Справа № 814/473/15
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

01.07.2015 р. № 814/473/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марича Є.В., суддів Лісовської Н.В., Малих О.В. за участю секретаря судового засідання Єрзікова О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, вул. Біла, 11/1,Миколаїв,54038

до Управління Міністерства внутрішніх справУкраїни

в Миколаївській області,

вул. Декабристів, 5,Миколаїв,54001

Міністерства внутрішніх справ України,

вул. Академіка Богомольця, 10,м.Київ,01601

провизнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії,
за участю представників:

позивач ОСОБА_1.

від позивача ОСОБА_2

від позивача ОСОБА_3

від відповідача ОСОБА_4

від відповідача ОСОБА_5.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до суду з позовом до Управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (далі-УМВС України в миколаївській області, відповідач 1), Міністерства внутрішніх справ України (далі-МВС України, відповідач 2) з наступними позовними вимогами:

- визнати незаконним та скасувати наказ МВС України №2239 о/с від 27.10.14. в частині, що стосується ОСОБА_1.

- визнати дії керівництва УМВС України в Миколаївській області незаконними в частині видання наказу УМВС № 7 о/с від 12.01.2015 р. без включення до нього посилання на ст. 64 п. «б» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ».

- зобовязати відповідачів вчинити дії по відновленню моїх прав шляхом внесення змін до наказів про моє звільнення, зазначивши підставою звільнення пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень ОСОБА_6 України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682-VII та ст. 64 п. «б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ;

- зобовязати відповідача нарахувати та виплатити мені одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби відповідно до ст.9 ОСОБА_6 України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пунктом 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідачів щодо прийняття оскаржуваного наказу про звільнення на підставі ст. 64 п. «б» Положення є протиправними, оскільки позивачем було надано УМВС України в Миколаївській області висновок ВЛК, що унеможливлює на думку позивача його звільнення на підставі пункту зазначеному у наказі, а відтак наказ є протиправним і підлягає скасуванню. Також, позивач зазначив, що йому протиправно не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні, оскільки це суперечить нормам діючого законодавства.

Відповідачі вважають позовні вимоги безпідставними, адже дії та оскаржуваний наказ є такими що відповідають діючому законодавству України.

Суд заслухав представників сторін, дослідив всі матеріали справи, оцінив наявні докази в їх сукупності та встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 18.03.1991 по 12.01.2015.

З 19 вересня 2013 року ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника начальника Управління МВС України в Миколаївській області наказом МВС України від 19.09.2013 № 845 (наказ УМВС від 23.09.2013 № 72).

16 жовтня 2014 року набув чинності Закон України «Про очищення влади» від 16.09.2014 р. № 1682 (далі-Закон 1682).

Відповідно до ч.І ст.1 ОСОБА_6 № 1682 очищення влади (люстрація) - це встановлена цим ОСОБА_6 або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Згідно ч.З ст.1 ОСОБА_6 № 1682 протягом десяти років з дня набрання чинності цим ОСОБА_6 посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього ОСОБА_6, а також особи, які не подали у строк, визначений цим ОСОБА_6, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього ОСОБА_6.

Статтею 2 ОСОБА_6 № 1682-VII передбачено перелік посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації). Так, відповідно до п.6 ч.І ст.2 ОСОБА_6 № 1682-VII заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо: начальницького складу органів внутрішніх справ, центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну7 політику у сфері виконання кримінальних покарань, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту;

Статтею 3 ОСОБА_6 № 1682-VII визначено критерії здійснення очищення влади (люстрації). Зокрема, відповідно до п.8 ч.І ст. З Закону7 № 1682-VII заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього ОСОБА_6, застосовується до осіб, які обіймали сукупно не менше одного року посаду (посади) у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року - керівника, заступника керівника територіального (регіонального) органу прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_6 № 1682- VII впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим ОСОБА_6 керівник органу (орган), до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього ОСОБА_6, на основі критеріїв, визначених частиною першою статгі 3 цього ОСОБА_6, на підставі відомостей, наявних в особових справах цих осіб: звільняє цих осіб з посад або надсилає керівнику органу (орган), до повноважень якого належить звільнення з посади таких осіб, відповідні документи для їх звільнення не пізніше ніж на 10 робочий день з дня отримання таких документів; інформує Міністерство юстиції України про їх звільнення з посад га надає відповідні відомості про застосування до таких осіб заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього ОСОБА_6, для їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та внесення до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення ОСОБА_6 України «Про очищення влади», у порядку та строки, визначені цим ОСОБА_6.

На час набрання чинності ОСОБА_6 № 1682 ОСОБА_1 з вересня 2013 року по жовтень 2014 року сукупно більше одного року, а саме 1 рік 1 місяць, обіймав посаду заступника начальника Управління МВС України в Миколаївській області, що визначена п.8 ч.І ст.З ОСОБА_6 № 1682- VII, як така, відносно якої здійснювалась люстрація.

У зв'язку із цим наказом Міністра МВС України від 27.10.2014 р. № 2239 о/с ОСОБА_1. на підставі підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_6 України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682 та пунктом 62 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» (далі-положення) був звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із поставленням на військовий облік).

Згідно п. 62 «а» Положення, звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого ОСОБА_6 України Про військовий обовязок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби.

ОСОБА_6 № 1682 є спеціальними по відношенню до інших нормативно-правових актів, мають імперативний характер та підлягають безумовному виконанню уповноваженими органами та їх посадовими особами у визначений ОСОБА_6 № 1682 строк. ОСОБА_6 № 1682 не встановлено жодних застережень чи виключень стосовно звільнення осіб, які підпадають під критерії, передбачені ч.І ст.З ОСОБА_6 №1682, відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_6 № 1682.

Висновок про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 ґрунтується на результатах вивчення його особової справи в частині перебування на посадах, які віднесено до категорії «керівника, заступника керівника територіального (регіонального) органу Міністерства внутрішніх справ України» (п.8 ч.І ст.З ОСОБА_6 № 1682).

Таким чином, посада заступника начальника УМВС України в Миколаївській області відповідає визначеному у п.8 ч.І ст.З ОСОБА_6 № 1682 поняттю «заступника керівника територіального (регіонального) органу МВС України».

З 22 жовтня по 31 грудня 2014 року ОСОБА_7 знаходився на лікарняному, УМВС України в Миколаївській області не мало можливості реалізувати наказ МВС України.

Після виходу позивача ОСОБА_1 з лікарняного УМВС України в Миколаївській області здійснило реалізацію наказу МВС України від 27. J 0.2014 № 2239 о/с, видавши наказ від 12.01.2015 № 7 о/с.

УМВС України в Миколаївській області, отримавши копію свідоцтва про хворобу та рапорт позивача направило 16.01.2015 за № 1/51 до МВС України відповідні матеріали для розгляду по суті.

11 лютого 2015 за № 6/1/1-1150 МВС України, розглянувши направлені матеріали, надало відповідь із зазначенням, що наказом МВС України від 27.10.2014 р. №2230 о/с ОСОБА_1 звільнено з ОВС згідно з підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_6 України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682-УП та пунктом 62 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114.

Позивач не погоджується з наказом МВС України про звільнення в частині підстави звільнення, а саме п. 62 «а» Положення.

Так, у судовому засіданні позивач заявив, що його протиправно звільнено не на підставі п. 64 положення та порушено його право на отримання вихідної допомоги. А з застосуванням до нього положень ОСОБА_6 «Про очищення влади» не заперечував.

Згідно п. 64 Положення, Особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що обстеження військово-лікарською комісією проходив після видання наказу про звільнення, тобто наказ про звільнення було прийнято 27.10.2014 року, а висновок ВЛК 05.12.2014 року. Звільнення особи через непридатність до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час може мати місце тільки при наявності у підрозділі кадрового забезпечення рішення ВЛК, яке повинно передувати здійсненню акта індивідуальної дії про припинення службових відносин (виданню наказу). Відсутність рішення ВЛК на момент винесення наказу МВС України від 27.10.2015 № 2230 унеможливило звільнити особу за вказаних підстав. До того ж, позивач звільнений за підставами, передбаченими у ОСОБА_6 України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682, яким не передбачено врахування стану здоров'я особи, яка звільняється за підставами вказаними в ньому.

Отже, суд дійшов висновку, що МВС України при прийняті наказу діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а тому відсутні підстави для його скасування.

Щодо вимог позивача про зобовязання відповідачів нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільнені з ОВС, суд зазначає наступне.

Виплата одноразової грошової допомоги врегульована ОСОБА_6 України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постановою Кабінету Міністрів № 393 від 17,07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Відповідно до вказаних нормативних актів виплата одноразової допомоги може проводитися двом категоріям осіб, по-перше: які звільняються на пенсі, по-друге: особам, які звільняються з органів внутрішніх справ за власним бажанням, станом здоровя, вислугою років, скороченням штатів та тощо за умови якщо вони мають понад 10 років служби. Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_8 був звільнений з ОВС на підставі підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень ОСОБА_6 України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682-УП та пунктом 62 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114, то підстави для нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги при звільнені відсутні.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідачі, які є субєктами владних повноважень, повністю довели свою позицію суду та надали обґрунтовані пояснення щодо правомірності своїх дій та прийнятого Наказу МВС України №2239 о/с від 27.10.14 року.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Головуючий суддя Є.В. Марич

Судді Н.В. Лісовська

ОСОБА_9