Справа № 804/8537/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
13 липня 2015 р.Справа №804/8537/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Созидатель» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу №523 від 09.07.2015 року, -
Ухвалою суду від 13 липня 2015 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.
Проте, вже 09.07.2015 року Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, не дочекавшись 10 денного строку надання товариством відповідних документів, звернулося до товариства з наказом №523 від 09.07.2015р. «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Созидатель»», посилаючись, зокрема, на ст.78.1.12 ПКУ.
Позивач вважає наказ протиправними, та таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства України, оскільки, на думку позивача, відповідно до пункту 78.1.12 статті 78 Податкового кодексу України та п. 4 Указу Президента України від 23.07.1998 року № 817/98 «Про деякі заходи щодо дерегулювання підприємницької діяльності», спірний наказ про проведення документальної позапланової перевірки на підставі п. 78.1.12 ст. 78 ПКУ має бути виданий саме контролюючим органом вищого рівня, яким, в даному випадку, є ДФС у Дніпропетровській області.
Крім того, позивач зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Созидатель» 09.04.2015 року надано до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області Заяву про застосування процедури податкового компромісу по декларуванню податків на додану вартість за період січень-березень 2014 року та податку на прибуток за 2014 року. Рішенням ДПІ № 52-р(пк) від 21.04.2015 року було погоджено застосування процедури податкового компромісу та недоцільності проведення документальної позапланової перевірки, а товариством було сплачено у повному обсязі взяті зобовязання, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, долученими до матеріалів справи.
Отже, позивач вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам товариства, зокрема, шляхом накладенням адміністративного арешту на майно позивача у звязку з недопущенням відповідача до перевірки та у звязку з очевидними ознаки протиправності оскаржуваного рішення (наказу № 523 від 09.07.2015 року) суб'єкта владних повноважень щодо проведення перевірки, а також у звязку з тим, що для відновлення прав та інтересів позивачу доведеться докласти значних зусил.
А тому, з метою недопущення порушення прав товариства до вирішення адміністративного позову по суті, позивач просить застосувати заходи забезпечення адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень.
За ч.3, ч.4 ст. 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається двома способами: шляхом зупинення дії рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та шляхом заборони вчиняти певні дії.
Розглянувши клопотання, суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до п.17 а.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову, суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень.
Клопотання про забезпечення адміністративного позову має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами. Виходячи із змісту клопотання та позовної заяви, суд вважає заявлене клопотання необґрунтованим, оскільки відсутні докази, які підтверджують необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а саме такі, що доводять існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також доводять існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Суд зазначає, що заява не містить інформації щодо того, що в період з моменту звернення з позовом до часу розгляду позовної заяви відбудеться невідворотне порушення прав заявника.
Також, позивачем не надано і доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання в подальшому рішення суду, прийнятого у цій справі.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні клопотання про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Созидатель» - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя ОСОБА_1