Справа № 478/308/15-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 р. Справа № 478/308/15-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Сябренко І.П.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Градовського Ю.М.

ОСОБА_1

при секретарі - Паламарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Володимирівської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Казанківського району Миколаївської обласної ради на постанову Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом прокурора Казанківського району в інтересах ОСОБА_2 до Володимирівської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Казанківського району Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, третя особа: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Казанківської селищної ради Миколаївської області,-

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор Казанківського району в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Володимирівської ЗОШ-інтернат І-ІІ ступенів Казанківського району Миколаївської області про:

- визнання бездіяльності Володимирівської загальноосвітньої школи інтернат І-ІІ ступенів Казанківського району Миколаївської обласної ради щодо невиплати випускнику з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_3, одноразової грошової допомоги неправомірною;

- зобовязання Володимирівську загальноосвітню школу інтернат І-ІІ ступенів Казанківського району Миколаївської обласної ради нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, з урахуванням раніше виплаченої, на користь ОСОБА_3 в розмірі 6382, 66 грн.

Постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 квітня 2015 року позовні вимоги задоволені повністю.

В апеляційній скарзі апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції встановив, що рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 20.06.2008 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 позбавлено батьківських прав відносно дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, передано органу опіки та піклування.

Згідно витягу з наказу "Про відрахування випускників ДС та дітей ПБП" №13 від 30.08.2014 року відраховано випускників дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування 30.08.2014 року, у звязку з закінченням 9 класу, ОСОБА_2.

Згідно довідки Володимирівської загальноосвітньої школи - інтернат І-ІІ ступенів від 18.02.2015 року № 10 вбачається, що дійсно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, навчався у Володимирівській ЗОШ- інтернат І-ІІ ст. з 16.07.2013 року та знаходився на повному державному забезпеченні.

Відповідно до довідки Державного навчального закладу "Баштанський професійний ліцей" №771 від 07.10.2014 року ОСОБА_2 дійсно навчається в ДНЗ "Баштанський ПЛ" з 01.09.2014 року ( наказ про зарахування за № "З-УДЗ" від 01.09.2014 року).

З копії видаткового касового ордеру за №20 від 13.08.2014 року та доданої відомості вбачається, що випускнику Володимирівської ЗОШ - інтернат І-ІІ ступенів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, виплачено грошову допомогу у розмірі 1333 грн. 34 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідача недоплаченої суми одноразової грошової допомоги у заявленому позивачем розмірі, оскільки відповідач повинен був керуватись вимогами ст.8 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", а не п.13 Постанови Кабінету Міністрів України №226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, і є складовою частиною законодавства про охорону дитинства, визначено Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року N 2342-IV

Згідно з визначеннями, наведеними в ст.1 Закону N 2342-IV:

- дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки;

- діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами внутрішніх справ, пов'язаним з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, та безпритульні діти;

- статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування;

- встановлення опіки та піклування - влаштування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, в сім'ї громадян України, які перебувають, переважно, у сімейних, родинних відносинах з цими дітьми-сиротами або дітьми, позбавленими батьківського піклування, з метою забезпечення їх виховання, освіти, розвитку і захисту їх прав та інтересів.

З аналізу наведеної правової норми вбачається, що статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, надає таким особам право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг.

Згідно п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.25 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів, зокрема п.п.1 та 4 пункту 13 постанови КМУ «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» від 05.04.1994 року №226 зі змінами та доповненнями.

Також згідно ст.39-9 "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи органів праці та соціального захисту населення одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Однак пунктом 2 прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає вищезазначений Закон.

Отже, невиплата відповідачем одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 - випускнику з категорії дітей позбавлених батьківського піклування, порушує його права, аналогічного висновку дійшов і суд першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов'язання виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за виключенням вже виплаченої суми.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає доводи апелянта, оскільки вони ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Крім цього за подачу апеляційної скарги апелянтом не було сплачено судовий збір, проте суд прийняв апеляційну скаргу до розгляду.

Відповідно до ст.98 КАС України, у зв'язку із розглядом апеляційної скарги по суті судова колегія даною ухвалою вирішує питання щодо стягнення неоплаченого судового збору.

Колегія суддів вважає за необхідне стягнути судовий збір в розмірі 913,50 грн. за подачу апеляційної скарги з апелянта Володимирівської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Казанківського району Миколаївської обласної ради.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду повинно бути перераховано або внесено на рахунок №1008, отримувач: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код ЄДРПОУ суду 34380461.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Володимирівської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Казанківського району Миколаївської обласної ради залишити без задоволення, постанову Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 квітня 2015 року без змін.

Стягнути з Володимирівської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Казанківського району Миколаївської обласної ради на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 913 грн. 50 коп. шляхом перерахування або внесення на рахунок №1008, отримувач: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код ЄДРПОУ суду 34380461.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В.Лукянчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко