Справа № 2-а-703/11
Суддя: Величко В. П.
Дата ухвалення: 2011-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-703/2011р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2011 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Величко В.П.

при секретарі Леоненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС ВДАІ України Бориспільського району Київської області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом, в якому оскаржив складену щодо нього інспектором ДПС ВДАІ України Бориспільського району Київської області ОСОБА_2 постанову в справі про адміністративне правопорушення від 10.03.2011року серії АІ1 №056058 за ч.2 ст.122 КУпАП, яку просить скасувати. Свої вимоги позивач обґрунтовував наступним.

10 березня 2011 року близько 11 год. 10 хв. він рухався автомобілем „Сітроєн Берлінго, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Головатого в м. Бориспіль, приблизно в цей час, біля буд. №11 по вказаній вулиці він був зупинений старшим інспектором ДПС ВДАІ Бориспільського району старшим лейтенантом ОСОБА_3, який знаходився за 150 метрів від світлофору. Як виявилося причиною зупинки, за словами інспектора, стало порушення ним вимог п. 8.7.3г Правил дорожнього руху України, а саме те, що він під час руху автомобіля проїхав жовтий сигнал світлофора, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП. На його зауваження стосовно того, що він не вчиняв дій, які порушували Правил дорожнього руху України, інспектор не зважав, та склав протокол серії АІ1№276344 від 10.03.2011 року та в подальшому виніс постанову серії АІ1№056058 в справі про адміністративне правопорушення від 10.03.2011 року. Позивач вважає дану постанову необґрунтованою, недоведеною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не порушував жодного пункту Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні позивач викладені в позовній заяві обставини підтвердив, та просив позов задовольнити.

Відповідач - старший інспектор ДПС ВДАІ України Бориспільського району Київської області ОСОБА_2, будучи службовою особою та субєктом владних повноважень, в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав.

Дослідивши письмову заяву позивача, письмові матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

,

Зі змісту наданої позивачем копії постанови по справі про адміністративне правопорушення від 10 березня 2011 року серії АІ1 №056058, вбачається, що інспектором ДПС ВДАІ України Бориспільського району Київської області ОСОБА_2 10 березня 2011 року в м. Бориспіль по вул. Головатого, розглянувши матеріали адміністративного правопорушення, встановив, що ОСОБА_1 10 березня 2011 року о 11 год. 10 хв. в м. Бориспіль по вул. Головатого, керуючи автомобілем НОМЕР_2 проїхав на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі викладеного інспектор постановив накласти штраф в розмірі 425 гривні /а.с.-5/.

Копія постанови була вручена позивачу ОСОБА_1 в той же день.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП проїзд водіями транспортних засобів на заборонений сигнал світлофора тягне за собою накладення штрафу від двадцяти пяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч.4 та 6 вказаної статті субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що субєктом владних повноважень не надано доказів та не зазначено джерел їх здобуття на підтвердження тієї обставини, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 10 березня 2011 року серії АІ1 № 056058 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення була винесена з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі в протоколі має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, за змістом ч.2-4 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання; при складенні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Пунктом 22.75 „Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 листопада 2006 року №1111, також передбачено, що при складанні протоколу працівник ДПС зобов'язаний роз'яснити особі її права, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме щодо можливості ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо він не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржувати рішення по справі в установленому порядку.

З матеріалів справи встановлено, що вказані вимоги ст.ст.256,258 Кодексу України про адміністративні правопорушення старшим інспектором ДПС ВДАІ України Бориспільського району Київської області ОСОБА_2 в повній мірі дотримані не були, в тому числі не встановлено та не зазначено свідків правопорушення, інші відомості, що стосуються обставин виявлення правопорушення та порядку його фіксації.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган, посадова особа, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязані зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне праворушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, старший інспектор ДПС ВДАІ України Бориспільського району Київської області ОСОБА_2 не перевірив пояснень позивача ОСОБА_1 про те, що він рухався на дозволений сигнал світлофору, не опитав свідків та за відсутності будь-яких інших обєктивних доказів, які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не врахував вимоги ч.3 ст.62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом .

За змістом пунктів 1-3 ч.1 ст.293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

При цьому суд враховує, що визначений ст.289 КупАП строк звернення зі скаргою до суду позивачем непорушений.

Враховуючи, що відповідачем інспектором ДПС ВДАІ України Бориспільського району Київської області ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог чинного законодавства щодо змісту протоколу та порядку його складання, а також з урахуванням тієї обставини, що будь-які належних доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, суду надано не було, та що всі сумніви щодо доведеності вини позивача слід тлумачити на його користь, суд прийшов до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,11,71,86,99,128,158-163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову від 10.03.2011 року винесену старшим інспектором ДПС ВДАІ України Бориспільського району Київської області ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відносно ОСОБА_1.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1, за ст.122 ч.2 КпАП України закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя