Справа № 2 а–1130/2010
Суддя: Салтан Лілія Геннадіївна
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Хортицький районний суд м.Запоріжжя
Справа № 2 а1130/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2010 р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

при секретарі Биковій С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Коблевської роти ДПС УДАІ УМВС в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

28.09.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС Коблевської роти ДПС УДАІ УМВС в Миколаївській області ОСОБА_2, в якій просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ВЕ №136490 від 29.05.2010 року і справу про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 1 КпАП України - закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він не допускав порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху і дотримувався під час руху автомобілем приписів, які регулюють швидкість руху.

Посилаючись на те, що відсутні докази вчинення правопорушення, позивач просив скасувати постанову.

В судове засідання позивач не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутністю .

Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, 29.05.2010 року інспектором ДПС Коблевської роти ДПС УДАІ УМВС в Миколаївській області ОСОБА_2 складено протокол ВЕ 184381 відносно позивача, згідно якого, 29.05.2010р. о 05-50 год., ОСОБА_1 по а/д М-14, 120 км с.Половинки, керував автомобілем «Шкода» номерний знак НОМЕР_1 та у населеному пункті, рухався зі швидкістю 94 км, що було зафіксовано приладом «Радіс» №0976. В особистих поясненнях позивача зазначено, що він не згодний з показанням приладу вимірювання швидкості.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до ст.ст. 2, 4, 6, 9, 17, 18, 19, 70, 71, 86, 159, 160, 161, 162 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, органів місцевого самоврядування і до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення і ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена КАС України. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. Місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача. Докази в адміністративному судочинстві мають бути належними та допустимими. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Суд може визнати протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; стягнення з відповідача коштів. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Вкладені позивачем в адміністративному позові обставини, якими він обгрунтовує свої позовні вимоги, відповідачем не спростовані.

При складені протоколу та постанови відповідачем не додані докази належності вимірюваної швидкості саме автомобілю під керівництвом ОСОБА_1, при розгляді справи позивачу не надано можливості викласти особисті пояснення в письмовому виді, не допитані свідки та очевидці правопорушення, порушено право позивача на юридичну допомогу, збір та надання доказів та вимоги ст. 33, 34 КупАП, що повинні бути застосовані при накладенні адміністративного стягнення.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що протокол та постанова відносно позивача підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 52, 82, 122 ч.1, 268, 283, 287-294 КУпАП, п. 12.4 ПДР, ст. ст. ст. ст. 71 ч.2, 158- 163, 167 КАС, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення ВЕ №136490 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 1 КпАП України скасувати .

Справу про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 1 КпАП України, відносно ОСОБА_1 провадженням закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.Г. Салтан