Справа № 805/1065/15-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олішевська В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року справа №805/1065/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Жаботинської С.В.,

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 р. у справі № 805/1065/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ Сталь» до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування рішення № від 04.12.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску про нарахування штрафу у розмірі 23359,83 грн. та пені в розмірі 3036,78 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ Сталь» до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування рішення № від 04.12.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску про нарахування штрафу у розмірі 23359,83 грн. та пені в розмірі 3036,78 грн. задоволено. Визнано неправомірним та скасувати рішення № НОМЕР_1 від 04.12.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску про нарахування штрафу у розмірі 29622,76 грн. та пені у розмірі 12315,68 грн. Визнано неправомірним та скасувати рішення № НОМЕР_2 від 04.12.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску про нарахування штрафу в розмірі 23359,83 грн. та пені в розмір 3036,78 грн.(арк..справи 139-142)

Не погодившись з таким рішенням, відповідач Маріупольська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (арк.справи 143,144)

Апеляційний розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження з врахуванням приписів частини 6 статті 128, пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на те, що жодна з осіб, які беруть участь у справі не прибула у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю АГ СТАЛЬ зареєстровано в якості юридичної особи 14.09.1993 р. за № 0000049, 6, перебуває на податковому обліку в Маріупольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Донецькій області.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до податкового органу надані звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за вересень та жовтень 2014 р. Відповідно до яких позивачем самостійно визначено до сплати загальну суму страхових внесків за вересень 2014 р. - 778583,43 грн., за жовтень 2014 р. - 594698,32 грн.

Згідно копій платіжних доручень від 03.12.2014 р. № 365, 366 які маються в матеріалах справи позивачем здійснювалась сплата визначених грошових зобовязань за вересень 2014 р., жовтень 2014 р.

05.12.2014 р. Маріупольською ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області проведена камеральна перевірка з питання несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 21.11.2014 р. по 03.12.2014 р., за результатами якої складено акт № 510/17-12/20330053.

Перевіркою встановлено несвоєчасна сплата єдиного внеску відповідно до Додатка 4 "Звіт про суму нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" № НОМЕР_3 від 08.11.2014 р. у загальній сумі 233598,32 грн., внаслідок чого порушено положення п. 11 ст. 9 розділу III Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р., п.75.1 ст. 75, ст. 76 Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийняті рішення від 04.12.2014 р. № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 41938,44 грн., з яких штраф у розмірі 29622,76 грн., пеня у розмірі 12315,68 грн., та рішення № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 26396,61 грн., з як їх штраф у розмірі 23359,83 грн., пеня у розмірі 3036,78 грн.

Не погодившись з прийнятими відповідачем рішеннями від 04.12.2014 р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій позивачем були подані скарги до Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області та Державної фіскальної служби України. За результатами розгляду скарг ТОВ "АГ СТАЛЬ" прийняті рішення Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області № 868/10 від 30.12.2014 р. та рішення ДФС України № 3438/6/99-99-10-01-07-15 від 20.02.2015 р., відповідно до яких скарги позивача залишені без задоволення, рішення від 04.12.2014 р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 без змін.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач 02.10.2014 р. звертався до Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області з заявою про повернення надмірно сплачених грошових зобовязань по податку на прибуток в сумі 900000 грн., які були сплачені платіжним дорученням № 7371 від 02.04.2014 р.

23.03.2015 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про звільнення від виконання своїх обовязків з ЄСВ, відповідно до якої просив звільнити ТОВ "АГ СТАЛЬ", як платника єдиного внеску від виконання своїх зобовязань визначених ч. 2 с. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування " на період з вересня 2014 р. до закінчення проведення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. А також, скасувати раніше прийняті рішення від 04.12.2014 р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (зі змінами та доповненнями на час спірних правовідносин) платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (зі змінами та доповненнями на час спірних правовідносин) передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з п. 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (зі змінами та доповненнями на час спірних правовідносин) єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (зі змінами та доповненнями на час спірних правовідносин) орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно ч. 10 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (зі змінами та доповненнями на час спірних правовідносин) на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною 14 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Відповідно до пп. 7.2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року № 455, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем порушено строк сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування відповідно до самостійно визначених грошових зобовязань за період вересень, жовтень 2014 р., про що також не заперечує позивач.

В свою чергу колегія суддів зазначає, що Закон України від 02.09.2014 № 1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 11 Закону України № 1669 внесено зміни до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а саме розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону доповнено пунктом 9-3 такого змісту: платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Статтею 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено терміни, а саме: період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції Кабінетом Міністрів України затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення розпорядженням № 1053-р від 30.10.2014 р.

Дію розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 р. "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" призупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р.

Колегія суддів зазначає, що Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/18330/14 від 09.02.2015 року за позовом Адвокатського об'єднання Головань і партнери до Кабінету Міністрів України, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Укрспецмаш про визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р. задоволено частково. Визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р.. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Проте 15.04.2015р. у справі №826/18330/14 Київським апеляційним адміністративним судом залишено без змін постанову окружного адміністративного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року, якою визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 5 листопада 2014 р. «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053» та на виконання положень ч.1 ст. 171 КАС України, зобовязано Кабінет Міністрів України невідкладно опублікувати резолютивну частину даної постанови суду у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Отже постанова суду набрала законної сили з дня прийняття ухвали Київського апеляційного адміністративного суду. На даний час розпорядження Кабінету Міністрів України внесено до єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Посилання апелянта на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2015 року, якою зупинено виконання постанови окружного адміністративного суду м. Києва та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду, судова колегія не приймає, оскільки постанова суду набрала законної сили з дня прийняття ухвали Київського апеляційного адміністративного суду.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що на даний час не зупинено дію нормативно-правового акту - розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079-р. з урахуванням вимог ст. 171 КАС України та ст. 117 КАС України.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ТОВ АГ Сталь зареєстровано за адресою: 87524, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Сеченова, 63-А, відповідно до п. 20, ст. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р м. Маріуполь входить до зазначеного переліку.

В звязку з чим колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позивач звільняється від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану, а також відповідальність, штрафи та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків не застосовуються.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю АГ СТАЛЬ м. Маріуполь до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області про Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення № НОМЕР_1 від 04.12.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску про нарахування штрафу у розмірі 29622,76 грн. та пені у розмірі 12315,68 грн., визнання неправомірним та скасування Рішення № НОМЕР_2 від 04.12.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску про нарахування штрафу в розмірі 23359,83 грн. та пені в розмір 3036,78 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 167, 195,197, п.1 ч.1 ст. 199, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 р. у справі № 805/1065/15-а залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 р. у справі № 805/1065/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: С.В.Жаботинська

ОСОБА_2