Справа № 204/3840/15-а
Суддя: Самсонова В. В.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/3840/15-а
Провадження № 2-а/204/75/15 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі міста Дніпропетровська щодо відмови у призначені йому пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії; а також зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі міста Дніпропетровська призначити йому пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 02.12.2014 року. В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що він має загальний трудовий стаж на час звернення до відповідача понад 28 років, з 1985 року по теперішній час працює водієм. З 11 серпня 1986 року по 30 серпня 1986 року будучі працівником Автобази № 5 Дніпропетровського виробничого управління, на підставі наказу № 314 від 11.08.1986 року про відрядження водіїв, його було направлено в м. Чорнобиль для участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Має 2 категорію учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Після досягнення віку з якого він має право на отримання пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ним 19.12.2014 року до відповідача подано заяву про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку та додав до неї вищевказані документи. 22 травня 2015 року в приміщенні відповідача йому було надано витяг з протоколу № 29 від 09.04.2015 року засідання комісії з розгляду питань, повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення, згідно якому йому не призначено пенсію у звязку з тим, що з доданих до заяви документів неможливо простежити дати виїзду в зони відчуження. Позивач вважає, що прийнятим відповідачем рішенням грубо порушені його конституційні права та інтереси як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбачені Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме рішення є протиправним та прийнятим з порушенням норм законодавства України, яке передбачає порядок призначення пенсій, у т.ч. і учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач вважає, що він надав всі необхідні документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій та оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, які підтверджують його особливий статус, а саме те, що він в період з 18.06.1986 року по 28.08.1988 року працював у зоні відчуження та брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження м. Чорнобиль, Припять, куди був відряджений зі свого постійного місця роботи, за що отримував підвищену заробітну плату, у звязку з чим, він має право на призначення йому пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії зі зниженням пенсійного віку неправомірними.

Ухвалою судді вимоги ОСОБА_1 за період з 02.12.2014 року по 09.01.2015 року включно - були залишені без розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали свої вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити позивачу в задоволенні його вимог та зазначила, що основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження являється довідка ф.122, яка видасться на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії. У разі неможливості подання довідки за формою № 122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що стверджують період роботи в зоні відчуження. Первинні документи, що стверджують період перебування в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати. Відповідно до наданих документів ОСОБА_1 працював в Дніпропетровській автобазі № 5 на посаді водія з 26.07.1985 року по 31.03.1992 року. З 11.08.1986 року по 30.08.1986 року на підставі Наказу № 314 від 11.08.1986 року «про відрядження» водіїв було направлено в м. Чорнобиль. Для підтвердження права виходу на пенсію ОСОБА_1 надав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році. Окрім того, надана довідка від 16.12.2014 року № 36, яка затверджена ОСОБА_4 Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях № 122 від 09.03.1988 року. Згідно довідки ОСОБА_1 в період з 12.08.1986 по 30.08. був зайнятий на роботах, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі Списком №1, затвердженого ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173. Проте, довідка не містить підстав видачі та первинних документів на підставі яких вона була видана. Заявником надана копія відрядного посвідчення від 11.08.1986 року № 463, виданого на підставі наказу від 11.08.1986 року № 314. Згідно цього наказу ОСОБА_1 був відряджений до м. Чорнобиль строком на 30 днів з 11.08.1986 року в розпорядження Управління Будівництва. Відсутні печатки про прибуття та вибуття з м. Чорнобиль. Додатково надана довідка без дати та номеру, що ОСОБА_1 знаходився на ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 12.08.1986 року по 30.08.1986 року. На довідці печатка УС Чорнобильської АЕС. Згідно із довідкою від 19.10.1992 року № 225-к, виданою АТ «Будтранс № 1» та довідкою від 13.03.1997 року б/н, виданою ЗАТ «Дніпропетровська автобаза № 5» ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 30.08.1986 року по 16.09.1986 року і йому у вересні 1986 року виплачена заробітна плата у пятикратному розмірі в сумі 753,46 крб., що підтверджено ОСОБА_5 перевірки обґрунтованості видачі довідки про заробітну плату за роботу відчуження від 08.04.1997 року № 5. Але згідно із особовою карткою заробітної плати ОСОБА_5 за 1986 рік, заробітна плата в сумі 753,46 крб. нарахована у серпні 1986 року. Нарахування заробітної плати за ЧАЕС, як і кратність в особовій картці не простежуються. Тому, заява та документи ОСОБА_1 були направлені на консультацію до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке листом від 31.03.2015 року № 8037/09/29 повідомило про те, що за наданими документами не можливо простежити кількість днів роботи ОСОБА_5 в зоні відчуження, тому для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає законних підстав.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні було встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має 2 категорію учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Серії А № 349807, виданим 21.05.1998 року та перереєстрованого у відповідності до вимог законодавства України (а.с.7).

Так, на підставі наказу Автобази № 5 Дніпропетровського виробничого управління № 314 від 11.08.1986 року «про відрядження водіїв» позивач був відряджений в м. Чорнобиль строком на 30 днів з 11.08.1986 року в розпорядження Управління Будівництва (а.с.8).

Йому було видане відрядне посвідчення № 463 від 11.06.1986 року (а.с.9). Згідно довідок: УС Чорнобильської АЕС, АТ «Будтранс № 1» від 19.10.1992 року № 225-к та ЗАТ «Дніпропетровська автобаза № 5» від 13.03.1997 року - ОСОБА_1 дійсно знаходився на ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з вказаний період (а.с.11-14). Вищевказані довідки були перевірені Контрольно-ревізійним відділом м. Дніпропетровська, про що був складений відповідний ОСОБА_5 від 08.04.1997 року, в якому вказано, що перевіркою встановлено, що згідно наказу Автобази № 5 Дніпропетровського виробничого управління № 314 від 11.08.1986 року «про відрядження водіїв» позивач був відряджений в м. Чорнобиль строком на 30 днів з 11.08.1986 року в розпорядження Управління Будівництва та розбіжностей з довідкою від 13.03.1997 року не встановлено (а.с.16). Актом звірки на підприємстві ПАТ «Дніпропетровська автобаза № 5» від 25.02.2015 року були встановлені ті ж самі обставини (а.с.20).

З усього вищевказаного вбачається, що позивач дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та перебував в зоні відчуження понад 30 днів, про що йому 21.05.1998 року було видане посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Серії А № 349807.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - зменшення віку на 10 років.

У зв'язку з вищевказаним позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, відповідач відмовив йому в призначенні пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується Витягом з протоколу № 292 від 09.04.2015 року (а.с.21).

Відмова вмотивована тим, що за наданими документами не можливо простежити кількість днів роботи ОСОБА_5 в зоні відчуження, тому для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає законних підстав. Зокрема, вказано, що позивачем не надана довідка ф.122, яка видасться на підставі первинних документів або, у разі неможливості подання довідки за формою № 122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії, надаються інші (первинні) документи, що стверджують період роботи в зоні відчуження.

Разом з тим, надати такі документи позивач не має можливості, оскільки строк зберігання таких документів - 3 роки, що підтверджується листом Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровська автобаза № 5», яка є правонаступником Автобази № 5 Дніпропетровського виробничого управління, від 12.12.2014 року за вих. № 46.

При цьому, судом вище було встановлено, що позивач дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та перебував в зоні відчуження понад 30 днів, і має право на пенсію на пільгових умовах у відповідності із Списком № 1, що також підтверджується листом Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровська автобаза № 5», яка є правонаступником Автобази № 5 Дніпропетровського виробничого управління, від 12.12.2014 року (а.с.19).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтується його вимоги, а відповідачем не доведена правомірність дій щодо відмови позивачу в призначенні йому пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі міста Дніпропетровська щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі міста Дніпропетровська призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10 січня 2015 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 11, 17, 18, 70-71, 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі міста Дніпропетровська щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі міста Дніпропетровська призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10 січня 2015 року включно.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.В. Самсонова