Справа № 819/257/14-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/257/14-a

11 березня 2014 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Стасюк А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до управління Укртрансінспекції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування постанов, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (далі позивач) до управління Укртрансінспекції в Тернопільській області (далі відповідач) про визнання дій протиправними та скасування постанов.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що управлінням Укртрансінспекції в Тернопільській області щодо ОСОБА_1 було винесено постанови про застосування адміністративно господарського штрафу №№54 від 08.11.2013 року та №035022 від 15.11.2013 року на загальну суму 9860,00 грн. та постанову №035373 від 16.01.2014 року на суму 680,00 грн. за порушення, вчинені при здійсненні вантажних перевезень. Дані постанови позивач вважає протиправними, прийнятими з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просить їх скасувати, а також, просить визнати протиправними дії працівників управління Укртрансінспекції в Тернопільській області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити, пояснивши, що з липня 2013 року він не займається вантажними перевезеннями, а транспортний засіб марки ВОЛЬВО д.н.з.ВО 2902АХ передав по договору оренди ФОП СПД ОСОБА_3 і саме його водія ОСОБА_4 було зупинено на перевірку. Крім того, позивач пояснив, що через сімейні обставини він декілька місяців не проживав за місцем реєстрації по вул.Чалдаєва 3/1 в смт.Козова. Жодних поштових повідомлень від відповідача не отримував. 24 грудня 2013 року його вперше викликали по телефону до Управління Укртрансінспекції в Тернопільській області, після чого він подав заяву про те, що не займається грузовими перевезеннями та всі необхідні документи в підтвердження цього факту. У заяві позивач просив скасувати постанови про накладення штрафів, як незаконні на що отримав формальну відповідь.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечила, та пояснила, що державними інспекторами територіального управління Укртрансінспекції в Тернопільській області було проведено перевірку автомобіля НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1. В ході проведення перевірки було встановлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме у водія відсутні заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, а також було встановлено порушення режиму праці та відпочинку водія вказаного транспортного засобу. Відповідно до ч.3. ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень, адміністративно господарський штраф накладається за кожне правопорушення окремо. У звязку з виявленими порушеннями управлінням Укртрансінспекції в Тернопільській області було винесено постанови про застосування адміністративно господарського штрафу №№54 від 08.11.2013 року та №035022 від 15.11.2013 року на загальну суму 9860,00 грн. Крім цього, субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 було двічі не допущено інспекторів управління Укртрансінспекції в Тернопільській області до проведення планової перевірки виконання вимог законодавчих та нормативних актів у галузі автомобільного транспорту, у звязку з чим, відповідачем було винесено постанову про застосування адміністративно господарського штрафу №035373 від 16.01.2014 року на суму 680,00 грн. Представник відповідача вважає, що всі вищезазначені постанови були винесені згідно вимог чинного законодавства, а тому просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що згідно завдання на перевірку від 06.09.2013 року №002145 про проведення рейдової перевірки за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень та вантажів автомобільним транспортом 10 вересня 2013 року державними інспекторами управління Укртрансінспекції в Тернопільській області було проведено перевірку транспортного засобу VOLVO FH 12.380, д.н.з. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1, про результати якої складено відповідний акт №019410 (а.с.94). В акті зазначено, що на момент перевірки виявлено порушення: у водія ОСОБА_4 відсутні заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР за період до 10.09.2013 року , відповідальність за таке порушення передбачена абз.8 част.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (порушення режимів роботи та відпочинку водієм ТЗ, не надання тахограм за попередні 28 календарних днів з 13.08.по 09.09.2013 р.).

У звязку з виявленими порушеннями управлінням Укртрансінспекції в Тернопільській області було винесено постанови про застосування адміністративно господарського штрафу №№54 від 08.11.2013 року на загальну суму 9520,00 грн. (а.с.6, 100-126), в яких зазначено, що ОСОБА_1 допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 8 ч.1. ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (режим роботи з 13.08.2013 року по 09.09.2013 року, відсутня тахошайба).

Крім цього, 16.09.2013 року державними інспекторами управління Укртрансінспекції в Тернопільській області було проведено ще одну перевірку транспортного засобу VOLVO FH 12.380, д.н.з. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1, про результати якої складено відповідний акт №019530 (а.с.84) В акті зазначено, що під час перевірки встановлено порушення згідно тахокарти від 12.09.2013 року (а.с.91) водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом понад 4 години без перерви, чим порушив вимоги наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 7 червня 2010 року №340.

Відтак, управлінням Укртрансінспекції в Тернопільській області було винесено постанову про застосування адміністративно господарського штрафу №035022 від 15.11.2013 року на суму 340 грн. (а.с.84, 90), в якій зазначено, що ОСОБА_1 допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 8 ч.1. ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (режим роботи).

Також, за вих. №1507/5/04-13-13від 16.10.2013 року ОСОБА_1 було направлено повідомлення про проведення планової перевірки у відповідності з планом перевірок здійснення державного контролю за місцезнаходженням субєктів господарювання на 4-й квартал 2013 року, затвердженого наказом №787 від 25.09.2013 року, що має відбутися 13.11.2013 року (а.с.63,128-130). Дане повідомлення було направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак позивачем отримано не було.

В акті перевірки від 13.11.2013 р. зазначено, що суб»єкт господарювання ОСОБА_1 відмовився від проведення перевірки, не допустив працівників управління до перевірки, про що було складено акт №019883 від 13.11.2013 року (а.с.67).

Відтак, позивачу було вдруге надіслано повідомлення про проведення планової перевірки від 03.12.2013 року (а.с.71-72), а також припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт №031150 від 11.12.2013 року (а.с.75-77). Доказів про отримання яких відповідачем не представлено.

Постановою №035373 від 16.01.2014 року про застосування адміністративно-господарського штрафу на позивача накладено штраф у сумі 680 грн. (а.с.79), за невиконання вимог припису №031151 від 17.12.2013р. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 13 ч.1. ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (невиконання перевізником або їх представником приписів органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з договору оренди автомобіля від 25 червня 2013 року (а.с.12-15) транспортний засіб марки VOLVO FH 12.380, д.н.з. НОМЕР_2 був переданий в оренду ОСОБА_1 ОСОБА_3, що також підтверджується актом прийому передачі в оренду автомобіля від 25.06.2013 року (а.с.57).

Крім цього, 07.05.2013 року ОСОБА_3 та водій вищезазначеного транспортного засобу ОСОБА_4 уклали трудовий договір, який зареєстрований в Козівському районному центрі зайнятості Тернопільської області (а.с.58).

Відтак, як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується наявними матеріалами справи ОСОБА_1 не здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів вищезазначеним транспортним засобом марки VOLVO FH 12.380, д.н.з. НОМЕР_2, хоча і являється його власником.

Також з матеріалів справи та з пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що позивач 19.12.2013 року письмово звернувся до відповідача із заявою про ознайомлення з матеріалами, які стали підставою для застосування адміністративно-господарських санкцій.

24.12.2013 року позивачем на адресу відповідача подано мотивовану заяву про скасування постанов про застосування адміністративно-господарських санкцій з додатками: копію витягу з ЄДР, копію договору оренди від 25.06.2013р., копію сертифікації тахографа від 05.06.2013р., копію трудового договору ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Отже, судом встановлено, що власником автомобіля НОМЕР_3 є позивач по справі, однак доказів того, що він займається перевезенням вантажів судом не здобуто, а отже позивач не може бути притягнутий до відповідальності за діяння, які не вчиняв.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з п. 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, - Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001року (далі Закон №2344) - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Частиною 12 ст. 6 Закону №2344 державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону №2344 автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно, до вимог ч. 1 ст. 48 Закону №2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку що вимоги позивача в частині щодо скасування постанов про застосування адміністративно господарського штрафу є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Щодо вимог позивача - визнати протиправними дії інспекторів управління Укртрансінспекції в Тернопільській області ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, то вони не підлягають до задоволення, оскільки при проведенні перевірок даними працівниками, що мали місце 10.09.2013р. та 16.09.2013р. та складанні ОСОБА_8 проведення перевірки №№ 010410 та 019530 вони діяли в межах наданих їм повноважень.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови управління Укртрансінспекції в Тернопільській області про застосування адміністративно господарського штрафу до ОСОБА_1 №№54 від 08.11.2013 року та №035022 від 15.11.2013 року на загальну суму 9860,00 грн. та постанову про застосування адміністративно господарського штрафу до ОСОБА_1 №035373 від 16.01.2014 року на суму 680,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 14.03.2014року.

Суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.