Справа № 804/20648/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 р. справа № 804/20648/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Крюковій О.В.

представник позивача не прибув

представник відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства закритого типу "Амургазбуд" про стягнення податкового боргу в сумі 35828,60 грн., шляхом стягнення коштів платника податків, що перебувають у його власності, -

ВСТАНОВИВ :

12.12.2014 року Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Акціонерного товариства закритого типу «Амургазбуд» (далі АТЗТ «Амургазбуд», відповідач), в якому просить стягнути податковий борг з АТЗТ «Амургазбуд» () в сумі 35828,60 грн. шляхом стягнення коштів платника податків, що перебувають у його власності.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг по орендній платі з юридичних осіб за період з 24.07.2014 року по 04.12.2014 року у розмірі 32570,60 грн. та по податку на додану вартість у розмірі 3258,00 грн., який утворився внаслідок несплати податкових зобовязань, самостійно визначених в поданих деклараціях. Відповідачем сума податкового боргу у добровільному порядку не сплачена, у звязку із чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2014 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Керуючись частиною 4 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з неможливістю ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с.45).

Представники сторін у судове засідання не прибули.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи. На адресу суду 19.01.2015 року надав письмові заперечення (а.с. 29-31), в обґрунтування яких зазначив, що на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 13.07.2005 року № 238/29 між Дніпропетровською міською радою та АТЗТ «Амургазбуд» було укладено два Договори оренди землі, за умовами яких АТЗТ «Амургазбуд» прийняв в строкове платне користування земельні ділянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Юннатів, 12. Відповідно до умов укладеного договору річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки та дорівнює розміру земельного податку, та складає 9140,09 грн., отже щомісячна орендна плата складає 761,68 грн., проте податковим органом встановлюється завищений розмір орендної плати, без врахування діючих договірних норм. Вважає, що в разі законодавчої зміни граничного розміру орендної плати, без внесення змін до укладених договорів оренди, орендар не зобовязаний перераховувати орендну плату в більшому розмірі аніж встановлено договором оренди.

Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що АТЗТ «Амургазбуд» () 04.08.1995 року зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», до функцій державних податкових інспекцій віднесено здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до вимог чинного законодавства України, земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю з 01 січня 2011 року - Податковим Кодексом України. При цьому статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України), плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Так, згідно статей 269, 270 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі (яким в даному випадку виступає позивач). Об'єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Законом України «Про оренду землі» статтею 1 визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Судом встановлено, що на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 13.07.2005 року № 238/29 між Дніпропетровською міською радою та АТЗТ «Амургазбуд» (орендар) було укладено Договір оренди землі від 12.09.2005 року, предметом якого є передача у строкове платне користування земельної ділянки за адресою: пров. Юннатів, 12 площею 0,0844 га строком на 15 років (а.с. 32-34).

Також, 12.09.2005 року на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 13.07.2005 року № 238/29 між Дніпропетровською міською радою та АТЗТ «Амургазбуд» (орендар) було укладено Договір оренди землі, предметом якого є передача у строкове платне користування земельної ділянки за адресою: пров. Юннатів, 12 площею 0,2062 га строком на 15 років (36-38).

Пунктами 4 укладених договорів визначено, що орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки.

Актами приймання-передачі земельної ділянки засвідчено факт передачі земельний ділянок за договорами оренди від 12.09.2005 року.

Згідно пункту 285.1 статті 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Згідно пункту 286.2 статті 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

15.01.2015 року ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська було здійснено розрахунок земельного податку за 2014 рік та вираховано суму орендної плати, яка підлягає сплаті в розмірі 78169,47 грн. (в тому числі за січень-листопад 2014 року по 6514,12 грн. щомісячно, за грудень 2014 року 6514,15 грн.), виходячи із 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а саме: земельної ділянки площею 0,2062 га 1 807123,88 грн., площею 0,0844 676725,14 грн.

Так, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку, як визначено у пункті 288.1 статті 288 Податкового кодексу України, є договір оренди такої земельної ділянки.

За приписами пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

не може бути меншою:

для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;

для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Тобто, з 01 січня 2011 року мінімальний розмір річної орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності та грошову оцінку яких встановлено, становить 3% від їх грошової оцінки.

Статтею 289 Податкового кодексу України вказано, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно статті 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є:

нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Доказів на підтвердження того, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок, переданих в оренду АТЗТ «Амургазбуд» станом на 2014 рік складає 914009,37 грн., як зазначає в своїх запереченням відповідач, останнім не надано.

Суд зазначає, що приймаючи до уваги те, що збільшення мінімального розміру орендної плати за землю відбулося не у звязку з волевиявленням сторін договору, а у звязку зі зміною ставки податку відповідно до закону, необхідність сплати орендної плати у новому розмірі виникла у відповідача незалежно від внесення змін до договорів оренди за ініціативою сторін договору оренди землі.

Таким чином податковий борг АТЗТ «Амургазбуд» по орендній платі за період з 24.07.2014 року по 04.12.2014 року складає 32570,60 грн., у тому числі: термін сплати 30.07.2014 року 6514,12 грн.; термін сплати 30.08.2014 року 6514,12 грн.; термін сплати 30.09.2014 року 6514,12 грн.; термін сплати 30.10.2014 року 6514,12 грн.; термін сплати 30.11.2014 року 6514,12 грн..

15.07.2014 року відповідачем подано до ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2014 року з самостійно нарахованою у рядку 25 сумою, яка підлягає сплаті в розмірі 623 грн.

17.08.2014 року відповідачем подано до ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року з самостійно нарахованою у рядку 25 сумою, яка підлягає сплаті в розмірі 859 грн.

14.09.2014 року відповідачем подано до ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року з самостійно нарахованою у рядку 25 сумою, яка підлягає сплаті в розмірі 579 грн.

12.10.2014 року відповідачем подано до ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року з самостійно нарахованою у рядку 25 сумою, яка підлягає сплаті в розмірі 577 грн.

15.11.2014 року відповідачем подано до ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з самостійно нарахованою у рядку 25 сумою, яка підлягає сплаті в розмірі 620 грн.

Згідно до пункту 36.1, пункту 36.2 статті 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визначені суми податкових зобов'язань, відповідачем у встановлені законодавством строки та в повному обсязі сплачені не були.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до норм статті 59 ПК України, позивачем 01.04.2013 року сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 378 про обовязок відповідача сплатити податковий борг по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 6513,79 грн..

Згідно пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Підстави ж для відкликання податкової вимоги встановлені статтею 60 Кодексу, - такі підстави для відкликання вимог у даному випадку відсутні.

Відповідно пункту 60.6 статті 60 ПК України, якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається.

Отже, Податковий кодекс не передбачає направлення необмеженої кількості податкових вимог в залежності від будь-яких обставин. Направлення нової податкової вимоги можливе виключно у разі відкликання попередньої відповідно до Кодексу, наприклад, у зв'язку із погашенням боргу у повному обсязі. Натомість існування боргу, який виник раніше і має певну динаміку часткового збільшення/зменшення, унеможливлює прийняття інших вимог до повного зменшення абсолютного значення цього боргу на конкретну дату.

При досліджені матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що на день розгляду справи судом, суми податкових зобовязань відповідачем не сплачені, податкове повідомлення-рішення та вимога не оскаржені.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Відповідно до статті 16 ПК України платники податків зобов'язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.

Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Вирішуючи спір, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства закритого типу "Амургазбуд" про стягнення податкового боргу в сумі 35828,60 грн., шляхом стягнення коштів платника податків, що перебувають у його власності - задовольнити.

Стягнути податковий борг з Акціонерного товариства закритого типу «Амургазбуд» () шляхом стягнення коштів платника податків, що перебувають у його власності, в сумі 35828,60 грн. (тридцять пять тисяч вісімсот двадцять вісім гривень 60 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1