Справа № 2а-589/10/0870
Суддя: Щербак Андрій Анатолійович
Дата ухвалення: 2010-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2010 року Справа № 2а-589/10/0870

(16 год. 20 хв.)

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербак А.А., при секретарі Запара О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом прокурора м. Енергодар до Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції від 18.12.2009 №14889205 про повернення виконавчого листа №1-162 від 14.03.2008 року стягувачеві,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов прокурора м. Енергодар до Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 18.12.2009 №14889205 про повернення виконавчого листа №1-162 від 14.03.2008 року стягувачеві.

Обґрунтовуючи вимоги позивач у позовній заяві зазначив що проведеною прокуратурою м. Енергодар перевіркою встановлено, що у провадженні державного виконавця відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції ОСОБА_1 перебував виконавчий лист №1-162, виданий на підставі вироку Енергодарського міського суду від 11.05.2004 року про стягнення із засудженого ОСОБА_2 штрафу у розмірі 510 грн., призначеного останньому як міра покарання за скоєння злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 1 Кримінального кодексу України. Постановою державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ від 19.12.2009 ВП №14889205 на підставі п.2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з відсутністю майна боржника на яке може бути звернуто стягнення, виконавчий лист №1-162 від 14.03.2008 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в сумі 510 грн. повернуто до Енергодарського міського суду без виконання. Вказані дії ВДВС Енергодарського МУЮ з повернення виконавчого листа № 1-162 від 14.03.2008 року вважає протиправними, у зв'язку з чим постанова державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ від 18.12.2009 ВП №14889205 про повернення виконавчого документа стягувачеві підлягає скасуванню. Просить визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ при винесені постанови від 18.12.2009 року ВП №14889205 про повернення виконавчого листа №1-162 від 14.03.2008 року стягувачеві; скасувати постанову державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ від 18.12.2009 року ВП №14889205 про повернення виконавчого листа №1-162 від 14.03.2008 року стягувачеві.

У судовому засіданні представник позивача надав заяву про уточнення адміністративного позову. Просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ від 18.12.2009 року ВП №14889205 про повернення виконавчого листа №1-162 від 14.03.2008 року стягувачеві. Відповідно до ст. ст. 49, 50 КАС України позивач може уточнити позовні вимоги, уточнення адміністративного позову прийняте судом.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, про що надав суду письмові заперечення на адміністративний позов. Зазначив, що відділ державної виконавчої служби не є органом виконання покарання по кримінальним справам. До повноважень органів державної виконавчої служби не віднесено направлення до суду заяви про заміну засудженим штрафу на нове покарання у вигляді громадських робіт. Також вказує, що виконавчий лист №1-162 від 14.03.2008 року було видано судом на виконання вироку суду про стягнення з засудженого штрафу, як міри покарання, а не на виконання рішення суду, і що питання про заміну штрафу покарання у вигляді громадських робіт відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України вирішується суддею районного суду за поданням органу, що відає відбування покарання. Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.05.2004 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

22.09.2009 постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №1-162 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в розмірі 510 грн.

Постановою від 18.12.2009 державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції ОСОБА_1 з посиланням на п.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернено стягнення виконавчий лист № 1-162 від 14.03.2008 по стягненню з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в сумі 510 грн. повернутий до Енергодарського міського суду Запорізької області без виконання.

Зазначене вище стало підставою для внесення прокурором м. Енергодара Запорізької області до відділу Державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області протесту від 28.12.2009 №5171.

Відповідно до листа відділу Державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області від 18.01.2010 №110 протест прокурора відхилено.

Статтею 11 Кримінально - виконавчого кодексу України (далі КВК) встановлено, що органами виконання покарань є: Державний департамент України з питань виконання покарань, його територіальні органи управління, кримінально-виконавча інспекція.

У межах, визначених цим Кодексом, виконання кримінальних покарань також здійснює, Державна виконавча служба.

Відповідно до ст.12 КВК України Державна виконавча служба виконує покарання у виді штрафу і конфіскації майна у випадках та в порядку, передбачених цим Кодексом та законами України.

Тобто, твердження представника відповідача про те, що Державна виконавча служба не є органом виконання покарань не ґрунтуються на нормах закону, а тому суд не бере їх до уваги.

Згідно із ст. 26 КВК України засуджений зобов'язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, його стягнення провадиться примусово Державною виконавчою службою на підставі виконавчого листа, виданого судом, який постановив вирок, з такими особливостями: в постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не встановлює строк для добровільного виконання вироку суду; засуджений звільняється від сплати виконавчого збору. У разі неможливості сплатити повний розмір штрафу суд може замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських або виправних робіт відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст.410 Кримінально-процесуального кодексу України питання про заміну штрафу покаранням у вигляді громадських робіт відповідно до ч.4 ст.53 Кримінального кодексу України вирішується суддею районного (міського) суду за поданням органу, що відає відбуванням покарання.

Відповідно до вимог ч.5 ст.53 КК України у разі неможливості сплати штрафу суд може замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку: десять годин громадських робіт за один встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, Державна виконавча служба виконує покарання у виді штрафу в порядку, передбаченому Кримінально-виконавчим кодексом України та Законами України.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606- XIV виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606- XIV передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п.8 ч.3 ст.5 цього Закону державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до органу, який видав виконавчий документ, за роз'ясненням рішення з заявою про видачу дубліката виконавчого документа, порушувати клопотання про встановлення чи зміни порядку і способу виконання, відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606- XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Частина 2 ст. 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Крім того, згідно зі ст. 415 Кримінального процесуального кодексу України, нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи людини, здійснюється прокурором.

Розпорядження прокурора, що стосуються виконання вироків, ухвал і постанов суду, обов'язкові для всіх органів і посадових осіб, які їх виконують.

Таким чином, суд приходить до висновку, що такі дії державного виконавця були передчасними. Державна виконавча служба як орган виконання покарань під час виконання виконавчого документа не порушила перед судом питання про заміну засудженому штрафу покаранням у вигляді примусових робіт, що могло привести до порушення принципу невідворотності покарання та не виконання вироку.

Пунктом п. 4 ст. 121 Конституції України визначено, що на прокуратуру покладено обов'язок нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаною з особистою свободою громадян.

Виявленні порушення стали підставою для внесення прокурором м.Енергодара Запорізької області до відділу Державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області протесту.

Відповідно до листа відділу Державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області від 18.01.2010 №110 протест прокурора відхилено.

Згідно з ч.4 ст.21 Закону України «Про прокуратуру» у разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним.

Тобто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 17, 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції від 18.12.2009 року ВП №14889205 про повернення виконавчого листа №1-162 від 14.03.2008 року стягувачеві.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з одночасної подачею її копії до суду апеляційної інстанції, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги.

Постанову виготовлено в повному обсязі 17 лютого 2010 року.

Суддя (підпис) А.А. Щербак