Справа № 263/3369/15-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Артеменко Л.І
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року справа №263/3369/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Арабей Т.Г., ГеращенкаІ.В., ОСОБА_2, розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 травня 2015 року у справі № 263/3369/15-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 107 від 06 березня 2013 року про відмову в перерахунку пенсії позивачу; зобовязання управління провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату № 47 від 15 лютого 2013 року за період роботи в населених пунктах зони відчуження починаючи з 25 вересня 2014 року (а.с. 1-4).

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 травня 2015 року позовну заяву задоволено. Скасовано рішення управління № 107 від 06 березня 2013 року про відмову в перерахунку пенсії позивачу. Зобовязано управління провести позивачу перерахунок виплати пенсії з 25 вересня 2014 року з урахуванням довідки Комунального некомерційного підприємства Маріупольської міської ради «Міський стоматологічний центр» № 47 від 15 лютого 2013 року про заробітну плату позивача за період роботи в зоні відчуження ЧАЕС з 04 серпня 1987 року по 29 вересня 1987 року (а.с. 31-32).

Не погодившись з судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, зазначивши, що у довідці позивача про заробітну плату позивача не відображено характер нарахованих сум та вони не відповідають сумам заробітної плати у розрахункових листах. Інших обґрунтувань апеляційної скарги управлінням не наведено (а.с. 34-35).

Позивач та представник відповідача у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

14 липня 2015 року від апелянта надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Колегія суддів розглядає дану справу відповідно до вимог ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін , з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) (а.с. 7), є інвалідом ІІ групи (а.с. 8, 9) та має право на пільги, встановлені законодавством України. Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

18 лютого 2013 року позивачем до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області подана заява № 1287 про перерахунок пенсії по заробітку відповідно до ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області № 107 від 06 березня 2013 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії по заробітку відповідно до ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв'язку з не відображенням у довідці характеру нарахованих сум, окремо не відображені окремим підсумком суми заробітної плати за періоди роботи у зоні відчуження на ЧАЕС, суми у довідці не відповідають сумам заробітної плати у розрахункових листах (а.с. 12).

Правомірність дій управління щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу є спірним питанням цієї справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі Закон № 796) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону № 796 обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 57 Закону № 796 якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі. Порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» прийнято Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону № 796. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків ч. 1 Порядку).

Як вбачається з п. 4 ч. 3 Порядку, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Відповідно до ч. 7 Порядку пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно з ч. 2 ст. 57 Закону № 796 в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців, що кореспондується з ч. 8 Порядку.

Відповідно до Довідки Комунального некомерційного підприємства Маріупольської міської ради «Міський стоматологічний центр» від 15 лютого 2013 року ОСОБА_3 з 04 серпня 1987 року по 29 вересня 1987 року працював в населених пунктах в зони відчуження ЧАЕС року по місцю роботи КНП «Міський стоматологічний центр» на посаді лікаря-стоматолога. За відпрацьований час( помісячно) позивачу виплачено заробітну плату усього у розмірі 1 779,00 крб. (а.с. 10-11).

Враховуючи вищевикладене та те, що позивач до пенсійного органу надано довідку про заробітну плату при роботі в зоні відчуження у 1987 році, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність відмови управління у перерахунку пенсії позивачу у звязку з не відображенням у довідці характеру нарахованих сум, окремо не відображені окремим підсумком суми заробітної плати за періоди роботи у зоні відчуження на ЧАЕС, суми у довідці не відповідають сумам заробітної плати у розрахункових листах, оскільки в довідці зазначені характер розрахованих сум (зона та кратність, кількість відпрацьованих днів і годин, годинна тарифна ставка, години вихідних та святкових днів), зазначена заробітна плата за періоди роботи у зоні відчуження на ЧАЕС, що спростовує ( а.с.10-11). Щодо посилання апелянта на розрахункові листи, то дані листи не є документом, які дають право на нарахування пенсії, оскільки таким документом є тільки довідка підприємства.

Таким чином, суд вважає, що висновки відповідача є недопустимими та суперечать нормам Кодексу адміністративного судочинства України і які суд не приймає з огляду на положення частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 травня 2015 року у справі № 263/3369/15-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_4

ОСОБА_2