Справа № 2а-1970/3534/12
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Львів№ 9104/178125/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Запотічного І.І, ОСОБА_1

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.10.2012 року у адміністративній справі за позовом Комунального підприємства «Міськавтотранс» Тернопільської міської ради до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Тернопільській області про скасування постанови про застосування фінансових санкцій,

В С Т А Н О В И В:

02.10.2012 року позивач ОСОБА_2 підприємство «Міськавтотранс» Тернопільської міської ради звернувся в суд із позовом до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Тернопільській області про скасування постанови № 144433 від 19.09.2012 року про застосування фінансових санкцій.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.10.2012 року позов задоволено. Суд визнав протиправною та скасував постанову про застосування до позивача фінансових санкцій за № 144433 від 19.09.2012 року в сумі 17000 грн.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Тернопільській області подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права

Апелянт, просить суд, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.10.2012 року скасувати та прийняти нову якою відмовити в позові.

Особи які беруть участь у справі в судове засідання на виклик суду не зявились хоча, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювана постанова прийнята необґрунтовано та без врахування всіх обставин, що мають значення для справи.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Як видно із матеріалів справи, 15.08.2012 року Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Тернопільській області за результатами перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складено акт № 035584 яким встановлено порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання позивачем послуг по перевезенню пасажирів без квитків.

На підставі акту перевірки, 19.09.2012 року Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Тернопільській області винесено постанову № 144433 від 19.09.2012 року про застосування фінансових санкцій за порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг по перевезенню пасажирів без квитків, та застосовано до Комунального підприємства «Міськавтотранс» Тернопільської міської ради фінансові санкції у розмірі 1700 грн.

19.09.2012 року супровідним листом за вих. № 203-05/1-2175 Комунальному підприємству «Міськавтотранс» Тернопільської міської ради направлено постанову № 144433 від 19.09.2012 року про застосування фінансових санкцій для добровільного її виконання.

Згідно статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно ст.30 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлені основні права та обов'язки автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, так, зокрема, автомобільний перевізник, який здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах зобов'язаний забезпечувати дотримання персоналом вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій автобуса при перевезенні пасажирів автомобільним транспортом має право: вимагати від пасажирів виконання їх обов'язків; не допускати до поїздки пасажира, який не має квитка, порушує громадський порядок у салоні автобуса, забруднює його, пасажирів або їх речі; під час посадки в автобус пасажирів на приміському, міжміському або міжнародному маршруті перевіряти наявність квитків на проїзд та перевезення багажу.

Статтею 41 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що пасажир зобов'язаний мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, а за наявності права пільгового проїзду - відповідне посвідчення; виконувати вимоги правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту.

Отже, нормами вказаного закону визначено право а не обовязок водія не допускати до поїздки пасажира який немає квитка.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи пасажири які перебували у маршрутному автобусі без квитків під час перевірки посадовими особами автоінспекції або іншими суб'єктами, які мають таке право, не притягувались до адміністративної відповідальності за безквитковий проїзд відповідно до ч. 2 ст. 135 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що водій ОСОБА_3 продав проїзні квитки громадянам для проїзду у маршрутному автобусі, що підтверджується квитково-касовим листом серії УМБ № 435867.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки, відповідач діяв не у спосіб передбачений законодавством та Конституцією України.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.10.2012 року у справі за № 2а-1970/3534/12 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: І.І. Запотічний

ОСОБА_1