Справа № 826/6307/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 липня 2015 року № 826/6307/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С.,

cуддів: Кротюка О.В., Літвінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Міністерства освіти і науки України, треті особи: виконуючий обов'язки ректора Національного університету державної податкової служби України ОСОБА_2, Національний університет державної податкової служби України, про визнання незаконним та скасування наказу, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), Міністерства освіти і науки України (далі - МОН України), треті особи: виконуючий обов'язки ректора Національного університету державної податкової служби України ОСОБА_2, Національний університет державної податкової служби України (далі - Національний університет ДПС України), про визнання незаконним та скасування наказу, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, а саме: визнати незаконним наказ ДФС України від 30.12.2014 №2198-0 про призначення ОСОБА_2 та скасувати його; визнати дії ДФС України щодо перенесення дати виборів ректора Національного університету ДПС України незаконними; визнати дії МОН України щодо оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади ректора Національного університету ДПС України після оформлення належним чином актів приймання-передачі відповідно до постанови КМУ від 21.09.1998 № 1482 «Про передачу об'єктів права державної власності» незаконними; зобов'язати МОН України видати наказ, яким визначити дату проведення виборів ректора Національного університету ДПС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нормами Закону України «Про вищу освіту» встановлено, що засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) зобов'язаний оголосити конкурс на заміщення посади керівника вищого навчального закладу не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка займає цю посаду. У разі дострокового припинення повноважень керівника вищого навчального закладу конкурс оголошується протягом тижня з дня утворення вакансії. На виконання вищезазначеного 15.09.2014 ДФС України наказом №132 від 15.09.2014 оголосила конкурс на заміщення вакантної посади ректора Національного університету ДПС України, наказом встановлено дату проведення виборів - 25.11.2014. Однак, 20.11.2014 наказом ДФС України № 136 було перенесено дату виборів на 28 листопада з мотивацією: «з метою створення додаткових умов для проведення агітаційної кампанії»; 27 листопада Голова ДФС України І.О. Білоус підписав наказ №336 «Про внесення змін до наказу ДФС від 15.09.2014 №132», у мотиваційній частині якого вказано: «Керуючись Законом України від 01.07.2014 №1556 - VII «Про вищу освіту» та у зв'язку з відсутністю затверджених Методичних рекомендацій щодо особливостей виборчої системи та порядку обрання керівника вищого навчального закладу». Цим наказом у пункті 4 наказу ДФС України від 15.09.2014 №132 дату « 28 листопада 2014 року» замінено на « 23 грудня 2014 року». 12.12.2014 ДФС України видано наказ №365, яким було внесено зміни до наказу ДФС України від 15.09.2014 №132 «Про організацію виборів ректора Національного університету ДПС України», саме у пункті 4 дату « 25 листопада 2014 року» замінено на « 16 грудня 2014 року», а 15.12.2014 наказом ДФС України №369 дату виборів призначено визначити після набрання чинності постанови КМУ «Деякі питання реалізації статті 42 Закону України «Про вищу освіту». Наказом ДФС України від 30.12.2014 №2198-0 колишнього керівника Департаменту митної справи доктора економічних наук, професора ОСОБА_2 призначено на посаду виконуючого обов'язки ректора Національного університету ДПС України, тобто на вакантну виборну посаду, чим, на думку позивача, порушено чинне законодавство.

4 лютого ДФС України видано наказ про проведення виборів ректора зазначеного вище університету на 27.02.2015, того ж дня розпорядженням КМУ Національний університет ДПС України передано до сфери управління МОН України.

20.02.2015 МОН України видано наказ № 194 про припинення будь-яких заходів з організації виборів, та їх оголошення після оформлення належним чином актів приймання-передачі відповідно до постанови КМУ від 21.09.1998 № 1482 «Про передачу об'єктів права державної власності».

Незаконність наказу ДФС України від 30.12.2014 №2198-0 про призначення ОСОБА_2 полягає, на думку позивача, у тому, що ОСОБА_2 призначено на вакантну виборну посаду, яка, відповідно до норм Закону України «Про вищу освіту», повинна заміщатися шляхом таємного голосування строком на п'ять років у порядку, передбаченому цим Законом і Статутом вищого навчального закладу.

Крім того, позивач наполягає на тому, що ОСОБА_2 було призначено на посаду виконуючого обов'язки ректора Національного університету ДПС України з метою уникнення ним люстрації. Адже, відповідно до Закону України «Про очищення влади» нині в Україні здійснюється люстрація з метою недопущення до управління державними справами осіб, які своїми діями чи бездіяльністю здійснювали заходи спрямовані на: узурпацію влади Януковичем; підрив основ національної безпеки; протиправне порушення прав і свобод людини. ОСОБА_2, на думку позивача, повністю підпадає під критерії здійснення люстрації, визначені п. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про очищення влади», оскільки у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року працював на відповідних керівних посадах центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомила, що призначення працівника виконуючим обов'язки за вакантною посадою не допускається. Така ж правова позиція викладена і в листі Міністерства праці та соціальної політики від 19.04.2011 №126/06/186-11.

Вказала, що відповідно до статті 42 Закону України «Про вищу освіту» посада керівника вищого начального закладу є виборною, а саме керівник вищого навчального закладу обирається шляхом таємного голосування строком на п'ять років у порядку, передбаченому цим Законом і Статутом вищого навчального закладу. Крім цього, із змісту п. 3 ст. 42 вказаного Закону вбачається, що призначення виконувача обовязків ректора можливе лише у новоствореному вищому навчальному закладі. Також, повідомила, що відповідно до штатного розпису університету на 2014 рік, посади виконуючого обов'язки ректора не передбачено, а визначена посада "Ректор, професор, д.н.".

Представник позивача також зазначила, що ДФС України здійснює контроль за дотриманням податкового та митного законодавства, однак, на думку позивача, в своїй роботі не дотримується законодавства про працю та грубо його порушує.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що ДФС України видала незаконний наказ від 30.12.2014 № 2198-0 "Про призначення ОСОБА_2В.", призначивши особу на вакантну виборну посаду, чим саме було порушено права осіб, які перебувають у трудових відносинах з Національним університетом ДПС України, чи навчаються у ньому, а також ОСОБА_1, як представника виборців свого округу № 95, та як громадянина України і мешканця м. Ірпінь. Крім того, звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом обумовлено тим, що до нього звернулись представники трудового колективу Національного університету ДПС України з проханням захистити права та інтереси трудового колективу Університету, а також звернутися до судових та правоохоронних органів України та керівництва держави, з вимогою забезпечення законності та справедливості в Університеті. Зазначене право, на думку представника позивача, надане позивачу ст. 6 КАС України та Законом України «Про статус народного депутата України».

Представником відповідача - ДФС України в судовому засіданні повідомлено, що відповідно до п. 5 ст. 17 Закону України «Про статус народного депутата України», народний депутат як представник державної влади у разі порушення прав, свобод і інтересів людини та громадянина, що охороняються законом, та інших порушень законності має право на місці вимагати негайного припинення порушення або звертатися з вимогою до відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ та організацій припинити такі порушення. У разі порушення законності народний депутат може звернутися з депутатським зверненням до відповідних посадових осіб правоохоронних органів чи органів виконавчої влади, що здійснюють державний контроль у відповідній галузі.

Посадові особи органів державної влади, органів місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій, а також працівники правоохоронних органів, до яких звернуто вимогу народного депутата про припинення порушення законності, зобов'язані негайно вжити заходів щодо усунення порушення, а за необхідності - притягнути винних до відповідальності з наступним інформуванням про це народного депутата. У разі невжиття заходів щодо усунення порушення посадові особи несуть дисциплінарну, адміністративну або кримінальну відповідальність у встановленому законом порядку.

Тобто, на думку представника ДФС України, ОСОБА_1 не мав право звертатися з даним позовом до суду.

Представник Міністерства освіти і науки України в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце був повідомлений належним чином, у попередньому судовому засіданні вказав, що відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України Методичних рекомендацій щодо особливостей виборчої системи, порядку обрання керівника вищого навчального закладу не є підставою для відмови у проведені виборів ректора, перенесення або/та їх скасування.

Представник виконуючого обов'язки ректора Національного університету державної податкової служби України ОСОБА_2 проти позову заперечував з тих підстав, що в діючому законодавстві України відсутня норма права, яка б надавала право народному депутату України звертатися до суду загальної юрисдикції (адміністративного суду) з позовом в інтересах третіх осіб.

Представник Національного університету ДПС України підтримав позицію по справі ДФС України та вказав, що у Національному університеті ДПС України посада ректора вакантна з липня 2012 року, і до 30 грудня 2014 року виконання обов'язків покладалося на проректорів. Разом з тим зазначив, що норма про те, що тільки проректор має право займати посаду ректора - відсутня, як в Законі України «Про вищу освіту», так і в Статуті вищого навчального закладу.

Ухвалою суду від 09.07.2015 судовий розгляд адміністративної справи ухвалено здійснювати в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 КАС України.

Розглянувши доводи, викладені позивачем у позовній заяві, дослідивши подані суду письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.п. 1, 7 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про статус народного депутата України», народний депутат України (далі - народний депутат) є обраний відповідно до Закону України "Про вибори народних депутатів України" представник Українського народу у Верховній Раді України і уповноважений ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені Конституцією України та законами України.

Права та обов'язки народного депутата України визначені в Конституції України та спеціальному законі - Законі України «Про статус народного депутата України».

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про статус народного депутата України», діяльність народного депутата України у Верховній Раді України полягає у тому, що він бере участь у засіданнях Верховної Ради України; бере участь у роботі депутатських фракцій (груп); бере участь у роботі комітетів, тимчасових спеціальних комісій, тимчасових слідчих комісій, утворених Верховною Радою України; виконує доручення Верховної Ради України та її органів; бере участь у роботі над законопроектами, іншими актами Верховної Ради України; бере участь у парламентських слуханнях; звертається із депутатським запитом або депутатським зверненням до Президента України, органів Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності у порядку, передбаченому цим Законом і законом про регламент Верховної Ради України.

Матеріали справи не містять доказів порушення прав позивача у спірних правовідносинах, що пов'язані з призначенням на посаду виконуючого обов'язки ректора Національного університету державної податкової служби України ОСОБА_2.

Таким чином, із вищезазначеного убачається, що в чинному законодавстві України відсутня норма права, яка б надавала право народному депутату України звертатися до суду загальної юрисдикції (адміністративного суду) з позовом в інтересах третіх осіб, що додатково підтверджується ст. 60 КАС України, згідно якої, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду докази, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до адміністративного суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. У Рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб'єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об'єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

При цьому позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. Викладені висновки кореспондуються із нормами п.п. 1, 8 ч.1 ст.3, ч. 2 ст. 4, ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час розгляду даної справи судом не було встановлено порушення прав та інтересів позивача, оскільки позивач не довів суду факту такого порушення, тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Аналіз вказаних норм законодавства дає підстави стверджувати, що видання наказу Державної фіскальної служби України від 30.12.2014 №2198-0 про призначення ОСОБА_2, перенесення дати виборів ректора Національного університету державної податкової служби України, дії Міністерства освіти і науки України щодо оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади ректора Національного університету ДПС України після оформлення належним чином актів приймання-передачі відповідно до постанови КМУ від 21.09.1998 № 1482 «Про передачу об'єктів права державної власності» незаконними, а також дії Міністерства освіти і науки України щодо видання наказу для визначення дати проведення виборів ректора Національного університету державної податкової служби України, не порушує прав та інтересів позивача чи перешкоджає в їх реалізації, відповідно позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2-4, 6, 17, 69-72, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва. Апеляційна скарга на постанову суду подається сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 02 червня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Суддя А.С. Мазур

Судді О.В. Кротюк

А.В. Літвінова