Справа № 357/17751/14-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддівСобківа Я.М., Ключковича В.Ю., Петрика І.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України у м. Біла Церква Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити даний позов в повному обсязі.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з положень ч. 1 ст. 195 КАС України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято у порядку скороченого провадження, згідно з ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_4 є громадянином, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що підтверджується наявною в справі копією відповідного посвідчення (а.с. 6).

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. А згідно ч.1 даної статті громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із ст. 51 цього ж Закону, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 4 призначається у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач виплачував позивачу додаткову пенсію та доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення в зоні посиленого радіоекологічного забруднення у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу у порівняні з постановою КМ України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210, та є пріоритетним у застосуванні.

Будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, у зв'язку з чим відсутні підстави не застосовувати для розрахунку додаткової пенсії та доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення в зоні посиленого радіоекологічного забруднення розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було доповнено п. 67, згідно якого виплата коштів, передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 2014 року проводиться у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік лише 31 липня 2014 року. Редакція набрала законної сили 03.08.2014 року.

У період з 01 січня по 02 серпня 2014 року правове регулювання правовідносин щодо виплати підвищення до пенсії та додаткової пенсії особам, які мають статус осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, іншими законами, крім Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не здійснювалося.

У зв'язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що у період з 01.01.2014 року відповідач зобов'язаний був виплачувати позивачу підвищення до пенсії та додаткову пенсію у розмірі, встановленому ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було пропущено строк звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, оскільки з даним позовом позивач звернувся 29.11.2014 року, про що свідчить відтиск штемпеля на поштовому конверті (а.с. 19), тоді як позовні вимоги ним були заявлені за період з 01.01.2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Таким чином, зважаючи на норми ч. 2 ст. 99 КАС України вимоги позивача про перерахунок додаткової пенсії та підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 року по 28.05.2014 року були заявлені ним поза межами визначеного законом строку, що відповідно є підставою для залишення адміністративного позову в цій частині без розгляду.

З огляду на викладене, позовні вимоги про перерахунок та виплату підвищення до пенсії та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягають задоволенню за період з 29.05.2014 року по 02.08.2014 року.

Керуючись ст.ст. 183-2,195, 197, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року у справі №357/17751/14-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду України у м. Біла Церква Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_4 підвищення до пенсії та додаткової пенсії згідно ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_4 підвищення до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 29.05.2014 року по 02.08.2014 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 01.01.2014 року по 28.05.2014 року - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.