Справа № 308/8426/15-а
Суддя: Микуляк П. П.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі Остич Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1 прикордонного загону ЗРУ ДПС ОСОБА_2

відповідача громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 прикордонного загону Західного регіонального управляння Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 прикордонний загін Західного регіонального управляння Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 14.07.2015 року на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб гр.ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, був переданий на територію України у встановленому угодою порядку за незаконний перетин державного кордону з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Великий Березний».

В ході фільтраційних заходів було встановлено, що відповідач затримувався на ділянці відповідальності Мостиського прикордонного загону. Підтвердженням цього є копія рішення керівника Мостиського прикордонного загону про примусове видворення ОСОБА_4 за межі території України, однак відповідач дане рішення не виконав, територію України не покинув, а пішов на повторне порушення законодавства з прикордонних питань, незаконно перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку, де і був затриманий.

Оскільки гр.ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на території України незаконно, документів та коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги, родичів на території України не має, позивач змушений звернутись до суду з позовом про його примусове видворення за межі України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 прикордонного загону ОСОБА_2 позов підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, гр.ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реалізуючи свої права та свободи міг встановленим порядок іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи на можливість легально виїхати до Європейських країн, відповідач вибрав більш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що для досягнення своєї мети він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, він умисно пішов на вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 липня 2015 року ОСОБА_4 у ході офіційної зустріч між помічником Прикордонного Уповноваженого Словацької Республіки на словацько-українському ДК та помічником Прикордонного Уповноваженого України на українсько-словацькому ДК, на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб (запитувана держава на запит Запитуючої держави та без будь-яких інших формальностей, крім тих, що передбачені цією Угодою, приймає на свою територію громадян третіх країн чи осіб без громадянства, які не виконують чинних умов стосовно в'їзду на територію Запитуючої держави або перебування на ній або припинили виконувати такі умови, якщо надано докази відповідно до статті 7 цієї Угоди того, що такі особи: незаконно в'їхали на територію держав-членів безпосередньо з території України або на територію України безпосередньо з території держав-членів) був переданий на територію України у встановленому угодою порядку за незаконний перетин 13.07.2015 року державного кордону, в складі групи осіб, в районі 123 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Великий Березний», що підтверджується актом прийому-передавання особи від 14.07.2015 року та оглянутими в судовому засіданні матеріалами особової справи останнього.

Згідно п.3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

В судовому засіданні встановлено, що гр.ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше затримувався на ділянці відповідальності Мостиського прикордонного загону. 10.07.2015 року керівництвом Мостиського прикордонного загону було прийняте рішення про примусове повернення ОСОБА_4 за межі території України, однак відповідач дане рішення не виконав, територію України не покинув, а пішов на повторне вчинення правопорушення, незаконно перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку.

Гр. ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на території України незаконно, документів та коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги. Відповідач не відноситься до осіб, яким надано статут біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

З пояснень ОСОБА_4 слідує, що він має намір у будь-якому випадку потрапити в країни західної Європи з метою працевлаштування для забезпечення свого проживання та бажання повернутися до країни походження не має.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що між Україною та ОСОБА_3 відсутній договір про реадмісію, суд приходить до переконання, що вимоги ОСОБА_1 прикордонного загону Західного регіонального управляння Державної прикордонної служби України про примусове видворення гр.ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 11, 70, 71, 86, 106-163, 183-5, 256 ч.2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Допустити негайне виконання постанови.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Микуляк П.П.