Справа № 820/6417/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"10" липня 2015 р. Справа № 820/6417/15

Колегія суддів Харківського окружного адміністративного суду у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., суддів Горшкової О.О., Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державаної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_2, третя особа - Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1Г.) звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України (далі по тексту відповідач -1, департамент), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач-2, державний реєстратор), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції (далі по тексту третя особа, реєстраційна служба) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- скасувати рішення № 20985416 від 28 квітня 2015 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру № 24 згідно технічного паспорту, згідно реєстрації кв. № 26, загальною площею 28.0 кв.м., житловою площею 18.3 кв.м., що складається з приміщення житлової кімнати квартири № 24 літера 1 площею 18.3 кв.м., та частки площі загального користування площею 9.7 кв.м. приміщень: 1-комора, 2-вмивальник, 3-ванна, 4-вбиральня, 5-вбиральня, 6-кухня, 7-коридор, та яка розташована на другому поверсі, лівий блок, в будинку № 31 по Бульвару Фронтовиків в м. Харкові;

- зобов'язати Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру № 24 згідно технічному паспорту, згідно реєстрації кв. № 26, загальною площею 28.0 кв.м., житловою площею 18.3 кв.м., що складається з приміщення житлової кімнати квартири №24 літера 1 площею 18.3 кв.м., та частки площі загального користування площею 9.7 кв.м. приміщень: 1-комора, 2-вмивальник, 3-ванна, 4-вбиральня, 5-вбиральня, 6-кухня, 7-коридор, та яка розташована на другому поверсі, лівий блок, в будинку 31 по Бульвару Фронтовиків в м.Харкові.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що реєстратор необгрунтовано зазначив у рішенні № 20985416 від 28 квітня 2015 року те, що у поданому нею до реєстрації рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова № 2/638/1098/14 638/11522/13-ц відсутні відомості щодо власника обєкта нерухомості, оскільки вказаним рішенням, в тому числі, і за нею визнано право власності на квартиру, а відтак воно є документом, що свідчить про виникнення у неї права власності на вказане майно.

Тому зазначає, що рішення державного реєстратора, яким їй відмовлено у державній реєстрації права власності, є незаконним та таким, що порушує її права.

Третя особа - Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції до суду надала письмові заперечення, в яких зазначила про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення реєстратор діяв в порядку, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки у поданому заявником рішенні суду від 17.02.2014 відсутні відомості щодо власника об'єкта нерухомості, оскільки відповідно до рішення суду ЗАТ «Харківпобутпромбудмонтаж» є балансоутримувачем гуртожитку. Крім того, згідно ч. 2 ст. 5 Закону, якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об"єкт нерухомого майна проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Також, з резолютивної частини судового рішення неможливо однозначно встановити номер об'єкта нерухомого майна на який визнається право власності та його загальну площу.

Вказані юридичні обставини позбавляють можливості вчинити дії спрямовані на проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Просив відмовити в задоволенні позову.

Позивачем до канцелярії суду заявлено клопотання про слухання справи без її участі в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідачі 1 та 2, третя особа повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи до суду не зявилися. Про причину неявки, всупереч ч. 2 ст. 40 КАС України, суд не повідомили, заперечень стосовно позовних вимог не надсилали, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без участі їх представників до суду не надходило.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Тому суд визнає можливим справу розглянути без участі в судовому засіданні представників сторін на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, дослідивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2/638/1098/14 638/11522/13-ц від 17.02.2014 року (суддя Шишкін О.В.) позовну заяву, зокрема, ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Харківпобутпромбудмонтаж», Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно задоволено повністю - визнано за ОСОБА_1, 06.10.1948 оку народження, право власності на квартиру № 24 згідно технічному паспорту, згідно реєстрації кв. № 26, загальною площею 28.0 кв.м., житловою площею 18.3 кв.м., що складається з приміщення житлової кімнати квартири №24 літера 1 площею 18.3 кв.м., та частки площі загального користування площею 9.7 кв.м. приміщень: 1-комора, 2-вмивальник, 3-ванна, 4-вбиральня, 5-вбиральня, 6-кухня, 7-коридор, та яка розташована на другому поверсі, лівий блок, в будинку 31 по Бульвару Фронтовиків в м. Харкові.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2/638/1098/14 638/11522/13-ц від 17.02.2014 року (суддя Шишкін О.В.) про визнання права власності є такою, що 04.09.2014 року набрала законної сили.

Згідно статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 208 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: ухвали, рішення, постанови.

Як встановлено при судовому розгляді справи позивачем 03.04.2015 до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було подано заяву за №10897023, про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Заявником до Реєстраційної служби надані документи, які зазначені в картці прийому заяви №20495584 від 03.04.2015, в тому числі: копія паспорту та коду, копія рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.02.2014 по справі №2/638/1098/14, копія технічного паспорту, копія установчого договору від 21.01.1994 р., копія протоколу від 09.03.2013.

На виконання Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №607/5 від 02.04.2014 (із змінами) подана заява з документами були направлені до Державної реєстраційної служби України для розгляду вказаної заяви та прийняття відповідного рішення.

28.04.2015 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України прийнято рішення № 20985416 від 28.04.2015 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Суд зазначає, що у своїй діяльності, при проведені державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції керується Конституцією України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з "Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 р. (Порядок № 868).

Обов'язковість процедури реєстрації речових прав встановлена ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якої права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

З положень ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державний реєстратор в процедурі розгляду заяви про реєстрацію речових прав на нерухоме майно повинен встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в наступному порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

У ч. 2 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 37 Порядку № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно по п. 1 ст. 16 Закону, заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

Суд зазначає, що підстави для відмови у державній реєстрації перелічені у ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону: 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі по тексту Закон № 1952) державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону № 1952 державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Отже, виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, з аналізу вищевказаних норм законодавства України, колегія суддів вказує на помилковість висновку державного реєстратора про те, що подане судове рішення не є документом, що не містить власника та не підтверджує виникнення права власності у позивача.

Суд зауважує, що будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення субєкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіривши рішення субєкта владних повноважень на відповідність вказаним критеріям, встановленим п. 3 ст. 2 КАС України, суд встановив їх невідповідність.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чим порушив права позивача.

Відповідно до абзаців 2 та 3 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобовязання відповідача вчинити певні дії.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача стосовно скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України прийнято № 20985416 від 28.04.2015 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень як такого, що вчинено з порушенням норм діючого законодавства України, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а відтак підлягають задоволенню, а відтак суд зобовязує департамент зареєструвати право власності позивача на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державаної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_2, третя особа - Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення № 20985416 від 28 квітня 2015 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Зобов'язати Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) зареєструвати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 (61051, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на квартиру № 24 згідно технічному паспорту, згідно реєстрації кв. № 26, загальною площею 28.0 кв.м., житловою площею 18.3 кв.м., що складається з приміщення житлової кімнати квартири №24 літера 1 площею 18.3 кв.м., та частки площі загального користування площею 9.7 кв.м. приміщень: 1-комора, 2-вмивальник, 3-ванна, 4-вбиральня, 5-вбиральня, 6-кухня, 7-коридор, та яка розташована на другому поверсі, лівий блок, в будинку 31 по Бульвару Фронтовиків в м. Харкові.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Бадюков Ю.В.

Судді Горшкова О.О.

ОСОБА_8