Справа № 819/251/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2013-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/251/13-a

"15" лютого 2013 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі Стасюк А.В.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_2 до Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження: №36056870 від 21.01.2013 року про примусове виконання постанови ВДАІ №230053 від 05.06.2010 року, яка набрала чинності 15.06.2010р.; №36056950 від 21.01.2013 року про примусове виконання постанови ВДАІ №031773 від 03.10.2011 року, яка набрала чинності 13.10.2011р.; №36056661 від 21.01.2013 року про примусове виконання постанови ВДАІ №220404 від 26.04.2010 року, яка набрала чинності 06.05.2010р.; №36056780 від 21.01.2013 року про примусове виконання постанови ВДАІ №116031 від 24.08.2010 року, яка набрала чинності 03.09.2010р. З даними постановами про відкриття виконавчого провадження позивач не погоджується, оскільки, вважає, що постанови ВДАІ було звернуто до виконання з пропуском строків предявлення виконавчого документа до виконання. У звязку з цим, позивач просить визнати протиправними та скасувати вищезазначені постанови про відкриття виконавчого провадження.

В позовній заяві позивач просить розглядати справу за його відсутності, крім цього, до початку судового засідання від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надавши письмові заперечення та пояснивши, що постанови про відкриття виконавчого провадження №36056870 від 21.01.2013 року; №36056950 від 21.01.2013 року; №36056661 від 21.01.2013 року та №36056780 від 21.01.2013 року винесено згідно чинного законодавства, оскільки, постанови ВДАІ №230053 від 05.06.2010 року, №031773 від 03.10.2011 року, №220404 від 26.04.2010 року ВДАІ №116031 від 24.08.2010 року, на підставі яких відкрито дані виконавчі провадження, було предявлено до виконання у строки визначені законом та перебували на виконанні у Першому відділі Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції. Проте, згідно розпорядження начальника управління ДВС Головного управління юстиції у Тернопільській області №2 від 05.04.2012 року «Про проведення територіальної підвідомчості виконавчих проваджень» були направлені до виконання у Другий відділ Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції. У звязку з цим, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

17.01.2013 року на виконання до Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції надішли постанови Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження (надалі ВП): №22582550 при примусовому виконанні постанови ВДАІ №230053 від 05.06.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави 510 грн. штрафу; ВП №23233950 при примусовому виконанні постанови ВДАІ №116031 від 24.08.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави 600 грн. штрафу; ВП №23234812 при примусовому виконанні постанови ВДАІ №220404 від 26.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави 510 грн. штрафу; ВП №29653003 при примусовому виконанні постанови ВДАІ №031773 від 03.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави 850 грн. штрафу.

Державним виконавцем Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанови про відкриття виконавчого провадження: №36056870 від 21.01.2013 року про примусове виконання постанови ВДАІ №230053 від 05.06.2010 року, яка набрала чинності 15.06.2010р.; №36056950 від 21.01.2013 року про примусове виконання постанови ВДАІ №031773 від 03.10.2011 року, яка набрала чинності 13.10.2011р.; №36056661 від 21.01.2013 року про примусове виконання постанови ВДАІ №220404 від 26.04.2010 року, яка набрала чинності 06.05.2010р.; №36056780 від 21.01.2013 року про примусове виконання постанови ВДАІ №116031 від 24.08.2010 року, яка набрала чинності 03.09.2010р.

Постанови Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження були направлені до виконання у Другий відділ Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції згідно Розпорядження начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області №2 від 05 квітня 2012 року «Про проведення територіальної підвідомчості виконавчих проваджень».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV (далі Закон №606-XIV) - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 та п.6 ч.2 ст.17 Закону №606-XIV - примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно п.10. ч.1. ст.49 Закону №606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Частинами 1-2 ст.25 Закону №606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 1 ст. 11 Закону №606-XIV визначено, що Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 19 Закону №606-XIV визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону №606-XIV виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи, заяви про примусове виконання, згідно яких було відкрито виконавчі провадження №36056870, №36056950, №36056661 та №36056780 від 21.01.2013, були подані не органом ВДАІ, який видав виконавчий документ, а були скеровані за належністю, згідно чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, беручи до уваги наведене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що державний виконавець при винесенні постанов про відкриття виконавчого провадження №36056870, №36056950, №36056661, №36056780 від 21.01.2013 року діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» , а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що строк пред»явлення виконавчого документа, передбачений ч.1п.1 ст.22 Закону закінчився, тому державний виконавець зобов»язаний був винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Такі твердження позивача не заслуговують на увагу, оскільки заяви про примусове виконання подані не органом ВДАІ, який видав виконавчий документ, а скеровані за належністю Першим відділом ДВС Тернопільського міського управління юстиції.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 70, 71, 77, 94, 137, 160-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження №36056870, №36056950, №36056661, №36056780 від 21.01.2013 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку встановленому ст. 254 КАС України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені ст.186 КАС України.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.