Справа № 175/929/15 (2-а/175/5/15)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"03" липня 2015 р. справа № 175/929/15 (2-а/175/5/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015 року у справі № 175/929/15 (2-а/175/5/15) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання рішення та дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області (далі УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області), у якому просила:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії позивачу за вислугою років згідно статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру;

- зобовязати УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру період роботи з 01.08.1990 року по 01.10.1992 року на посаді старшого інспектора 2 категоріїї відділу контролю за призначенням пенсій та допомог Обласного центру по нарахуванню та виплаті пенсій та допомог, період роботи з 05.10.1992 року по 02.06.1993 року на посаді старшого бухгалтера ревізора 1 категорії контрольно-ревізійного сектору відділу соціального забезпечення Обласної державної адміністрації та призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру з дня звернення до відповідача.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Зобов'язано УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру період роботи з 01.08.1990 року по 01.10.1992 року на посаді старшого інспектора 2 категоріїї відділу контролю за призначенням пенсій та допомог Обласного центру по нарахуванню та виплаті пенсій та допомог, період роботи з 05.10.1992 року по 02.06.1993 року на посаді старшого бухгалтера ревізора 1 категорії контрольно-ревізійного сектору відділу соціального забезпечення Обласної державної адміністрації.

Зобов'язано УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з дня звернення до УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, тобто з 30.01.2015 року.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, УПФУ у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області звернулося з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 30 січня 2015 року звернулась до УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області з заявою про призначення їй пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України „Про прокуратуру, посилаючись на те, що стаж роботи позивача за вислугою років складає 22 роки 9 місяців 8 днів.

26.06.1990 року позивач закінчила Чернігівський юридичний технікум отримавши кваліфікацію юриста, після чого 01.10.1992 року прийнята на посаду старшого інспектора 2 категорії відділу контролю за призначенням пенсій та допомог Обласного центру по нарахуванню та виплаті пенсій та допомог.

01.10.1992 року ОСОБА_1 звільнена з займаної посади за власним бажанням.

З 05.10.1992 року по 02.06.1993 року позивач займала посаду старшого бухгалтера-ревізора 1 категорії контрольно-ревізійного сектору відділу соціального забезпечення Обласної державної адміністрації.

19.02.1996 року призначена на посаду стажиста прокуратури Дніпропетровського району прокуратури Дніпропетровської області, після чого 25.03.1997 року призначена на посаду помічника прокурора Ленінського району м. Дніпропетровська.

17.07.1997 року ОСОБА_1 переведена на посаду помічника прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська.

19.04.2000 року призначена на посаду помічника прокурора Дніпропетровського району. 22.02.2001 року призначена на посаду прокурора відділу представництва інтересів громадян і держави в судах управління з питань підтримання державного обвинувачення і представництва у судах прокуратури області.

14.04.2003 року позивач була призначена старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів у виконавчому провадженні управління з питань підтримання державного обвинувачення, представництва в судах та нагляду за виконанням судових рішень прокуратури області.

З 03.11.2003 року на підставі наказу Генерального прокурора України № 70 від 23.10.2003 року вважалась старшим прокурором відділу представництва інтересів громадян і держави при виконанні судових рішень у цивільному судочинстві управління з питань підтримання державного обвинувачення, представництва в судах та нагляду за виконанням судових рішень прокуратури області.

20.02.2004 року переведена на посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів про адміністративні правопорушення управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури області.

З 24.12.2010 року вважалась начальником відділу захисту прав громадян та інтересів держави при застосуванні законів про адміністративні правопорушення управління захисту прав громадян та інтересів держави прокуратури області.

13.01.2015 року ОСОБА_1 призначена на посаду заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян прокуратути області.

Рішенням УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області від 05.02.2015 року № 462-04/35 у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно зі статтею 50-1 Закону України „Про прокуратуру відмовлено через відсутність необхідного стажу роботи.

Вищевказане рішення було вмотивовано тим, що на час звернення до відповідача, тобто на 30.01.2015 року, стаж роботи на посадах в органах прокуратури, що дає право на призначення пенсії за вислугу років складає 18 років 11 місяців 13 днів, а саме: період роботи з 1.08.1990 р. по 01.10.1992 р. та з 05.10.1992 р. по 02.06.1993 р. зарахувати у вислугу років немає законних підстав, тому як в цей період позивач працювала на посадах державного службовця без наявності вищої юридичної освіти, період навчання з 01.09.1988 року по 29.06.1990 року в Чернігівському юридичному технікумі не можливо зарахувати, оскільки технікум не є вищим юридичним закладом.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду, виходить з наступного.

Статтею 50-1 Закону України „Про прокуратуру передбачено, що прокурори та слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років не менше з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не меньше 12 років.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Пунктом „д частини 3 статті 56 Закону України „Про пенсійне забезпечення визначено, що до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх соціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 43 Закону України „Про освіту (у редакції , чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші. Відповідно до статусу вищих навчальних закладів встановлено чотири рівні акредитації: перший рівень - технікум, училище, інші прирівняні до них вищі навчальні заклади; другий рівень - коледж, інші прирівняні до нього вищі навчальні заклади; третій і четвертий рівні (залежно від наслідків акредитації) - інститут, консерваторія, академія, університет.

Стаття 50-1 Закону України „Про прокуратуру не містить будь-яких посилань щодо вищої освіти, а саме: який освітньо-кваліфікаційний рівень повинен мати державний службовець, що дає право на зарахування часу цієї роботи до стажу роботи та призначення пенсії за вислугою років згідно цього Закону.

При цьому колегія судів зазначає, що Закон України „Про прокуратуру зараховує до стажу роботи, що дає право на пенсію, саму роботу на посадах державних службовців, що займають особи, як правило, з вищою юридичною освітою. ОСОБА_1 таку роботу у спірний період виконувала і це визнається відповідачем, а сама по собі відсутність диплому про закінчення саме університету (інституту) не є підставою для відмови у зарахуванні трудового стажу державного службовця.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції і стосовно того, що період роботи позивача з 01.08.1990 року по 01.10.1992 року на посаді старшого інспектора 2 категоріїї відділу контролю за призначенням пенсій та допомог Обласного центру по нарахуванню та виплаті пенсій та допомог, період роботи з 05.10.1992 року по 02.06.1993 року на посаді старшого бухгалтера ревізора 1 категорії контрольно-ревізійного сектору відділу соціального забезпечення Обласної державної адміністрації повинні бути включені до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до Закону України „Про прокуратуру, оскільки в зазначений період часу, у відповідності до статті 25 Закону України „Про вищу освіту від 17.01.2002 року № 2984 (станом на 06.09.2014 року) та статті 43 Закону України „Про освіту від 23.05.1991 року № 1060 (в редакції станом до 06.09.2014 року) ОСОБА_1 мала вищу юридичну освіту, працювала на посадах державних службовців, маючи вищу юридичну освіту.

Застосування судом законів України „Про вищу освіту та „Про освіту в редакції станом на вересень 2014 року є правомірним, оскільки відповідні редакції цих законів не погіршують становище позивача та є чинними на час набуття права на призначення пенсії.

Відповідна правова позиція викладена і в ухвалі ВАСУ від 09.10.2014 року (справа № К/9991/56718/12).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015 року у справі № 175/929/15 (2-а/175/5/15) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання рішення та дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай