Справа № 820/5451/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 липня 2015 р. № 820/5451/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості
до ОСОБА_1
про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешкає за адресою: вул. Героїв Праці буд. 36- А, кв. 41, м Харків 6100) вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 264,53 грн. на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 27.05.2005 року ОСОБА_1 звернулась до державної служби зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де була зареєстрована з відкриттям персональної картки №72700001. За заявою ОСОБА_1, у якій вона зазначає, що не є підприємцем, трудовою діяльністю не займається і пенсію не отримує, їй був наданий статус безробітного і, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності", призначена виплата допомоги по безробіттю на період з 03.08.2005 р. по 28.07.2006 р. Разом з тим, відповідач приховав факт реєстрації як фізична особа - підприємець, відтак відповідач приховав факт того, що є зайнятою особою в розумінні чинного законодавства і незаконно отримав 264,53 грн. допомоги. Дана обставина була виявлена під час проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, та зафіксована в акті №34-ФО-П від 18.02.2015 року. У зв'язку зі встановленням факту належності відповідача до категорії зайнятого населення, директором Харківського міського центру зайнятості 19.02.2015 р. виданий наказ № 214 "Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю", в якому зазначалась сума у розмірі 264,53 грн., що підлягає поверненню. Однак, до теперішнього часу ОСОБА_1 незаконно отриманні нею кошти державній службі зайнятості не повернула, що слугувало підставою для звернення Фонду до суду з даним позовом.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження направлена відповідачеві, однак конверт із судовою кореспонденцією повернувся на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". (а.с.30-33).

Відповідно до приписів статті 35 КАС України, вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, а тому справа підлягає вирішенню на підставі наявних документів.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів:

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України "Про зайнятість населення".

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення", зайнятість - це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Ст. 9 Закону України "Про зайнятість населення" передбачає права особи на соціальний захист у разі настання безробіття.

Отже, держава створює умови незайнятим громадянам у поновленні їх трудової діяльності та забезпечує їм виплату в установленому порядку допомоги по безробіттю.

Розміри та умови надання матеріального забезпечення на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (ст. 22-23 Закону).

Права, обов'язки та відповідальність у сфері страхування на випадок безробіття визначені в розділі УІІ Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Так, відповідно до ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Як з'ясовано судом, відповідач - ОСОБА_1, скористався правом бути зареєстрованим в центрі зайнятості та 27.07.2005 р. звернувся до Харківського міського центру зайнятості, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки №72700001 (а.с.5).

Наказом від 03.08.2005 р. № НТ050803 ОСОБА_1 надано статус безробітного і цим же наказом призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу (360 к.д.).

23.08.2006 р. ОСОБА_1 знята з обліку в центрі зайнятості відповідно до п. 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, а саме: у зв'язку з працевлаштування безробітного відповідно до абзацу 2 пп.1 п.20 Порядку (а.с.6).

Матеріалами справи доведено, що відповідач отримав в центрі зайнятості матеріальне забезпечення у сумі 264,53 грн. ( а.с. 6).

За приписами ст. 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що центром зайнятості у відповідності до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009р. № 7-1/60/62, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 12.03.2009р. за № 2316248, була проведена перевірка обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на адресу відповідача - ОСОБА_1, результати якої оформлені актом від 18.02.2015 р. №34-ФОП. (а.с. 10-11).

Вказаним актом зафіксовано, що ОСОБА_1 на момент отримання статусу безробітного приховала факт реєстрації як суб'єкт підприємницької діяльності.

Так, відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 17), 10.08.2006 р. до реєстру було внесено запис про включення відомостей про фізичну особу - підприємця ОСОБА_1, тоді як запис про припинення Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 внесений лише 13.01.2015 р.

Отже, на дату набуття відповідачем статусу безробітного (03.08.2005 р.) ОСОБА_1Ю не була зареєстрована як фізична особа - підприємець, однак під час отримання виплат по безробіттю з 10.08.2006 року була зареєстрована як фізична особа - підприємець, а відтак остання незаконно отримала кошти у сумі 264.,53 грн.

19.02.2015 р. з посиланням на вказаний вище акт перевірки, а також на ст.22 Закону України "Про зайнятість населення" Харківським міським центром зайнятості видано наказ №214 про повернення відповідачем коштів одержаних як допомога по безробіттю. (а.с. 8).

Даний наказ був надісланий позивачем разом з листом - претензією №ХМЦЗ-02-2363-26/15 від 20.02.2015р. (а.с. 7) на адресу відповідача.

Доказів оскарження вказаного наказу, а також доказів недостовірності відомостей про наявність статусу підприємця на час набуття правового статусу безробітного, доказів повернення незаконно отриманої суми грошової допомоги по безробіттю, відповідач до суду не подав.

Таким чином, відповідач допустив порушення Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", бо як підприємець згідно з Законом України "Про зайнятість населення" належав до категорії зайнятого населення, однак при набутті статусу безробітного не сповістив про це відповідний орган державної служби зайнятості населення.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 264,53 грн. або відсутності такого обов'язку у відповідача, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про загальнобов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Законом України "Про зайнятість населення", ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160-163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешкає за адресою вул. Героїв Праці буд. 36- А, кв. 41, м Харків 6100) вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 264,53 грн. (двісті шістдесят чотири) грн. 53 коп. на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Панченко