Справа № 2а-3859/11/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
"08" липня 2015 р. Справа № 2a-3859/11/0970
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Суддя Остапюк С.В.,
за участю секретаря Куриша Р.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.02.2015 року в даній справі судові рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовані, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення вимог статті 160 Податкового кодексу України, статті 11 Конвенції між Урядом України і Урядом ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень, яка підписана договірними сторонами 12.01.1993 року і набула чинності з 11.03.1994 року, статті 11 Конвенції між Урядом України і Швейцарською ОСОБА_4 про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал, яка підписана договірними сторонами 30.10.2000 року і набула чинності з 26.02.2002 року, виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким позивачу встановлені зобовязання зі сплати податку на прибуток іноземних юридичних осіб польської фірми WAWEL S.A. та швейцарської фірми HOSTA International AG у розмірі 5944,57 гривні, в тому числі штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1,00 гривня.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову з мотивів, викладених у письмових запереченнях та пояснив суду, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене відповідно до вимог Податкового кодексу України з урахуванням норм міжнародних конвенцій з Урядом ОСОБА_3 і Швейцарською ОСОБА_4.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд встановив наступне.
Публічне акціонерне товариство Виробничо-торгова кондитерська фірма Ласощі" зареєстроване виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 29.071997 року, є юридичною особою, взяте на податковий облік 13.08.1997 року за №6677 та є платником податків і зборів, установлених законодавством.
Аналогічний договір (від 07.04.2010 року за №2) був укладений позивачем на цю ж суму з польською фірмою WAWEL S.A. (а.с. 20-25).
Відповідно до пункту 3.1 вказаних вище договорів позивача відсоткова ставка складає 9,8% на рік, які сплачуються позичальником позикодавцю один раз на рік, 31.12.2010 року (а.с. 15, 21).
Дослідженими в судовому засіданні зазначеними вище договорами позики не передбачено положення щодо оподаткування відсотків, які нараховуються нерезидентам.
Резидентність позикодавців: HOSTA International AG (Швейцарія) та WAWEL S.A. (ОСОБА_3) підтверджена дослідженими в судовому засіданні сертифікатами резидентності (а.с. 26-30).
Згідно довідки від 03.11.2011 року, виданої акціонерним товариством WAWEL S.A. сума отриманих у 2011 році відсотків за договором позики №2 від 07.04.2010 року відповідно до польського закону Про податок на прибуток юридичних осіб є доходом, що підлягає оподаткуванню податком на прибуток (а.с. 53-54).
У вересні-жовтні 2011 року відповідачем проведена планова виїзна перевірка позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року до 30.06.2011 року, за результатами якої складений акт за №9115/23-2/00382102 від 20.10.2011 року (а.с. 66-119).
Особливості оподаткування прибутків нерезидентів з джерелом їх походження з України встановлювались на час виникнення спірних правовідносин нормами статті 160 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до пункту 160.1 статті 160 Податкового кодексу України будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.
Підпунктом а частини 2 пункту 160.1 статті 160 Податкового кодексу України передбачалося, що для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобовязаннями, випущеними (виданими) резидентом.
Відповідно до пункту 160.2 статті 160 Податкового кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3 (прибутки нерезидентів, отримані у вигляді доходів від безпроцентних (дисконтних) облігацій чи казначейських зобовязань), 160.6 (суми, що перераховуються страховиками або іншими резидентами, які здійснюють страхові платежі (страхові внески, страхові премії) та страхові виплати (страхові відшкодування) у межах договорів страхування або перестрахування ризиків, у тому числі страхування життя на користь нерезидентів) цієї статті, зобовязані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.
Статтею 1 Конвенції між Урядом України і Швейцарською ОСОБА_4 про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал, яка підписана Договірними Державами 30.10.2000 року і набула чинності для України з 26.02.2002 року (надалі Конвенція з Швейцарією) установлено, що вона застосовується до осіб, які є резидентами однієї або обох Договірних Держав.
Згідно частини 1 статті 2 Конвенції між Україною і Швейцарією, вона поширюється на податки, на доходи і на капітал, що стягуються від імені Договірної Держави або її політико-адміністративних підрозділів чи місцевих органів влади, незалежно від способу їх стягнення.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що податками на доходи і на капітал вважаються всі податки, що стягуються із загальної суми доходу, із загальної вартості капіталу або з елементів доходу чи капіталу, включаючи податки на доходи від відчужування рухомого або нерухомого майна, податки на загальну суму заробітної плати або жалування, сплачуваних підприємством.
Відповідно до пункту 1 статті 11 Конвенції між Україною і Швейцарією проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватись в цій другій Державі.
Пунктом 2 встановлено, що такі проценти можуть також оподатковуватись у тій Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 10 процентів загальної суми процентів.
Згідно пункту 3 цієї статті незважаючи на положення пункту 2, будь-які такі проценти, про які йдеться у пункті 1, будуть оподатковуватися лише в тій Договірній Державі, резидентом якої є одержувач, якщо такий одержувач є фактичним власником процентів, та якщо такі проценти сплачуються: a) у звязку з продажем у кредит будь-якого промислового, комерційного або наукового обладнання; b) у зв'язку з продажем у кредит будь-яких виробів одним підприємством іншому підприємству; c) за позиками будь-якого виду, що надаються банком; або d) самій Договірній Державі, або її політико-адміністративному підрозділу, або місцевому органу влади.
Відповідно до пункту 5 термін проценти при використанні в цій статті означає доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, доход від урядових цінних паперів і доход від облігацій чи боргових зобовязань, включаючи премії та винагороди, що сплачуються стосовно таких цінних паперів, облігацій або боргових зобовязань. Штрафи за несвоєчасну сплату не розглядаються як проценти для цілей цієї статті.
Відносини щодо уникнення подвійного оподаткування між Україною та ОСОБА_3 врегульовані Конвенцією між Урядом України і Урядом ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень (надалі Конвенція з Польщею), яка підписана між Договірними Державами 12.01.1993 року та набула чинності для України 11.03.1994 року.
Пунктом 1 статті 11 Конвенції з Польщею встановлено, що проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватися в цій другій Державі, якщо такий резидент має фактичне право на ці проценти.
Однак, такі проценти можуть також оподатковуватись у тій Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо одержувач фактично має право на проценти, податок, що стягується, не повинен перевищувати 10 процентів від загальної суми процентів. Компетентні органи Договірних Держав за взаємною згодою встановлюють спосіб застосування такого обмеження.
Аналогічно термін проценти при використанні в цій статті означає доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, доход від урядових цінних паперів і доход від облігацій чи боргових зобовязань, включаючи премії та винагороди, що сплачуються стосовно таких цінних паперів, облігацій та боргових зобовязань. Штрафи за несвоєчасні виплати не розглядаються як проценти в межах цієї статті.
Нормами статті 103 Податкового кодексу України встановлений порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України.
Відповідно до пункту 103.1 цієї статті застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.
Пунктом 103.2 Кодексу передбачено, що особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.
Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.
Згідно пункту 103.3 статті 103 Кодексу бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.
При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.
Відповідно до норм пункту 103.4 цієї статті Кодексу підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.
Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України (пункт 103.5 статті 103 Кодексу).
Згідно пункту 103.6 у разі потреби така довідка може бути затребувана у нерезидента особою, яка виплачує йому доходи, або органом державної податкової служби під час розгляду питання про повернення сум надміру сплачених грошових зобовязань на іншу дату, що передує даті виплати доходів.
Нормами пункту 103.10 статті 103 Кодексу встановлено, що у разі неподання нерезидентом довідки відповідно до пункту 103.4 цієї статті доходи нерезидента із джерелом їх походження з України підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства України з питань оподаткування.
Скасовуючи попередні судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в цій справі Вищий адміністративний суд України зазначив, що судами не досліджено питання оподаткування процентів в Україні відповідно до її законодавства з урахування норм Конвенції з Польщею та Швейцарією щодо максимального розміру ставки податку та інших особливостей оподаткування за цими угодами.
У відповідності до частини 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.
Досліджуючи питання оподаткування процентів в Україні відповідно до її законодавства з урахування норм Конвенції з Польщею та Швейцарією щодо максимального розміру ставки податку та інших особливостей оподаткування за цими угодами, судом встановлено, що позивачем відповідно до пункту 103.4 статті 103 Податкового кодексу України подано довідки, які підтверджують, що нерезиденти HOSTA International AG (Швейцарія) та WAWEL S.A. (ОСОБА_3) є резидентом країн, з якими укладено міжнародні договори України.
Господарські відносини, що мали місце між позивачем та нерезиденти HOSTA International AG (Швейцарія) та WAWEL S.A. (ОСОБА_3) не відповідають умовам визначеним пунктами 3, 6, 7 статті 11 Конвенції з Швейцарією та пунктам 4, 5, 7-9 статті 11 Конвенції з Польщею і застосуванню до спірних відносин не підлягають.
Враховуючи, що проценти, що виникли в Україні і сплачуються резидентам Швейцарської Конфедерації та ОСОБА_3, які мають фактичне право на ці проценти згідно договорів позики, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню пункт 1 статті 11 Конвенції з Швецією та пункт 1 статті 11 Конвенції з Польщею, якими передбачено, що проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватися в цій другій Державі, якщо такий резидент має фактичне право на ці проценти та підлягають оподаткуванню в Швейцарській Конфедерації та ОСОБА_3, відповідно.
Зазначені проценти, в силу дії пункту 2 статті 11 Конвенції з Швецією та пункт 2 статті 11 Конвенції з Польщею можуть оподатковуватися в Україні відповідно до її законодавства з урахуванням норм міжнародних угод щодо максимального розміру ставки податку.
Досліджуючи вказані обставини судом встановлено, що нерезидент HOSTA International AG (Швейцарія) оплатила податок на прибуток за відсотки отримані від позивача в сумі 2 817, 50 євро 06.06.2011 року (а.с.243-244), нерезидент WAWEL S.A. (ОСОБА_3) здійснив оподаткування суми відсотків отриманих від позивача у розмірі 2 803, 89 євро у ОСОБА_3 за ставкою 19% від доходу (а.с.237-242).
За таких обставин, проценти сплачені позивачем нерезидентам HOSTA International AG (Швейцарія) та WAWEL S.A. (ОСОБА_3) у відповідності до статті 103 та статті 160 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підлягають звільненню від оподаткування в Україні.
Як наслідок, визначення відповідачем позивачу грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 5 943, 57 гривень на суми процентів сплачених нерезиденти HOSTA International AG (Швейцарія) та WAWEL S.A. (ОСОБА_3) та оподаткованих ними в Швейцарській Конфедерації та ОСОБА_3 створить подвійне оподаткування виплачених позивачем процентів, є таким що суперечить вимогам статтям 103, 160 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Конвенціям з Швецією та Польщею.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити повністю.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 13.07.2015 року.