Справа № 810/1331/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року 810/1331/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця - ОСОБА_1 до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій,

в с т а н о в и в:

31 березня 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 25 березня 2013 р. № НОМЕР_1;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 25 березня 2013 р. № НОМЕР_2;

- визнання протиправними дій відповідача по коригуванню податкової звітності позивача;

- зобов'язання відповідача відновити показники податкової звітності позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2015 р. закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25 березня 2013 р. № НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 184).

15 липня 2015 р. представником позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій він просив визнати протиправним та скасувати 1 податкове повідомлення-рішення від 25 березня 2013 р. № НОМЕР_1 (т. 3 а.с. 22).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно зробив висновки про невірне визначення чистого оподатковуваного доходу від здійснення підприємницької діяльності за 2011-2012 рр. Стверджує, що всі задекларовані ним витрати підтверджені документально.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити посилаючись на те, що позивачем безпідставно завищено у 2011-2012р.р.витрати на суму 85 685 грн 66 коп., в тому числі за 2011 р. - 37 517 грн 50 коп., за 2012 р. - 48 168 грн 16 коп. Крім того, зазначив, що позивачем було занижено суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 148 785 грн 66 коп. (т. 1 а.с. 108-109).

Представниками сторін були подані до суду клопотання, у яких вони просили розглянути справу у порядку письмового провадження (т. 2 а.с. 213, т. 3 а.с. 18).

Розглянувши матеріали справи, клопотання сторін, суд не знаходить перешкод для розгляду справи та вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в порядку письмового провадження, без участі повноважних представників сторін та відповідно до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

25 липня 2000 р. позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія В00 № 547561 (т. 1 а.с. 84).

У період з 11 по 22 лютого 2013 р. відповідачем було проведено планову виїзну документальну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2010 р. по 31 грудня 2012 р., за результатами якої 11 березня 2013 р. було складено акт перевірки № 106/5/1702/НОМЕР_3 (далі акт перевірки) (т. 1 а.с. 14-35).

У розділі "Висновок" названого акту перевірки зазначено, що позивачем порушено:

- абз. 1 п. 138.2 ст. 138, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2012 р. № 2755-VI (далі ПК України), в редакції, яка була чинною на дату виникнення спірних правовідносин в наслідок чого невірно визначено чистий оподатковуваний дохід від здійснення підприємницької діяльності за 2011-2012 р.р., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 23 482 грн 23 коп. (в тому числі за 2011 р. - 15 722 грн 84 коп., за 2012 р. - 7759 грн 39 коп.).

25 березня 2013 р., на підставі висновків акту перевірки № 106/5/1702/НОМЕР_3, відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 29 352 грн 79 коп., з яких за основним платежем 23 482 грн 23 коп., штрафні санкції 5870 грн 56 коп. (далі - податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1) (т. 1 а.с. 37).

У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, ним було подано даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України.

Згідно з вимогами п.п. 14.1.36. п. 14. 1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як убачається з п.п. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 ПК України, продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Згідно з вимогами п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до вимог п. 85.8 ст. 85 ПК України посадова (службова) особа органу державної податкової служби, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Як убачається з абз. 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 177.2 ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у

грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до вимог п. 177.4 ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Наявні матеріали справи свідчать, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 винесено з посиланням на порушення позивачем вимог абз. 1 п. 138.2 ст. 138, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України.

Зокрема, податковий орган за результатами перевірки поставив під сумнів правомірність витрат, які були враховані позивачем для визначення об'єкта оподаткування у 2011-2012 р.р.

Результат перевірки даного питання було викладено відповідачем у таблиці "Результати перевірки правильності визнання витрат, безпосередньо пов"язаних з одержанням доходу" (т. 1 а.с. 24).

Так, у даній таблиці зазначено, що встановлена податковим органом розбіжність у 2011 р. складала 37 517 грн 50 коп., а у 2012 р. - 48 168 грн 16 коп.

Щодо віднесення позивачем до витрат, безпосередньо пов"язаних з одержанням доходу, у 2011 р. у сумі 414 537 грн 66 коп., судом встановлено таке.

Згідно з таблицею "Результати перевірки правильності визнання витрат, безпосередньо пов"язаних з одержанням доходу" перевіркою виявлено розбіжності у сумах валових витрат за 2011 р. (т. 1 а.с. 24).

Зокрема, у даній таблиці зазначено, що згідно з деклараціями позивача за 12 місяців 2011 р. загальна сума валових витрат складала 414 537 грн 66 коп., згідно з даними перевірки ця сума мала складати 377 020 грн 16 коп.

Тобто, розбіжність між даними декларацій та даними перевірки складає у 37 517 грн 50 коп.

На підтвердження правомірності віднесення зазначеної суми до валових витрат у 2011 р. позивачем було надано суду докази, аналіз яких наведено нижче.

Так, згідно з довідкою Фастівської об"єднаної державної податкової інспекції в Київській області від 11 квітня 2011 р. № 1109/14 позивач здійснює діяльність з оптової торгівлі одягом КВЕД: 51.42.1 та посередництво в торгівлі товарами широкого асортименту КВЕД: 51.19.0 (т. 1 а.с. 88).

У грудні 2011 р. позивачем було віднесено до складу валових витрат 37 517 грн 50 коп.

Названа сума включає в себе витрати на купівлю товару у товариства з обмеженою відповідальністю "Чай-Агропродукт" (далі - ТОВ "Чай-Агропродукт") та товариства з обмеженою відповідальністю "Зодчій ЛТД" (далі - ТОВ "Зодчій ЛТД").

Зокрема, у грудні 2011 р. позивачем було придбано у ТОВ "Чай-Агропродукт" вішалки, манекени, торси жіночі пластикові, парогенератор та прасувальні дошки на загальну суму 15 103 грн 20 коп. з ПДВ.

На підтвердження купівлі названих товарів позивачем до суду надано копії таких документів:

- рахунку від 12 грудня 2011 р. № 3586 на суму 15 103 грн 20 коп. (т. 1 а.с. 142);

- податкової накладної від 12 грудня 2011 р. № 0003586 на суму 15 103 грн 20 коп. (сума ПДВ 2517 грн 20 коп.) (т. 1 а.с. 143);

- видаткової накладної від 12 грудня 2011 р. № 3586 на суму 15 103 грн 20 коп. (т. 1 а.с. 144);

Перелічені документи були підписані посадовими особами контрагента позивача - ТОВ "Чай-Агропродукт" та завірені його печаткою.

Оплата позивачем купленого у ТОВ "Чай-Агропродукт" товару підтверджується банківською випискою, завіреною печаткою публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал» (т. 2 а.с. 169).

Наведене свідчить про правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат вартості придбаних вішалок, манекенів, торсів жіночих пластикових, парогенератора та прасувальних дошок в сумі 15 103 грн 20 коп. з ПДВ, оскільки перелічений товар дійсно був закуплений та використаний у господарській діяльності.

Крім того, у грудні 2011 р. позивачем було придбано у ТОВ "Зодчій ЛТД" оргтехніку на загальну суму 29 917 грн 80 коп. з ПДВ.

На підтвердження купівлі названих товарів позивачем до суду надано копії таких документів:

- рахунків-фактури від 15 грудня 2011 р. № 153 на суму 14 061 грн 00 коп., 8 листопада 2011 р.№ 82 на суму 15 856 грн 80 коп. (т. 1 а.с. 136, 139);

- податкових накладних від 15 грудня 2011 р. № 153 на суму 14 061 грн 00 коп. (сума ПДВ 2343 грн 50 коп.), 8 листопада 2011 р.№ 82 на суму 15 856 грн 80 коп. (сума ПДВ 2642 грн 80 коп.) (т. 1 а.с. 138, 141);

- видаткових накладних від 15 грудня 2011 р. № 153 на суму 14 061 грн 00 коп., 8 листопада 2011 р.№ 82 на суму 15 856 грн 80 коп. (т. 1 а.с. 137, 140).

Перелічені документи були підписані посадовими особами контрагента позивача - ТОВ "Зодчій ЛТД" та завірені його печаткою.

Оплата позивачем купленого у ТОВ "Зодчій ЛТД" товару підтверджується банківською випискою, завіреною печаткою публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал» (т. 2 а.с. 169).

Наведене свідчить про правомірність віднесення позивачем до витрат вартість придбаної оргтехніки на загальну суму з ПДВ 14061 грн 00 коп., оскільки перелічений товар дійсно був закуплений та використаний у господарській діяльності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно віднесено до складу валових витрат у грудні 2011 р. 37 517 грн 50 коп.

Щодо віднесення позивачем до витрат, безпосередньо пов"язаних з одержанням доходу, у 2012 р. 64 248 грн 50 коп., судом встановлено таке.

Згідно з таблицею "Результати перевірки правильності визнання витрат, безпосередньо пов"язаних з одержанням доходу" перевіркою виявлено розбіжності у сумах валових витрат за 2012 р. (т. 1 а.с. 24).

Зокрема, у даній таблиці зазначено, що згідно з деклараціями позивача за 2012 р. загальна сума валових витрат складала 464 248 грн 50 коп., згідно з даними перевірки ця сума мала складати 16 080 грн 44 коп.

Тобто, розбіжність між даними декларацій та даними перевірки складала 48 168 грн 16 коп.

На підтвердження правомірності віднесення зазначеної суми до валових витрат у 2012 р. позивачем було надано суду докази, аналіз яких наведено нижче.

Зокрема, позивачем було надано суду копії таких документів:

- договорів оренди (т. 2 а.с. 28-35, 38-45, 49-56);

- актів приймання-передачі приміщення (т. 2 а.с. 36, 47-48, 58-60);

- рахунків- фактури (т. 2 а.с. 65, 68,71,74, 78, 81, 84, 86, 89, 92, 95, 98, 100, 103, 106, 109, 112, 115, 118, 121, 125, 128, 131, 134, 137, 140);

- податкових накладних (т. 1 а.с. 126, т. 2 а.с. 66, 69, 72, 75, 77, 79, 82, 85, 87, 90, 93, 96, 99, 101, 104, 107, 110, 113, 116, 119, 122, 124, 126, 129, 132, 135, 138, 141);

- рахунку (т. 1 а.с. 125);

- актів здачі-прийняття робіт (т. 2 а.с. 67, 70, 73, 76, 80, 83, 88, 91, 94, 97, 102, 105, 108, 111, 114, 117, 120, 123, 127, 130, 133, 136, 139, 142);

- видаткової накладної (т. 3 а.с. 17"а");

- банківських виписок (т. 2 а.с. 173-177).

Перелічені документи були підписані посадовими особами контрагентів позивача та завірені їх печатками.

При вирішенні справи судом враховано, що відповідачем не надано суду жодного доказу неправомірності віднесення 48 168 грн 16 коп. позивачем до складу валових витрат у 2012 р.

Крім того, в акті перевірки та у судовому засіданні відповідачем не було надано інформації, яка б дозволила ідентифікувати конкретні правопорушення, які, на думку відповідача, були вчинені позивачем, не було визначено складових суми 48 168 грн 16 коп. та не конкретизовано період, в якому її, ніби-то, безпідставно було віднесено до складу названих витрат.

Так, в акті перевірки було лише зазначено, що позивачем безпідставно включено до складу валових витрат "Оплата за товар, банківські послуги", "Оплата послуг оренди приміщення та теплопостачання" (т. 1 а.с. 25).

Наведене свідчить про необгрунтованість висновків, викладених в акті перевірки, та правомірності віднесення позивачем до валових витрат у 2012 р. витрати з оплати за товар, банківські послуги, оплату послуг оренди приміщення та теплопостачання.

Судом також враховано, що придбання позивачем у 2011-2012 рр. товарів було відображено у Книзі обліку доходів і витрат від 1 квітня 2011 р. № 1023/14, що в свою чергу підтверджується відповідними записами з посиланнями на податкові накладні та суми понесених витрат на придбання товарів (т. 3 а.с. 3-17).

Водночас, при вирішенні справи судом взято до уваги, що відповідачем на вимогу суду не надано детального розрахунку грошового зобов"язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на неможливість надати письмові пояснення щодо проведення перевірки позивача у зв"язку з тим, що колишній працівник відповідача ОСОБА_2 - особа, яка за своїми посадовими обов"язками здійснювала перевірку позивача, звільнена у 2013 р., оскільки дана обставина не може бути підтвердженням порушення позивачем вимог податкового законодавства (т. 2 а.с. 214 на звороті).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів безпідставного віднесення позивачем до витрат у період з 1 квітня 2011 р. по 31 грудня 2012 р. 85 685 грн 66 коп., в тому числі за 2011 р. - 37 517 грн 50 коп., за 2012 р. - 48168 грн 16 коп.

При вирішенні справи суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки вони спростовуються наявними матеріалами справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а податкове повідомлення рішення від 25 березня 2013 р. № НОМЕР_1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 72, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Фастівської об"єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби від 25 березня 2013 р. № НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.