Справа № 679/18/15-а
Суддя: Гаврищук Л. П.
Дата ухвалення: 2015-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/679/33/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Гаврищук Л.П.

при секретарі - Василюк Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови ВП № 44792221,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області звернулось з позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови ВП № 44792221.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 22.12.2014 року на адресу управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області надійшла постанова державного виконавця ВП № 44792221 від 11.12.2014 року про накладення штрафу в розмірі 680,00 грн.

Управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області не погоджується з вказаною постановою про стягнення з боржника виконавчого збору та вважає, що вона винесена з порушенням норм законодавства про виконавче провадження, виходячи з наступного.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області суду від 30 вересня 2011 року по справі № 2а-2289/11/2211 зобовязано позивача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, який евакуйований із зони відчуження у 1986 році, віднесеного до категорії 2, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбачену статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 19 березня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року по справі № 2-а-2289/11/2211 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30.09.2011 року без змін.

24.09.2014 року на адресу позивача надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.09.2014 року ВП № 44792221 щодо виконання виконавчого провадження від 18.09.2014 року ВП 44792221 щодо виконання виконавчого листа № 2-а-2289/11/2211, виданого 16.05.2014 року.

На виконання вказаної постанови позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно рішень суду, що набрали законної сили, про що повідомлено відповідача листом від 25.09.2014 року з наданням копії протоколу від 20.06.2014 року, а тому сума проведеного перерахунку за рішенням суду буде виплачена ОСОБА_1 при відповідному фінансуванні.

Вищевказане вказує на безпідставність постанови державного виконавця ВП № 44792221 від 11.12.2014 року про накладення штрафу в сумі 680,00 грн.

Звертає увагу на те, що Пенсійний фонд України є органом виконавчої влади, реалізація нормативних приписів та програм якого здійснюється шляхом фінансування виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду України і відповідно до напрямків витратної частини бюджету Пенсійного фонду України. Виплата зазначеного штрафу призведе до нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, так як бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України.

Просить поновити пропущений строк, прийняти до розгляду адміністративний позов та скасувати постанову державного виконавця ВП № 44792221 від 11.12.2014 року про накладення штрафу в сумі 680,00 грн.

Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заперечення, в якому зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішення державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області перебував виконавчий лист № 2-а-2289/11/2211, виданий 16.05.2014 року Нетішинським міським судом Хмельницької області про зобовязання позивача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, який евакуйований із зони відчуження у 1986 році, віднесеному до категорії 2, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачену ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 19.03.2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням проведених виплат.

На підставі вказаного вище виконавчого листа державним виконавцем відділу державного виконавчої служби відкрито виконавче провадження № 44792221 від 18.09.2014 року, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено сторонам для відома та виконання.

Позивачем, в період з 19.03.2011 року по 22.07.2011 року для ОСОБА_1 нараховано 467,77 грн. з урахуванням виплачених сум. Оскільки рішення суду виконано частково, до позивача 11.12.2014 року застосовано штрафні санкції.

23.12.2014 року до Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області направлено повідомлення про злочин відносно посадових осіб УПФ У за невиплату коштів в сумі 467,77 грн.

Вважає, що дії державного виконавця є обґрунтованими та такими, що направлені на повне виконання судового рішення та позбавляють позивача уникнути від виконання рішення суду та законних вимог державного виконавця.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не належать до задоволення на підставі наведеного нижче.

Суд встановив, що 30.09.2011 Нетішинським міським судом Хмельницької області винесено постанову, якою зобовязано позивача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, який евакуйований із зони відчуження у 1986 році, віднесеному до категорії 2, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбачену статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 19 березня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року по справі № 2-а-2289/11/2211 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30.09.2011 року без змін.

16.05.2014 року видано відповідний виконавчий лист. 19.09.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-а-2289/11, виданого Нетішинським міським судом 16.05.2014 року (постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2014 року ВП №44792221) та визначено строк для добровільного виконання - до 24.09.2014.

За невиконання боржником рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області №2-а-2289/11 (виконавчий лист №2-а-2289/11 від 16.05.2014 року) в частині виплати перерахованої пенсії, відповідно до статей 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» 11.12.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області винесена постанова про накладення на управління ПФУ в місті Нетішині Хмельницької області штрафу в розмірі 680,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою від 11.12.2014 року, позивач оскаржив її в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ч. 1 ст. 2 Закону).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 5 Закону вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 75 Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Частиною 3 ст. 75 Закону визначено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

В силу ст. 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Позивач проінформував відповідача листом від 25.09.2014 № 6461/08 про виконання постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30.09.2011 року та постанови державного виконавця від 18.09.2014 року про відкриття виконавчого провадження в частині здійсненого нарахування, однак відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Бюджетні призначення на виплату підвищення до пенсії відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначених у інших розмірах, ніж ті, що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не передбачені. Сума згідно проведеного перерахунку за рішенням суду буде виплачена при відповідному фінансуванні. Зазначене, на думку позивача, свідчить про те, що ним вжито всіх заходів щодо добровільного виконання рішення суду, а невиконання зумовлено поважними причинами (відсутністю коштів).

Відповідно до ст. 124 Конституції України рішення суду ухвалюється іменем України та є обов'язковим до виконання на всій території України. Принцип обов'язковості рішень суду як засади судочинства визначено у ст. 129 Конституції України. Згідно ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, у разі невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, останній зобов'язаний прийняти постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, передбаченому ст. 89 Закону.

Суд вважає безпідставним твердження позивача про виконання ним в повному судового рішення (постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30.09.2011) шляхом здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1, який евакуйований із зони відчуження у 1986 році, віднесеному до категорії 2, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбачену статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 19 березня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням проведених виплат в сумі 467,77 грн. із зазначенням, що виплата пенсії буде проведена за наявності фінансування, оскільки рішенням суду позивача зобов'язано провести як перерахування так і виплату пенсії.

Судом встановлено, та не заперечується представником управлінням ПФУ в м. Нетішині Хмельницької області, що виплата ОСОБА_1 перерахунку пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, з розміру, передбаченого статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 19 березня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням проведених виплат, не проведена.

Посилання позивача на відсутність бюджетного фінансування, як на поважність причин невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, суд вважає безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов'язковість судових рішень безпосередньо закріплена в Конституції України та не потребує додаткового закріплення у судовому рішенні.

Так, у відповідності до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.255 КАС України, постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, являється ознакою складу злочину передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України як невиконання судового рішення.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вiд 23.02.2006 року №3477-IV є джерелом права.

Суд зазначає, що згідно пункту 38 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року по справі «Жовнер проти України» державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. Відповідно до пункту 29 рішення Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 року по справі "Васильєв проти України" виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.

Між тим, з матеріалів справи не вбачається, що неможливість виконання судового рішення підтверджується будь-якими доказами. Листи про виконання рішення суду самі по собі не підтверджують цього факту. Посилання позивача на неможливість виконання рішення суду, у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів щодо реалізації виплати перерахованої пенсії, суд вважає також необґрунтованими, оскільки держава повинна виконувати взяті на себе зобов'язання та не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Адже, відсутність коштів для виплати, стягнутої за рішенням суду, пенсії не може бути підставою для невиконання рішень суду, оскільки судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Суд бере до уваги також те, що відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За наведених вище обставин суд вважає, що приймаючи постанову ВП №44792221 від 11.12.2014 про накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. відповідачем дотримано норми чинного законодавства, відтак відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 104, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову управління Пенсійного фонду України в місті Нетішині Хмельницької області - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя Гаврищук Л.П.