Справа № 816/2149/15
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2149/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області
до відповідача ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2015 року Миргородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (надалі Миргородська ОДПІ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1В.) про стягнення податкового боргу з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності з фізичних осіб у розмірі 6 095,47 грн. В обґрунтування своїх вимог Миргородська ОДПІ посилається на те, що борг з орендної плати виник у результаті несплати відповідачем у встановлений законодавством термін узгодженої суми. За доводами позивача, дана сума підлягає стягненню за рішенням суду.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання від 14.07.2015 про розгляд справи без участі представника Миргородської ОДПІ.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

За таких обставин та з урахуванням приписів частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Згідно із пунктами 288.1, 288.2, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу (пункт 286.5 статті 286 Податкового кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що 11.09.2012 між Миргородською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 1404 терміном на 3 роки (зареєстровано у відділі Держкомзему у м. Миргороді Полтавської області), за умовами якого орендодавець надає на підставі рішення 18 позачергової сесії 6 скликання від 07.02.2012 № 96, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Миргород, вул. Грекова, 19. Обєктом оренди є земельна ділянка площею 870 м.кв, кадастровий номер :50:030:0081. На земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна житловий будинок. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з умовами зазначеного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 221 154,00 грн, щорічний розмір орендної плати 221,15 грн.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166 - VII внесені зміни до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, які набрали чинності з 01.04.2014, а саме: встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Отже, оскільки за умовами договору оренди земельної ділянки від 11.09.2012 № 1404 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 221 154,00 грн, то 3 відсотки нормативної грошової оцінки становлять 6 634,62 грн.

З урахуванням викладеного, 30.06.2014 Миргородською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № 3080-15, яким відповідачу нараховано податкове зобовязання в сумі 6 634,62 грн з орендної плати з фізичних осіб /а.с. 26/.

Зазначене податкове повідомлення-рішення направлено платнику 03.07.2014 та повернуто до позивача з відміткою «за вказаною адресою не проживає».

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

З огляду на відсутність оскарження цього податкового повідомлення-рішення в судовому та/або в адміністративному порядку податковий борг з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності з фізичних осіб у розмірі 6634,62 грн є сумою податкового боргу.

За приписами пункту 287.5 статті 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення - рішення.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобовязання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобовязання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

податковий борг сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1); приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

З облікової картки платника податків вбачається, що відповідач має податковий борг з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності з фізичних осіб у розмірі 6 095,47 грн (з урахуванням переплати 539,15 грн).

Таким чином, ОСОБА_1 орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності з фізичних осіб, визначену податковим повідомленням-рішенням від 30.06.2014 № 3080-15, не сплатив у повному обсязі.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень Податкового кодексу України Миргородською ОДПІ винесено податкову вимогу від 30.10.2014 № 2517-25, яку направлено на адресу відповідача 20.11.2014 та яка повернута на адресу контролюючого органу з відміткою від 23.12.2014 «за закінченням терміну зберігання» /а.с. 6/.

Згідно з абзацом 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення - рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, вважається, що податкова вимога вручена відповідачу 23.12.2014.

Доказів оскарження зазначеної податкової вимоги матеріали адміністративної справи не містять.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Внаслідок того, що відповідачем станом на дату розгляду та вирішення справи податковий борг з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності з фізичних осіб у розмірі 6 095,47 грн не сплачено, вимоги позивача про стягнення коштів за податковим боргом визнаються судом обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94 КАС України, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 7 - 11, 17, 71, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності з фізичних осіб у розмірі 6 095,47 грн (шість тисяч девяносто пять гривень сорок сім копійок) на р/р 0012, одержувач: УК Миргородський р-н (м. Миргород) 18010900, код одержувача 37845125, банк одержувача: ГУ ДКС України у Полтавській області, МФО: 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна