Справа № 2-а-60/10/1970
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2010-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-60/10/1970

25 лютого 2010 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, колегією в складі:

головуючого судді Мірінович У.А.

суддів Данилевич Н.А.

ОСОБА_1

при секретарі Надвиничній Г.Я.

за участю:

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача 1 (Державної податкової адміністрації Тернопільської області) ОСОБА_4 Довіреність № 190/10/10-014/10 від 12.01.2010р.,

представника відповідача 2 (Державної податкової інспекції у Чортківському районі Тернопільської області) - ОСОБА_5 Довіреність №8561/8/10-011 від 24.12.2009р.,

представник відповідача 3 (Державної податкової адміністрації України) не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Тернополі адміністративну справу

за позовом субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2

до Державної податкової адміністрації України,

Державної податкової адміністрації Тернопільської області,

Державної податкової інспекції у Чортківському районі Тернопільської області

про скасування рішення ДПА України №5347/Ф/25-0315 від 06.11.2009року, рішення ДПА у Тернопільській області №13871/6/25-007/335 від 18.09.2009року, рішення № від 17.08.2009року ДПІ Чортківському районі ,-

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2009року субєкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_2 (надалі СПД ОСОБА_2Є.) звернулась в суд з позовом до Державної податкової адміністрації України (надалі ДПА України), Державної податкової адміністрації Тернопільської області (надалі ДПА в Тернопільській обл.), Державної податкової інспекції у Чортківському районі Тернопільської області (надалі ДПІ в Чортківському р-ні) про скасування рішення № від 17 серпня 2009 року, яким визначено СПД ОСОБА_2 до сплати суму 11769,25 грн. на підставі акту перевірки від 10 серпня 2009 року №484/23- та про скасування рішення ДПА України №5347/Ф/25-0315 від 06.11.2009року, рішення ДПА у Тернопільській області №13871/6/25-007/335 від 18.09.2009року прийнятих по результатах розгляду скарг СПД ОСОБА_2 на рішення № від 17.08.2009 року прийняте ДПІ Чортківському р-і в порядку апеляційного узгодження податкового зобов'язання.

У позовній заяві, СПД ОСОБА_2 зазначає, що працівниками органу державної податкової служби не було повідомлено підприємця про проведення планової перевірки, в наслідок чого, СПД ОСОБА_2 була позбавлена права на безпосередню участь у проведенні такої перевірки та права на належну підготовку до неї.

Також, СПД ОСОБА_2 вважає, що рішення № від 17.08.2009року прийняте ДПІ Чортківському р-ні на підставі акту перевірки від 10 серпня 2009 року №484/23- є протиправним з огляду на наступне.

Під час перевірки СПД ОСОБА_2, працівниками органів державної податкової служби було встановлено та зафіксовано в акті, що підприємцем здійснюється роздрукування та зберігання фіскальних звітних чеків, шляхом їх підклеювання до сторінок книги ОРО. Однак, не зважаючи на встановлені факти, перевіряючими було зроблено висновок про не оприбуткування підприємцем готівки на суму 2353,85грн., яка відображена в підклеєних у книзі ОРО фіскальних звітних чеках, виходячи лише з того, що СПД ОСОБА_2 не вписано відображені в чеках суми отриманих готівкових в книгу ОРО, причому фактів наявності в касі підприємця не облікованих грошових коштів перевіряючими встановлено не було.

На думку позивача, в даному випадку має місце порушення порядку ведення розрахункової книги, про що зазначають і самі перевіряючи в акті, а саме: встановлено порушення п.7.5 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, який розроблений на виконання Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і який визначає фінансові санкції за порушення порядку використання книги ОРО.

Позивач також зазначив, що п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні не визначає сам порядок та процедуру оприбуткування готівки, а тому вважає, що виявлене перевіряючими порушення порядку ведення книги ОРО, не може бути підставою для висновку про не оприбуткування готівки.

З огляду на викладене, позивач просить також врахувати положення пункту 4.4.1. Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами», якими визначено, що у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Ухвалою суду від 14 січня 2010 року відкрито провадження і справа призначена до розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з мотивів викладених в позовній заяві. Просили скасувати рішення № від 17 серпня 2009 року, рішення ДПА України №5347/Ф/25-0315 від 06.11.2009року, рішення ДПА у Тернопільській області №13871/6/25-007/335 від 18.09.2009року, як такі що є протиправними.

Представник ДПІ у Чортківському районі проти задоволення позову заперечував з мотивів викладених в письмовому запереченні на адміністративний позов.

Представник ДПА Тернопільської області проти задоволення позову також заперечував, з тих же мотивів, що і Відповідач 2. Крім того, відмітив, що вимоги позивача про скасування рішення ДПА України №5347/Ф/25-0315 від 06.11.2009 року та рішення ДПА у Тернопільській області №13871/6/25-007/335 від 18.09.2009 року є безпідставними з огляду на те, що дані рішення прийняті в порядку адміністративного оскарження та жодним чином не впливають на права та інтереси позивача, так як згідно них рішення № від 17.08.2009 року залишено без змін.

Відповідач ДПА України, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом, повторно в судове засідання не прибув, про причини свого не прибуття суд не повідомив, заперечень на позов не подав.

Суд вислухав пояснення позивача, представника позивача, заперечення представників відповідачів, повно, всебічно та обєктивно оцінив докази на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності та надав їм юридичну оцінку.

Зокрема, судом встановлено, що позивач - СПД ОСОБА_2 зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності фізична особа та взята на облік як платник податків у Державній податковій інспекції у Чортківському районі.

Згідно із планом перевірок субєктів господарської діяльності сфери готівкового обігу на серпень 2009 року по Тернопільській області, а саме по ДПІ в Чортківському районі, затвердженого заступником голови начальника ДПА в Тернопільській області (а.с. 26-28), на підставі направлень ДПА в Тернопільській області від 05 серпня 2009 року №5117/23-3, №5118/23-3 (а.с. 25), працівниками ДПА в Тернопільській області, а саме: головним державним податковим ревізором-інспектором ІІІ рангу гр. ОСОБА_6 та старшим державним податковим ревізором-інспектором І рангу гр. ОСОБА_7, 10 серпня 2009 року проведена перевірка господарської одиниці магазину-кафетерію, що розташований за адресою с.Товстеньке, Чортківського р-ну та належить позивачу.

Перевірку проведено з відома і в присутності гр. ОСОБА_8, яка відповідно працює продавцем магазину СПД ОСОБА_2

За результатами проведеної перевірки складено акт від 10 серпня 2009 року №484/23-, у якому встановлено порушення позивачем пункту 2.6 статті 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 15.12.2004р. №637 із змінами і доповненнями (надалі Положення), а саме, не здійснено облік готівкових коштів в сумі 2353,85грн. отриманих при проведенні розрахунків із застосуванням РРО МІNІ 500.02 МЕ заводський №57132810, фіскальний № у повній сумі їх фактичного надходження у КОРО №р/3 та №р/4 на підставі фіскальних звітних чеків РРО, а сама в КОРО №р/3 та №р/4 не оприбутковано готівкові кошти в сумі:

209,60грн. згідно Z-звіту №0682 від 01.08.09р.;

130,05грн. згідно Z-звіту №0683 від 02.08.09р.;

51,00грн. згідно Z-звіту №0684 від 03.08.09р.;

226,21 грн. згідно Z-звіту №0685 від 04.08.09р.;

204,44грн. згідно Z-звіту №0686 від 05.08.09р.;

428,16грн. згідно Z-звіту №0687 від 06.08.09р.;

248,94грн. згідно Z-звіту №0688 від 07.08.09р.;

431,35грн. згідно Z-звіту №0689 від 08.08.09р.;

384,10грн. згідно Z-звіту №0690 від 09.08.09р. (всього на суму 2353,85грн.)

та виявлено порушення п.7.5. Порядку реєстрації та ведення КОРО та РК, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000р. №614 із змінами та доповненнями (а.с.10).

На підставі акта перевірки, пункту 11 статті 11 Закону України Про державну податкову службу України від 04 грудня 1990 року №509 та згідно із ст.1 абз.3 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.1995року із змінами і доповненнями, ДПІ у Чортківському районі прийняте рішення від 17 серпня 2009 року № про застосування до СПД ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 11769,25 грн. (2353,85грн * 5 = 11769грн.), тобто пятикратний розмір неоприбуткованої суми (а.с. 8, 24).

Не погодившись із прийнятим рішенням, СПД ОСОБА_2 звернулася у відповідності до пп. 5.2.2.п.2.2. ст..2 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення. Згідно рішення №13871/6/25-007/335 від 18.09.2009р. прийнятого ДПА в Тернопільській області, скарга СПД ОСОБА_2 від 25 серпня 2009р. залишена без задоволення, а рішення ДПІ у Чортківському районі від 17 серпня 2009 року № без змін.(а.с.6-8).

15 жовтня 2009 року, СПД ОСОБА_2 звернулась з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня ДПА України. Згідно рішення ДПА України №5347/Ф/25-0315 від 06.11.2009 року скарга СПД ОСОБА_2 залишена без задоволення, а рішення ДПІ у Чортківському районі від 17 серпня 2009 року № без змін (а.с. 5-6).

Не погоджуючись із рішеннями СПД ОСОБА_2 звернулась з позовом у суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності визначаються Законом України від 04 грудня 1990 року №509 Про державну податкову службу України(Закон №509), відповідно до якого відповідачі є органами державної податкової служби і субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, що тягне за собою розгляд цього спору за правилами КАС України згідно із положеннями пункту 4 частин першої статті 17 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 статті 11 Закону №509, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Згідно із пунктом 3.1 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 27 травня 2008 року №355, контроль за здійсненням субєктами господарювання розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі, а також операцій купівлі-продажу іноземної валюти та касових операцій, а також наявністю свідоцтв про державну реєстрацію, патентів і ліцензій здійснюють органи державної податкової служби шляхом проведення відповідно до щомісячних планів податкового органу планових перевірок та позапланових перевірок у випадках, передбачених законодавством, на підставі рішення керівника органу державної податкової служби.

За приписами пункту 1 частини першої, частини другої статті 11 Закону України Про державну податкову службу в Україні, посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку; направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу Державної податкової служби.

Як свідчать матеріали справи, перевірка позивача проведена посадовими особами ДПА в Тернопільській області на підставі плану перевірок на серпень місяць 2009 року та у відповідності до належним чином оформлених направлень.

Крім того, пунктом 2.10 наведених вище Методичних рекомендацій передбачено, що за результатами проведеної перевірки щодо контролю за здійсненням субєктами господарювання розрахункових операцій у сфері готівкового обігу складається типовий акт.

Згідно із Порядком оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавча, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 року №327, акт перевірки це службовий документ, який стверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявленні порушень вимог чинного законодавства субєктами господарювання.

Титульний аркуш акта перевірки заповнюється на номерному бланку органу державної податкової служби.

Підписується акт перевірки посадовими особами субєкта господарювання та посадовими особами органу державної податкової служби, які здійснювали перевірку за місцезнаходженням такого субєкта й однин примірник акта вручається такій посадовій особі.

У разі незгоди посадових осіб із висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати до органу державної податкової служби заперечення до акта перевірки.

Головним державним податковим ревізором-інспектором ІІІ рангу та старшим державним податковим ревізором-інспектором І рангу, посадовими особами ДПА у Тернопільській області, за результатами перевірки складено відповідний акт, підписано його та один примірник вручено продавцю СПД ОСОБА_2

Таким чином, з аналізу наведених правових положень, встановлених обставин, вбачається дотримання відповідачем порядку проведення перевірки за додержанням СПД ОСОБА_2 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявністю торгових патентів та ліцензій.

Що ж стосується безпосередньо встановленого порушення, то дійсно, з метою вдосконалення організації готівкового обігу, зміцнення касової дисципліни, підвищення ефективності контролю за додержанням субєктами господарської діяльності встановленого порядку ведення операцій з готівкою у національній валюті, посилення відповідальності за додержанням ними норм з регулювання обігу готівки та виконання своїх зобовязань перед бюджетами і державними цільовими фондами Президентом України прийнято указ в якому установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами громадянами України, іноземним громадянами та особами без громадянства, які є субєктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюється Національним банком України, до них застосовуються штрафні санкції у вигляді штрафу. Зокрема, абз. 3 ст.1 вказаного Указу Президента встановлено, що за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки застосовується штраф у пятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Проте, слід зазначити, що відповідно до пунктів 1.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті, оприбуткування готівки це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (РРО) або використанням розрахункових книжок (РК) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

З урахуванням того, що СПД ОСОБА_2 проводить готівкові розрахунки із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, то вона повиння провести готівкові кошти у повній сумі їх фактичних надходжень через реєстратор розрахункових операцій, роздрукувати фіскальні звітні чеки і здійснити їх облік у книзі обліку розрахункових операцій.

Книга обліку розрахункових операцій (КОРО) - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Як вбачається з акту перевірки, податковими ревізорами встановлена наявність у СПД ОСОБА_2 денних звітів за період з 01 серпня 2009 року по 09 серпня 2009 року на загальну суму виторгів, відображених у Z-звітах за вказані дні, що підтверджує проведення ним розрахункових операцій на повну суму покупки через реєстратор розрахункових операцій (а.с. 37-42). Перевіряючими також встановлено, що книга обліку розрахункових операцій містить такі щоденні звіти, однак запис у розділі другому Облік руху готівки та сум розрахунків відсутні (п.2.2.12 акту перевірки, а.с. 10).

В судовому засіданні оглянуто книги обліку розрахункових операцій №р/3 та №р/4 і встановлено, що позивачем книга розрахункових операцій №р/3 використана, про що зазначено і в акті перевірки (а.с. 9) та останній вклеєний та вписаний в ній Z-звіт №0681 від 31.07.09р., про що свідчить і запис перевіряючих.

В книзі №р/4 на аркушах з 1 по 4 вклеєні Z-звіт №0682 від 01.08.09р., Z-звіт №0683 від 02.08.09р., Z-звіт №0684 від 03.08.09р., Z-звіт №0685 від 04.08.09р., Z-звіт №0686 від 05.08.09р., Z-звіт №0687 від 06.08.09р., Z-звіт №0688 від 07.08.09р.; Z-звіт №0689 від 08.08.09р., Z-звіт №0690 від 09.08.09р. На аркуші 12 не заповнені графи розділу 2, про що свідчить запис перевіряючих (а.с. 41).

Як зафіксовано в п.2.2.13 акта перевірки, податковими ревізорами встановлено, що сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків відповідає сумі готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій (а.с.10). Відсутність фактичних надходжень до каси підприємця готівкових коштів судом не встановлена.

Крім того, як вбачається з п.2.2.11 акту наявність та цілісність пломб реєстратора розрахункових операцій МІNІ 500.02 МЕ заводський №57132810, фіскальний № збережено (а.с.9) та вторгнення в фіскальну память не було (а.с.34).

У такому випадку, суд вважає за необхідне зазначити, що проведення розрахункових операцій через РРО, щоденне друкування фіскальних звітних чеків та їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій вже є свідченням того, що готівкові кошти оприбутковані, і їх рух відображено у фіскальній памяті реєстратора розрахункових операцій. При цьому, жодного факту не проведення готівки через РРО відповідачем не встановлено, а відсутність самого лише запису в книзі ОРО про облік готівкових коштів згідно наявних Z-звітів, сама по собі не є доказом того, що ці готівкові кошти не оприбутковувались.

Що стосується застосованої відповідачем фінансової санкції, то керуючись пунктом 11 статті 11 Закону України від 04 грудня 1990 року №509 Про державну податкову службу України, згідно з яким, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України, та відповідно до Указу Президента за виявлені порушення до субєктів підприємницької діяльності, відповідні органи державної податкової служби України приймають рішення про застосування такої санкцій.

За своєю суттю штрафна санкція, застосована ДПІ у Чортківському районі до позивача за порушення Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні відповідає визначенню адміністративно-господарської санкції, даному в статті 238 Господарського кодексу України (ГК України).

Згідно із статтею 238 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до субєктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення субєкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Стаття 239 ГК України у якості однієї із адміністративно-господарських санкцій визначає адміністративно-господарський штраф.

Статтею 241 ГК України визначено, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується субєктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з субєкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення. Адміністративно-господарський штраф може застосовуватися у визначених законом випадках одночасно з іншими адміністративно-господарськими санкціями, передбаченими статтею 239 цього Кодексу.

Підставою для застосування такої відповідальності є вчинене правопорушення (ч. 1 ст. 218 ГК України). Елементами правопорушення є вина та наявність причинного звязку між самим порушенням та його наслідками. Вважається, що застосування принципу вини як умови відповідальності повязане з необхідністю доведення порушення зобовязання.

Тобто, важливим в цій ситуації є встановлення вини або її відсутності у діях чи бездіяльності СПД ОСОБА_2 шляхом оцінки обставин щодо не оприбуткування готівки.

За наведених вище доказів, в судовому засіданні таке правопорушення зі сторони позивача не встановлено.

Однією з вимог верховенства права, виведених Європейським судом з прав людини, є вимога про якість закону. Вирішуючи справу Круслен проти Франції Європейський суд зазначив, що словосполучення згідно із законом передбачає певну якість такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для особи, яка б могла передбачити наслідки застосування цього закону до себе.

Тобто, слід зазначити, що оскільки відповідно до пункту 7.5 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01 грудня 2000 року №614 використання книги обліку розрахункових операцій (книга ОРО), зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо, то можна стверджувати що позивачем фактично порушено вимоги цього Порядку. Про що, зокрема зазначено і перевіряючими в акті перевірки, а саме виявлено порушення п.7.5. Порядку реєстрації та ведення КОРО та РК, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000р. №614 із змінами та доповненнями (пункт 3.1 акту перевірки, а.с.10)

В силу частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд вважає, що оскільки факту порушення СПД ОСОБА_2 пункту 2.6 статті 2 Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні не доведений, то підстав для застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно статті 1 Указу Президента України Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки не має , а застосування штрафних санкцій за порушення вимог Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій цим Указом та й жодним іншим правовим актом не передбачено.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги СПД ОСОБА_2 про скасування рішення Державної податкової інспекції в Чортківському районі про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 17.08.2009 року слід задовольнити.

Щодо вимог позивача, про скасування рішення №13871/6/25-007/335 від 18.09.2009р. прийнятого ДПА в Тернопільській області та рішення ДПА України № 5347/Ф/25-0315 від 06.11.2009 року слід зазначити наступне.

Право на оскарження рішень податкових органів надане Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181 виникає у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму податкового зобовязання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом.

Реалізується зазначене право на оскарження шляхом направлення в письмовій формі відповідної скарги до контролюючого органу, який прийняв оскаржуване рішення або вчинив незаконну дію, або позовної заяви до суду.

Як вбачається з рішення №13871/6/25-007/335 від 18.09.2009р. прийнятого ДПА в Тернопільській області та рішення ДПА України № 5347/Ф/25-0315 від 06.11.2009року, дані рішення прийняті в результаті розгляду скарг СПД ОСОБА_2 на рішення ДПІ у Чортківському районі від 17 серпня 2009 року № в порядку адміністративного оскарження.

Процедура адміністративного оскарження визначена п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181 та Положенні «Про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби» затвердженому наказом Державної податкової служби України (ДПА) від 11 грудня 1996 р. у редакції наказу ДПА № 82 від 2 березня 2001 р.

В абз.7 п. 9 Положення «Про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби» визначено, що рішення, прийняте за розглядом скарги, може бути менш сприятливе для платника податків ніж рішення, яке оскаржувалося. У разі збільшення органом державної податкової служби суми податкового зобов'язання (пені та штрафних санкцій) або податкового боргу раніше надіслане податкове повідомлення або податкові вимоги не відкликаються, а на суму такого збільшення органом державної податкової служби надсилається окреме податкове повідомлення. Збільшена сума податкового зобов'язання повинна бути сплачена або може бути оскаржена платником податків за процедурою визначену цим Положенням із застосуванням строків, установлених для сплати або оскарження нового податкового зобов'язання.

Як вбачається з рішення №13871/6/25-007/335 від 18.09.2009р. прийнятого ДПА в Тернопільській області та рішення ДПА України № 5347/Ф/25-0315 від 06.11.2009року рішення ДПІ у Чортківському районі від 17 серпня 2009 року № залишено без змін (а.с.5-8).

Згідно абз. 4-5 пп.5.2.4.п.2.4. ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», процедура адміністративного оскарження закінчується: днем отримання платником податків рішення контролюючого органу, що не підлягає подальшому адміністративному оскарженню.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Враховуючи, що рішеннями №13871/6/25-007/335 від 18.09.2009р. ДПА в Тернопільській області та № 5347/Ф/25-0315 від 06.11.2009 року ДПА України залишено без змін рішення ДПІ у Чортківському районі від 17 серпня 2009 року №, яке в свою чергу оскаржено позивачем в судовому порядку, а також те, що рішення №13871/6/25-007/335 від 18.09.2009р. та № 5347/Ф/25-0315 від 06.11.2009 року не впливають на права та інтереси СПД ОСОБА_2 за захистом яких вона звернулась до суду, а тому суд вважає, що підстави для їх скасувань в судовому порядку відсутні.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно статті 94 КАС України, понесені позивачем судові витрати в розмірі 3 грн. 40 коп. підлягають поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задоволити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції в Чортківському районі про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 17.08.2009року.

3. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

4. Повернути субєкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_2 з Державного бюджету України судові витрати в розмірі 3 (три) гривні 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 01 березня 2010року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.