Справа № 822/1456/15
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1456/15

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

15 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, встановлення некомпетентності. Позовні вимоги мотивовано тим, що ДІСГ в Хмельницькій області, на думку ОСОБА_2, не виконує свої обов'язки, передбачені Положенням про Державну інспекцію сільського господарства в Хмельницькій області, затвердженим наказом Державної інспекції сільського господарства України № 106 від 28.02.2012 року, зокрема не надав обґрунтовану відповідь на заяви та не вчинив передбачені законом заходи реагування. На цій підставі просила визнати протиправними листи - відповіді Інспекції №4/2 - 1076 від 01.04.2013 року та № 6-728 №23.03.2015 року, встановити некомпетентність відповідача, що полягає у неналежному реагуванні за результатами розгляду зазначених звернень.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду 04.06.2015 року, що не оскаржується сторонами, позовну заяву в частині визнання протиправною відповіді Інспекції №4/2 - 1076 від 01.04.2013 року залишено без розгляду у зв'язку із пропуском позивачем встановленого законом строку звернення до суду. Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.06.2015 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Представник відповідача направив на адресу суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, з яких вбачається, що відповідач апеляційну скаргу не визнає у повному обсязі, проти її задоволення заперечує, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У звязку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, у березні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області із заявою, в якій повідомила про наявний, на її думку, факт самовільного зайняття земельної ділянки, що знаходиться в с.Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області громадянином ОСОБА_3

За наслідками розгляду цієї заяви відповідачем надана відповідь №6-728 від 23.03.2015 року, в якій проінформовано про те, що встановлення або спростування факту самовільного зайняття земельної ділянки суміжним землевласником можливе за умови попереднього проведення геодезичних робіт із землеустрою. Також повідомлено, що після проведення вказаних робіт та надання підтверджуючих матеріалів до порушників вимог земельного законодавства будуть вжиті необхідні заходи адміністративного впливу. Крім того, заявнику роз'яснено, що вирішення земельного спору з питань, що викладені в заяві, належить до повноважень Нетечинецької сільської ради.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції керувався тим, що згідно із ст. 9 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 року державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснюються у тому числі шляхом розгляду звернень юридичних і фізичних осіб.

Разом із тим, Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" та Положення про Державну інспекцію сільського господарства в Хмельницькій області, затверджене наказом Державної інспекції сільського господарства України № 106 від 28.02.2012 року, не передбачають проведення Інспекцією земельно - кадастрових та геодезичних робіт, а також обов'язку Інспекції здійснювати виїзд на місцевість для безпосередньої перевірки звернень громадян.

Судом першої інстанції встановлено, що при зверненні із заявою позивачем не були надані до Інспекції будь - які інші документи, які б підтверджували викладену у зверненні інформацію. Зі слів позивача, документи були у наявності, однак вона не додала їх до своєї заяви, оскільки була відсутня посадова особа, уповноважена прийняти вказані документи.

Апеляційний суд звертає увагу і на те, що питання користування земельною ділянкою суміжним землекористувачем ОСОБА_3, що і стало приводом для відповідного звернення ОСОБА_2 до ДІСГ в Хмельницькій області, вже було предметом судового розгляду. Так, згідно рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11 листопада 2014 року у цивільній справі 670/510/14-ц, було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Нетечинецької сільської ради про вирішення земельного спору. Рішення суду першої інстанції залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 22 грудня 2014 року (а.с. 58-62). Зокрема, вказано ухвалою суду встановлено, що позивачем ОСОБА_2 не було доведено порушення її земельних прав іншими суміжними користувачами земельних ділянок. Крім того, в ухвалі від 22.12.2014 року суд встановив, що спір існує щодо розміру земельних ділянок, які знаходяться у користуванні громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В своїй постанові від 10.04.2012р. Верховний Суд України, проаналізувавши положення частини першої ст.2 та ст.17 КАС України, висловив наступну правову позицію: «суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням». Тобто, відсутність порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача є підставою для відмови у позові.

Оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що позивач при зверненні до ДІСГ в Хмельницькій області не надала доказів на підтвердження фактичного існування обставин, викладених у заяві, відповідач був позбавлений можливості вчинити дії, про які заявляє у позовних вимогах ОСОБА_2

Крім того, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення некомпетентності відповідача, що полягає у відсутності належного реагування за результатами розгляду звернень ОСОБА_2, з таких підстав.

Пунктом 3 ст. 17 КАС України встановлено, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їх компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень. Тому, адміністративний позов може містити вимогу про встановлення або відсутність компетенції лише у спорі між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач як суб'єкт владних повноважень відреагував на звернення особи, надавши на нього відповідь у межах своєї компетенції, тому позов не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

ОСОБА_6