Справа № 826/4607/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4607/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.15р. у справі №826/4607/15 за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Володковича В.В. про визнання протиправним та скасування рішення; зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправним та скасування рішення №19627118 від 26.02.15р. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за заявою реєстраційний номер 10205608 від 13.02.15р.; зобов'язання Реєстраційної служби ГУЮ у місті Києві провести державну реєстрацію права власності на машиномісце НОМЕР_1 в новозбудованому житловому будинку АДРЕСА_1 в м. Києві за заявою реєстраційний номер 10205608 від 13.02.15р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.15р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що позивачем було надано усі необхідні документи для здійснення державної реєстрації права власності на машиномісце; державним реєстратором безпідставно відмовлено позивачу у державній реєстрації.

Ухвалою апеляційного суду від 16.07.15р. на підставі ч.4 ст. 193 КАС України закрито апеляційне провадження в частині вимог про зобов'язання Реєстраційної служби ГУЮ у місті Києві провести державну реєстрацію права власності на машиномісце НОМЕР_1 в новозбудованому житловому будинку АДРЕСА_1 в м. Києві за заявою реєстраційний номер 10205608 від 13.02.15р., у зв'язку з відмовою апелянта від вимог у цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в частині вимоги про визнання протиправним та скасування рішення №19627118 від 26.02.15р. про відмову у державній реєстрації прав, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.02.15р. уповноважений представник позивача звернувся до Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві з заявою про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно: машиномісце НОМЕР_1, загальною площею 15,1 кв., яке знаходиться у підвальному приміщенні за адресою АДРЕСА_1

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, на підставі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.13р. №868, державним реєстром прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві Володковичем В.В. прийнято рішення від 26.02.15р. №19627118 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Підставою для відмови у реєстрації права власності на машиномісце слугувало те, що згідно з відомостей з ДРРП за ТОВ фірма «КОНСОЛЬ ЛТД» наявні обтяження.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав відповідно до вимог закону.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004р. № 1952-IV (надалі - Закон № 1952-IV).

Згідно ч.1 ст.4 Закону № 1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

До повноважень органу державної реєстрації прав належить, зокрема: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами України (ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-IV).

Пунктами 1,2 частини 2 ст. 9 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

Так, відповідно до ч.1 ст.24 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відповідно до ч.4 цієї ж норми, відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Таким чином, перелік підстав для відмови є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Обставини справи свідчать про те, що позивачем подано усі документи, необхідні для здійснення державної реєстрації прав, як то передбачено Законом № 1952-IV та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.13р. № 868, чого не заперечив відповідач.

Підставою для відмови слугувала Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 26.02.15р., відповідно до якої у Державному реєстрі речових прав зареєстроване обтяження (арешт) всього нерухомого майна ТОВ фірма «Консоль ЛТД» за заявою органів державної виконавчої служби в межах виконавчих проваджень за постановами ВДВС.

Разом з тим, ТОВ фірма «Консоль ЛТД» не є та не була власником майна щодо якого позивачем подано заяву.

З матеріалів справи вбачається, що вказане майно (машиномісце НОМЕР_1 у підземному паркінгу) передано позивачу за актом приймання-передачі від 05.02.2014р. на виконання договору про спільну діяльність дольової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку від 16.05.03р. №0693/322-42 та додаткової до нього угоди від 22.10.2013р., укладеного між ТОВ фірма «Консоль ЛТД» та позивачем.

Відповідно до умов вказаного Договору з урахуванням внесених додатковою угодою від 22.11.13р. змін, учасники даного Договору без створення юридичної особи на основі своїх об'єднаних паїв зобов'язались спільно діяти для досягнення цілі: отримання правовстановлюючих документів, проектування та введення в експлуатацію житлово-громадського комплексу по АДРЕСА_1 м. Києва (1 черга будівництва, 4-секційного будинку), названого в подальшому «Об'єкт».

Відповідно до п.3.2 Договору, у зв'язку зі зміною загальної площі Об'єкту, власник паю по закінченню будівництва об'єкта, з створеної учасниками загальної долі власності виділяється його доля в натурі, у вигляді - 3-х кімнатної квартири №101 на 12 поверсі, загальною площею, згідно технічного паспорта БТІ 173,6 кв.м., а також одне машиномісце НОМЕР_1 у підземному паркінгу.

Пунктом 9.4 Договору передбачено, що оформлення права власності на «Долю власника паю» проводиться ним при організаційній співпраці фірми після повної оплати паю у встановленому законом порядку зі сплатою усіх можливих податків, зборів та платежів. Строки оформлення документів відповідають особливостям чинного законодавства.

Як свідчать обставини справи, позивачем повністю сплачено пайовий внесок у розмірі 212 160 дол. США, що підтверджується довідкою від 05.02.14р. ТОВ фірма «Консоль ЛТД».

Так, відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до частин 2,3 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно з частинами 1, 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У даному випадку, виходячи з наведених правових норм, у ТОВ фірми «Консоль ЛТД» не виникло право власності на майно щодо якого позивачем подано заяву.

Як зазначалось вище, проведення державної реєстрації прав на вказане майно позивачем ініціювалось вперше у зв'язку з виконанням договору та передачею майна.

За наведених обставин та правових норм, рішення про відмову з підстав наявності обтяжень на все нерухоме майно ТОВ фірма «Консоль ЛТД» - протиправне, а тому вимоги апелянта у цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим покликання суду першої інстанції на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.53-54) щодо зареєстрованого договору іпотеки від 15.03.2013р., як на підставу для відмови у задоволенні позову у вказаній частині позовних вимог, оскільки по-перше, такі відомості згідно матеріалів реєстраційної справи не слугували підставою для відмови у державній реєстрації права, по друге, обтяження за вказаним договором іпотеки стосується майнових прав на вбудоване нежитлове приміщення площею 270 кв м на 1 поверсі, в осях 20-25, тоді як заява подана щодо реєстрації майна, яке знаходиться у підвалі, згідно технічного паспорта, експлікації та плану машиномісця НОМЕР_1.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення №19627118 від 26.02.15р. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за заявою реєстраційний номер 10205608 від 13.02.15р.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суду дійшла висновку про скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.15р. у справі №826/4607/15 та ухвалення нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.195, 196, 202, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.15р. у справі №826/4607/15 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.15р. у справі №826/4607/15 - скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Володковича В.В. Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві №19627118 від 26.02.15р. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за заявою реєстраційний номер 10205608 від 13.02.15р.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст постанови складений: 16.07.15р.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Романчук О.М.

Пилипенко О.Є.