Справа № 814/3624/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/3624/14

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Єнтіна А. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Градовського Ю.М.

за участю секретаря Скоріної Т.С.

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (далі ДПІ у Центральному районі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17 листопада 2014 року:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на загальну суму 71 148,20 грн. (основний платіж 56 918,56 грн., штрафні санкції 14 229,64 грн.);

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на загальну суму 170,00 грн. (основний платіж 0 грн., штрафні санкції 170,00 грн.).

В обґрунтування позову зазначено, що контролюючий орган дав неправильне тлумачення нормам Податкового кодексу України, які стосуються об'єкта оподаткування доходу фізичних осіб та безпідставно прийняв спірні податкові повідомлення-рішення.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправними та скасував вказані податкові повідомлення-рішення.

В апеляційній скарзі ДПІ у Центральному районі ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, у зв'язку з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та про прийняття нової постанови, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник апелянта в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Позивач та його представник в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечили та просили рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем було взято кредити в ПАТ КБ «Надра» та ПАТ «Укрсоцбанк». У звязку з несвоєчасним їх погашенням, банками була застосована реструктуризація боргу, тобто зміна істотних умов за первісним договором шляхом укладання додаткової угоди, так як фінансове становище позивача не дозволяло своєчасно погашати кредити.

Так, 29 жовтня 2013 року укладено Додаткову угоду №1 між позивачем та ПАТ КБ «Надра» до Кредитного договору №08/11/2007/980-К3395 від 22 листопада 2007 року про надання позивачу кредитних коштів у сумі 55 236,83 грн., відповідно до якої сторони дійшли домовленості про припинення дії Договору шляхом прощення частини боргу, відміни стягнення штрафних санкцій (штрафи, пені, індексу інфляції) та 75 % від нарахованих відсотків в розмірі 55 236,83 грн. при умові виконання Позичальником протягом одного дня обов'язку щодо погашення іншої частини заборгованості за тілом кредиту та за нарахованими/простроченими відсотками, нарахованими/простроченими комісіями (за наявності) в розмірі 31 822,28 грн. (а.с.24).

Заборгованість за кредитним договором №08/11/2007/980-К3395 від 22 листопада 2007 року погашена позивачем по вказаній домовленості сторін та відповідно закрито кредит, що підтверджується довідкою з ПАТ КБ «Надра» від 29 жовтня 2013 року (а.с.25).

Поряд із цим, 12 червня 2008 року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання відновлюваної кредитної лінії №640/562-К562, на підставі якого першим отримано кошти в розмірі 45000 доларів США (а.с.17-20).

У подальшому, між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» 21 листопада 2013 року було укладено Договір про внесення змін №1 до Договору кредиту №640/562-К562 від 12 червня 2008 року, відповідно до умов якого у разі належного виконання Позичальником умов, які викладені у п.п.2.1 цього Договору, заборгованість Позичальника перед Кредитором за процентами, зазначеними у п.2 даного Договору, а також штрафні санкції, нараховані Кредитором за Договором кредиту на дату укладення Договору про внесення змін - підлягають анулюванню (а.с.21-22).

У грудні 2013 року позивач сплатив кредитні зобов'язання на рахунок банку та згідно довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 12 грудня 2013 року заборгованість по кредиту згідно Кредитного договору від 12 червня 2008 року відсутня (а.с.23).

У жовтні 2014 року ДПІ у Центральному районі була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності гр. ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, результатом якої було складення акту №895/147-03-17-03-08/НОМЕР_1 від 31 жовтня 2014 року (а.с.9-14).

У висновках вказаного акту встановлено порушення пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 та п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України, а саме неподання декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, також встановлено порушення п.168.1 ст.168, пп.176.2, п.176.2 ст.176, п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено ухилення від сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року на загальну суму 56 918,56 грн.

На думку податкового органу, частину відсотків та штрафні санкції, які були анульовані банком є доходом позивача, який підлягає оподаткуванню.

На підставі таких висновків, 17 листопада 2014 року контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на загальну суму 71 148,20 грн. (основний платіж 56 918,56 грн., штрафні санкції 14 229,64 грн.) та №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на загальну суму 170,00 грн. (основний платіж 0 грн., штрафні санкції 170,00 грн.).

Задовольняючи позовні вимоги та відповідно скасовуючи податкові повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив із того, що частина відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не є доходом платника податків, який підлягає оподаткуванню.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, додаткові блага кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (п.п.165.1.49 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України).

Як було вже встановлено вище, позивачем на виконання умов Кредитного договору №08/11/2007/980-К3395 від 22 листопада 2007 року та договору про надання відновлюваної кредитної лінії №640/562-К562 від 12 червня 2008 року погашено в повному обсязі тіло вказаних кредитів, а також сплачено банкам частину процентів та штрафних санкцій.

В апеляційній скарзі представник ДПІ у Центральному районі наполягав на тому, що протягом перевіряємого періоду позивач отримував доходи, які підлягають включенню до загального річного оподатковуваного доходу.

Колегія суддів не може погодитись із вказаним доводом апеляційної скарги, оскільки списаний борг за штрафними санкціями та частиною процентів, які анульовані банками, не можуть являтися доходами у розумінні Податкового кодексу України, так як це не тіло кредитів, які взяті позивачем для задоволення потреб.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що зазначена обставина, спростовує висновок податкового органу про отримання позивачем у 2013 році доход у вигляді додаткового блага від ПАТ КБ «Надра» та ПАТ «Укрсоцбанк» на загальну суму 56 918,56 грн., а навпаки свідчить про збитки понесені ОСОБА_1

Виходячи зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення, яке відповідає нормам матеріального та процесуального права, апеляційна скарга є необґрунтованою, оскільки наведені обґрунтування позбавлені правового забезпечення відповідними правовими нормами, які відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни чи скасування судового рішення, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно вирішив справу по суті спору.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Ю.М. Градовський