Справа № 819/969/14-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/969/14-a

12 червня 2014 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Стасюк А.В.

за участю:

представника прокуратури ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом прокурора Підгаєцького району Тернопільської області в інтересах держави в особі Козівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Підгаєцького району Тернопільської області в інтересах держави в особі Козівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (далі-відповідач) про стягнення податкового боргу.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що станом на 07 травня 2014 року за фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 рахується податковий борг в сумі 510,00 грн., який виник в результаті несплати узгоджених грошових зобовязань. Дані кошти відповідачем добровільно не сплачено, відтак, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму в судовому порядку.

В судовому засіданні представник прокуратури та представник позивача позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою яка вказана в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Отже, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи та реалізації ним права судового захисту прав та інтересів.

Заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Як передбачено п.16.1.3. та п.16.1.4. ст.16 ПК України платники податків зобовязані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст.67 Конституції України та ст.36 Податкового кодексу України на відповідача покладений обов'язок сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. У відповідності до п.6.1 ст.6 ПК України, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу..

Виконанням податкового обов'язку згідно п.38.1 ст.38 ПК України визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (ст.31 ПК України).

Згідно п. 46.1. ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.57.3. ст..57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.309.2. ст.309 ПК України - платники податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність подання податкових декларацій та сплати сум податку.

Підпунктом 14.1.175. п.14.1. ст.14 ПК України визначено, що сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання вважається податковим боргом.

Пунктом 49.1. ст.49. ПК України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Крім цього, пунктом 177.5. ст.177 ПК України визначано, що фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Згідно п. 120.1. ст.120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, с. Угринів, Підгаєцький район, Тернопільська область), згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії АЖ №304784 (а.с.13), перебуває в стані припинення підприємницької діяльності. Однак відповідач перебуває на обліку в Підгаєцькому відділенні Козівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Тернопільській області як платник податків.

Як вбачається з акту перевірки №17-1700/ від 18.02.2014 року (а.с.25) камеральною перевіркою було встановлено, що відповідачем не подано податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2011, 2012 та 2013 роки. У звязку з виявленими порушеннями, за результатами розгляду акту перевірки №17-1700/ від 18.02.2014 року, Підгаєцьким відділенням Козівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Тернопільській області нараховано відповідачу 510,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.22).

Відтак, 04 березня 2014 року контролюючим органом було надіслано ОСОБА_3 податкове повідомлення рішення № від 28.02.2014 року (а.с.20-21) щодо сплати грошового зобовязання в сумі 510,00 грн.

Однак, вищезазначена сума не була сплачена відповідачем у визначений законодавством строк, а тому, з метою погашення заборгованості, Підгаєцьким відділенням Козівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Тернопільській області, відповідно до ст.59 ПК України, на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу про сплату боргу №146-25 від 23.04.2014 року (а.с.16-17). Проте, станом на день подачі даного позову до суду заборгованість відповідачем добровільно не погашена.

Пунктами 41.1 та 41.2 статті 41 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції. Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється..

Згідно пп.20.1.34. п.20.1. ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.95.1., 95.4. ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено п.п. 87.1., 87.11. ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6, 50, 86, 128, 158, 163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, с. Угринів, Підгаєцький район, Тернопільська область) в користь держави в особі Козівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області податковий борг платника податків за узгодженими грошовими зобовязаннями в сумі 510,00 грн. (пятсот десять гривень) за рахунок готівки та шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.