грубим порушенням норм чинного законодавства України, позивач повинен бути поновлений на займаній посаді, а відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведена правомірність винесених наказів.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Інших доказів сторони суду не назвали та не надали.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 79, 86, 94, 97, ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати накази управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 1290 від 06.09.2012 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників міліції Смілянського МВ УМВС»в частині звільнення з посади першого заступника начальника відділу-начальника кримінальної міліції Смілянського МВ (з обслуговування м. Сміли та Смілянського району) УМВС України в Черкаській області, ОСОБА_1 та №244 о/с від 24.10.2012 року про призначення підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду старшого інспектора-чергового чергової частини штабу Смілянського МВ (з обслуговування м. Сміли та Смілянського району) УМВС України в Черкаській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника відділу-начальника кримінальної міліції Смілянського МВ (з обслуговування м. Сміли та Смілянського району) УМВС України в Черкаській області.

Судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 в займаній посаді допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку передбаченому ст. ст. 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Мишенко