Справа № 754/5361/15-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/5361/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 09 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києві про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах та про зобов»язання УПФ України в Деснянському районі м. Києва призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за списком №2 з моменту звернення, а саме з 08.10.2014 року з урахуванням періоду роботи зі шкідливими умовами праці з речовинами не нижче 3-го рівня безпеки, підтвердженого рішенням суду по справі №754/2753/21167 від 02 березня 2015 року.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м.Києва від 09 червня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, зобов»язано УПФ України в Деснянському районі м. Києва призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 27.03.2015 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, відповідач УПФ України в Деснянському районі м. Києва звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду м.Києва від 09 червня 2015 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з»явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 досяг 55 віку. Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02.03.2015 року встановлено факт роботи позивача з шкідливими умовами праці з речовинами не нижче 3-го рівня безпеки у період з 27.04.1981 року по 18.05.1992 року на ПАТ «Веркон», що відноситься до Списку №2.

Зазначене рішення суду фактично стало підставою для прийняття судом оскаржуваного рішення про зобов»язання пенсійний орган призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах.

Погодитись з такими доводами суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

-б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Заперечуючи право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідач зазначив, що позивачем не надано документів, які б свідчили про його роботу зі шкідливими умовами.

Із долучених до справи доказів, в т.ч. і трудової книжки не вбачається, що позивач працював на роботах зі шкідливими роботами.

Посилання суду першої інстанції на єдиний доказ, який дає підставу для призначення пенсійним органом пенсії за віком на пільгових умовах, а саме на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02.03.2015 року, яким встановлено факт роботи позивача зі шкідливими умовами праці, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони є хибними і не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

Згідно зі статтями 255, 271 Цивільного Процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до пункту 2 Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Як зазначено у п.18 зазначеної Постанови Пленуму рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно з ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Отже, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02.03.2015 року відповідно до якого встановлено факт роботи позивача зі шкідливими умовами праці, не може бути єдиною підставою для вирішення питання призначення пенсії, так як до заяви про призначення такої пенсії необхідно додати пакет документів, що підтверджує ту обставину, що позивач виконував певні роботи зі шкідливими умовами праці.

Відповідно до ч.3 вищезазначеного Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Частиною 18 зазначеного Порядку визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається із трудової книжки на ім»я позивача, записи про роботу позивача за період з 27.04.1981 року по 18.05.1992 року не містять даних про те, що посади, які займав позивач, пов»язані зі шкідливими умовами праці.

Долучена до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції архівна довідка Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.08.2012 року №466 свідчить про те, що в наказах про прийняття позивача на роботу відсутні посилання про те, що такі посади пов»язані з роботою зі шкідливими умовами праці.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що пенсійний орган правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком (Список №2) відповідно до поданої заяви від 08.10.2014 року, оскільки відсутні документи, які б свідчили, що позивач працював зі шкідливими умовами праці

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб»єктів владних повноважень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмовити у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, суд першої інстанції зазначену норму закону не врахував, не встановив наявності незаконного рішення, дій чи бездіяльності відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком, а лише зобов»язав останнього вчинити певні дії щодо призначення пенсії.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийнято рішення з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права та без врахування всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 198,202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст.160,197,198,202,205,207,212,254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 скасувати та ухвалити у справі нову постанову наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов»язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 15 липня 2015 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.