Справа № 2-а/2506/16631/11
Суддя: Сапон А. В.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Сапона А. В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

12.08.2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, що розраховується з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідної категорії населення та доплати до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 12 лютого 2011 року.

Представник відповідача подав письмові заперечення на позов, в яких просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ої категорії. Територія, на якій проживає позивач, відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофизатвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року з наступними змінами та доповненнями відноситься до 3 зони ( зони гарантованого добровільного відселення), що підтверджується довідкою Дніпровської сільської ради №1049 від 27.07.2011 року.

Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив редакції Закону N 230/96-ВР від 06.06.96, непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, провадиться доплата в розмірі дві мінімальні заробітні плати.

Відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиособам, віднесеним до категорії 3 призначається додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

Позивач є непрацюючим пенсіонером, проживає в зоні гарантованого добровільного відселення та є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії, а тому має право на отримання доплати до пенсії, як проживаючий на території гарантованого добровільного відселення в розмірі дві мінімальні заробітні плати та право на додаткову пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофидія положень цього закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Згідно ст. 92 п. 6 ч. 1 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту.

Отже, Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає вищу юридичну силу, ніж Постанова Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.96 р. Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому суд вважає, що підлягають застосуванню норми ст.ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які передбачають щомісячну доплату в розмірі 2 мінімальні заробітні плати та 25% мінімальної пенсії за віком.

Крім того, слід зазначити, що встановлений ще в 1996 році Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.96 р. Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофирозмір доплат і компенсацій протягом тривалих років не змінювався, не зважаючи на постійне підвищення мінімальної зарплати і не відповідає розміру встановленим іншими законами. Також Закони України Про розмір мінімальної заробітної плати не містили обмежень до застосування ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Окремі положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українирішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а саме положення статті 67 розділу І, пунктів 2 - 4, 6 - 8, 10 - 18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20 - 22, 24 - 34, підпунктів 1 - 6, 8 - 12 пункту 35, пунктів 36 - 100 розділу II .Внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Відповідно до цього внесення змін до ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивказаним рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційними.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішені даного спору підлягає застосуванню ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, та ч.3 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком.

Частиною 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В статті 152 ч. 3 Конституції України визначено, що матеріальна шкода, завдана фізичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Суд вважає, помилковим посилання відповідача на те, що розмір виплат, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначений постановою КМУ від 26.07.1996р. № 836, відповідає вимогам ст.ст. 62, 67 цього Закону, оскільки даною постановою Кабінет Міністрів України значно звужує зміст та обсяг прав позивача, встановлених цим же Законом.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет на 2011 ріквід 18.06.2011 року доповнено Прикінцеві положення пунктом 4 та установлено, що норми та положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного України на 2011 рік.

На виконання вищезазначеного Закону Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету від 06.07.2011 року, якою встановлено інші розмірі пенсійних виплат, в тому числі і громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності 23.07.2011 року.

Таким чином у суду відсутні підстави для задоволення позову з 23.07.2011 року, щодо отримання додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі відповідно до ст. 50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини та прийшовши до переконання про наявність достатніх підстав для прийняття постанови у даній адміністративній справі у скороченому провадженні, керуючись ст. 39, 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ст.ст. 7 - 14, 122, 158 - 163, 167,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області щодо відмови в перерахунку та виплаті доплати до пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 за період з 12.02.2011 року по 22.07.2011 року протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області перерахувати ОСОБА_2 за період з 12.02.2011 року по 22.07.2011 року доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком, що розраховується з розміру прожиткового мінімуму встановленого для відповідної категорії населення і здійснити відповідні виплати на користь позивача за відрахуванням вже сплаченої суми.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

Суддя: