Справа № 802/1208/15-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1208/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Богонос М. Б.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

15 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області(Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування наказу,,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ № 2-3251/15-14-00 від 10.10.2014 року Головного управління Держземагенства у Вінницькій області, яким надано дозвіл ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства, в тому числі земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0268, площею 41,7762 га.

В ході розгляду справи судом першої інстанції проведено заміну відповідача його правонаступником - Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи заперечили стосовно задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року скасувати, а провадження у справі закрити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління Держземагенства у Вінницькій області від 10.10.2014 року № 2-3251/15-14-00 надано дозвіл ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства, в тому числі земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0268, площею 41,7762 га.

Однак, ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним наказом, звернувся до суду з даним позовом, зазначивши, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року у справі № 802/4442/14-а (яка набрала законної сили) зобов'язано ГУ Держземагенства у Вінницькій області розглянути клопотання від 18.03.2014 року та надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою про відведення земельних ділянок в оренду з метою створення та ведення фермерського господарства орієнтовною загальною площею 97,7281 га із числа земель запасу Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0268 площею 41,7762 га.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався тим, що справа, яка розглядається, є адміністративною, проте цей висновок не можна визнати обґрунтованим, з огляду на наступне.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (частина друга статті 5 Конституції України).

Відповідно до статті 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі, зокрема, і ГУ Держземагенства у Вінницькій області.

Підставами набуття громадянами та юридичними особами права користування земельними ділянками із земель державної власності є рішення органів виконавчої влади в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або результати аукціону.

Статтею 124 ЗК встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Таке положення узгоджується з вимогами статті 16 Закону № 161-XIV, згідно з якими укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому ЗК, або за результатами аукціону.

В правовідносинах даної справи Головне управління Держземагентства у Вінницькій області вільне у виборі суб'єкта щодо надання йому права на користування (оренду) земельними ділянками в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Вищевикладене спростовує позицію суду першої інстанції щодо публічно-правової сутності даного спору та його виникнення в результаті реалізації органом державної влади владних управлінський функцій у сфері управління та розпорядження державним майном.

Колегія суддів наголошує, що перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2015 року у справі № 21-34а15; від 17 лютого 2015 року у справі № 21-551а14; від 16 грудня 2014 року у справі № 21-544а14.

Отже, якщо суб'єкт у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції.

Незважаючи на те, що стороною у справі є фактично суб'єкт владних повноважень, вищевказаний спір не є публічно-правовим, оскільки виникає із цивільно-правових відносин.

У відносинах, які склалися між сторонами, держава, як власник землі в особі ГУ Держземагенства у Вінницькій області, вільна у виборі суб'єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, а тому дані відносини не носять характеру здійснення владних управлінських функцій.

Однак, зазначені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відвідення земельних ділянок з послідуючою передачею землі у власність чи оренду, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Встановивши фактичні обставини справи та проаналізувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не враховано підвідомчість спору, а тому рішення суду першої інстанції є таким, що підлягає скасування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 КАС України колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити позивачеві, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, з закриттям провадження по даній справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області(Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування наказу, закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 16 липня 2015 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Боровицький О. А.

ОСОБА_6