Справа № 815/4040/15
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4040/15
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 липня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до квартирно експлуатаційного відділу м. Одеси, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Житлова комісія Одеського гарнізону про визнання бездіяльність протиправною, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до квартирно експлуатаційного відділу м. Одеси, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Житлова комісія Одеського гарнізону, у якому позивач просить:

1) визнати протиправною бездіяльність квартирно експлуатаційного відділу м. Одеси, яка виразилась у незабезпеченні житловим приміщенням для постійного проживання протягом двох років з дні взяття на квартирний облік як інваліда війни, а саме до 15 квітня 2015 року;

2) зобовязати квартирно експлуатаційний відділ м. Одеси постановити рішення про забезпечення ОСОБА_1 житловим приміщенням двокімнатною квартирою для постійного проживання в м. Одесі.

Розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, суд дійшов до наступного.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з позовної заяви між ОСОБА_1 та відповідачем існує спір про право, тобто спір щодо права позивача на отримання житла.

Спірні правовідносини за своєю природою є житловими правовідносинами і регулюються Житловим кодексом РСР, статтею 1 якого закріплюється право громадян на житло, статтею 2 регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією України права громадян на житло, як завдання житлового законодавства.

Частиною 1 ст. 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей№ 2011-ХІІ від 20.12.1991 встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 02 грудня 2014 року № 21-530а14, розгляд та вирішення вказаних спорів (щодо забезпечення житлом) належить до повноважень цивільних судів, оскільки приписи п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України прямо встановлюють правило про захист прав, які виникають, зокрема, із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства. Поняття "житлові відносини", у контексті вказаної норми, включає і право на одержання житла у зв'язку з проходженням публічної служби, так як норма не містить винятку із встановленого нею загального правила.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" в ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає" усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки відноситься до юрисдикції загальних судів і повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства, а тому ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті провадження з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 17, 107, 109, 158, 160, 165, Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до квартирно експлуатаційного відділу м. Одеси, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Житлова комісія Одеського гарнізону про визнання бездіяльність протиправною, зобовязання вчинити певні дії.

Розяснити позивачу, що розгляд таких справ віднесено до компетенції судів загальної юрисдикції, які мають вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.А. Радчук