Справа № 2а-6208/09/0870
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2010-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2010 року Справа № 2а-6208/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі Міроновій Е.В., за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за заявою ОСОБА_1

до Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області

Третя особа ОСОБА_5

- про визнання наказу від 27.03.2009 р. частково незаконним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому вказує, що вона працювала на посаді начальника управління Державного казначейства у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Державного казначейства України в

Запорізькій області з серпня 1997 р., має 9 ранг державного службовця та звання радника податкової служби Ш рангу.

Наказом № 383-о від 11.06.09 р. «Про звільнення ОСОБА_1В.» у зв»язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації вона була звільнена з посади на підставі рішення атестаційної комісії від 24.04.09 р.

Наказом № 3-о від 31.01.08 р. їй, як начальнику управління державного казначейства у Комунарському районі м. Запоріжжя, безпідставно не була встановлена надбавка за високі досягнення у праці та особливо важливу роботу у 2008 році.

Наказом № 11-о від 27.03.09 р. першим заступником відповідача ОСОБА_5 було прийнято необґрунтоване рішення про невстановлення ОСОБА_1 надбавки за високі досягнення в роботі і у 2009 році.

Позивачка вважає цей наказ від 27.03.09 р. незаконним, оскільки надбавка за високі досягнення у праці входить до фонду оплати праці державних службовців. Кошторисом на 2009 р. затверджено асигнування заробітної плати, до якого включені надбавки за високі досягнення у праці і на неї в розмірі 40%. Тому позивачка не розуміє, які покладені на неї обов»язки вона не виконала, внаслідок чого її залишено без надбавки, тоді як всі інші працівники управління отримали вказані надбавки. Позивачка просить суд визнати наказ ОСОБА_5 № 11-0 від 27.03.09 р. незаконним в частині невиплати їй надбавки та зобов»язати відповідача виключити п. 5 наказу та доповнити встановленням їй надбавки у розмірі 40% в межах доведеного фонду заробітної плати та стягнути на її користь з відповідача недоотриману нею надбавку заробітної плати за період з 01.03.09 р. по 11.06.09 р.

В судовому засіданні позивачка на своєму позові наполягає, просить суд його задовольнити.

Представники відповідача з позовом не згодні, пояснили суду, що дійсно, робітники головного управління Державного казначейства України в Запорізькій області відповідно до наказу першого заступника управління ОСОБА_5 від 27.03.09 р. отримали право на надбавку за високі досягнення у праці у різних розмірах в межах доведеного фонду заробітної плати. Цим же наказом позивачці було вирішено не встановлювати таку надбавку на 2009 р., оскільки вона мала дисциплінарне стягнення, накладене на неї в 2008 р., та несумлінно виконувала свої службові обов»язки, що викладено в матеріалах перевірок. Наказ від 27.03.09 р. про невстановлення позивачці надбавки є законним та прийнятий відповідачем в межах своїх повноважень. Тому представники відповідача просять суд відмовити позивачці в позові.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов позивачки таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін та матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 працювала у відповідача з серпня 1997 р. по червень 2009 р., з 24.01.2006 р. займала посаду начальника відділення Державного казначейства у Комунарському районі м. Запоріжжя.

Згідно Наказу відповідача № 60-к від 15.06.09 р. позивачка була звільнена із займаної посади відповідно до Наказу МФУ від 11.06.09 р. за № 385-0 про звільнення ОСОБА_1

Наказом начальника Головного управління Державного казначейства України в Запорізькій області від 29.01.09 р. № 1-о тимчасово було встановлено надбавку за високі досягнення у праці керівникам управлінь державного казначейства у містах та районах, у тому числі і позивачці. Наказом відповідача № 3-о від 17.02.09 р. надбавка за високі досягнення у праці позивачці ОСОБА_1 була скасована за незабезпечення виконання службових обов»язків, своєчасного і якісного виконання рішень керівництва головного управління та за погіршення якості контрольно-економічної роботи управління Державного казначейства у Комунарському районі м. Запоріжжя.

Згідно наказу № 11-о першого заступника начальника головного управління державного казначейства України в Запорізькій області ОСОБА_5 від 27.03.09 р. встановлена надбавка за високі досягнення у праці до посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця та вислугу років начальникам управлінь Державного казначейства у містах та районах Головного управління Державного казначейства України в Запорізькій області. У ч. 5 зазначеного наказу вказано: «за незабезпечення виконання службових обов»язків, своєчасного і якісного виконання рішень керівництва головного управління та за погіршення якості контрольно-економічної роботи управління Державного казначейства у Комунарському районі м. Запоріжжя начальнику управління ОСОБА_1 надбавку за високі досягнення у праці не встановлювати».

Суд вважає висновки позивачки про незаконність зазначеного наказу відповідача необґрунтованими, а оскаржуваний наказ відповідача законним, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.. 2 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р., «додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Як вбачається з пп.2.2, 2.2.1 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного Комітету статистики від 13.01.04 р. за № 5 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 27.01.04 р. за № 114/8713, до складу фонду додаткової заробітної плати входять… надбавки до окладів, в розмірах, передбачених діючим законодавством, за високі досягнення в праці державним службовцям. Таким чином, надбавка до посадового окладу за високі досягнення в праці є одним із видів додаткової заробітної плати.

У відповідності зі ст. 8. ППВС України № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Статтею 33 Закону України « Про державну службу» передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Постанови Кабміну України від 09.03.06 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» керівникам органів державного управління надано право у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати керівникам структурних підрозділів надбавки за високі досягнення у праці в розмірі до 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця…В разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується.

З наданих суду відповідачем матеріалів вбачається, що протягом 2008-2009 рр. позивачка двічі притягувалася до дисциплінарної відповідальності на підставі висновків позапланової та планової перевірок, проведених комісією Державного казначейства України в січні 2008 р. та відповідачем в червні 2008 р. За результатами зазначених перевірок були складені акти про порушення позивачкою законодавства про працю та фінансової дисципліни та невиконання позивачкою своїх службових обов»язків, за невиконання нею п. 9 Положення про управління Державного казначейства у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління. На підставі викладених в зазначених актах фактів були видані накази Міністерства фінансів України від 19.02.08 р. та від 01.08.08 р. про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, на час видання оскаржуваного наказу відповідача від 27.03.09 р. про невстановлення позивачці надбавки за високі показники в роботі, у відповідача були відсутні жодні підстави для встановлення такої надбавки позивачці.

Тому позов позивачки ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, в повному обсязі.

Щодо твердження відповідача про пропуск позивачкою строку для звернення до суду з зазначеним позовом, то суд вважає його помилковим, оскільки позивачка звернулася до суду 16.11.09 р., в першу чергу, з вимогами про скасування незаконного, на її погляд, наказу відповідача від 27.03.09 р., тобто через вісім місяців після отримання нею цього наказу, що виключає факт пропуску нею строку для звернення до адміністративного суду у відповідності зі ст. 99 КАС України.

Таким чином, суд вважає, що при винесенні оскаржуваного наказу № 11-о від 27.03.09 р. щодо невстановлення позивачці ОСОБА_1 надбавки до посадового окладу за високі досягнення у праці відповідач діяв у межах своєї компетенції, у спосіб, передбачений Конституцією України та Законами України, тобто у відповідності зі ст.. 19 Конституції України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ст.. 19 Конституції України, ст.. 2 Закону України «Про оплату праці», ст.. 33 Закону України «Про державну службу», ст.. 8 ППВС України від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області, Третя особа ОСОБА_5 - про визнання наказу від 27.03.2009 р. частково незаконним відмовити у повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Л.О.Нестеренко

Постанова виготовлена в повному обсязі 19.01.10 р.