Справа № 750/4637/15-а
Суддя: Коверзнев В. О.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/4637/15-а
Провадження № 2-а/750/481/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Коверзнева В. О.,

при секретарі Мачачі І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання незаконною постанови,

в с т а н о в и в:

12.05.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання незаконною постанови від 19.03.2015 року про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа Деснянського районного суду міста Чернігова № 750/4579/14. В обґрунтування позову зазначив, що у відповідача не було правових підстав для закінчення виконавчого провадження, у звязку з тим, що виконавчий лист фактично не виконаний.

Просив розглянути справу за його відсутності.

Сторони у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином.

Відповідно до положень частини першої статті 41 КАС України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова, ухваленою в адміністративній справі № 750/4579/2014, зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради провести ОСОБА_1 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі, встановленому частиною четвертою статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та здійснити відповідні виплати.

На підставі постанови суду, 23.09.2014 року позивачу видано виконавчий лист № 750/4579/2014, який останній предявив відповідачеві для примусового виконання.

Як убачається з матеріалів справи (а. с. 5), 19.03.2015 року відповідач виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, в звязку з неможливістю виконання рішення без участі боржника, на підставі пункту 11 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (далі ОСОБА_2, а. с. 5). Копію вказаної постанови позивач фактично отримав лише 29.04.2015 року (а. с. 4), а тому він вважається таким, що не пропустив 10-денний строк оскарження постанови.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону. У свою чергу, частиною третьою статті 75 Закону встановлено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф та вносить подання правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

З тексту оскаржуваної постанови слідує, що перед її винесенням відповідач застосував до боржника штрафні санкції та вніс правоохоронним органам подання про притягнення боржника до відповідальності згідно із законом.

Таким чином, відповідачем повністю дотримано процедуру примусового виконання рішення зобовязального характеру, яка визначена Законом.

В силу положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження» не надає відповідачу інших повноважень, спрямованих на примусове виконання рішення зобовязального характеру, крім тих, які ним було застосовано під час примусового виконання рішення, суд доходить до висновку, що оскаржувана позивачем постанова про закінчення виконавчого провадження повністю відповідає вимогам закону.

Керуючись статтями 158 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання незаконною постанови відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя В.О. Коверзнев