Справа № 815/2142/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2142/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСЬКИЙ до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСЬКИЙ (надалі ТОВ ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСЬКИЙ або позивач) до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області (надалі ДПІ у Приморському районі або відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2015р.

В обгрунтвання позовних вимог представник позивача зазначив, що висновок ДПІ у Приморському районі. На підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є необґрунтованим, не відповідає дійсності та суперечить діючому законодавству, оскільки у позивача є законні підстави для формування податкового кредиту, які підтверджуються належними документами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях. При цьому зазначив, що податкова накладна, на підставі якої позивачем сформовано податковий кредит, оформлена із порушенням вимог податкового законодавства, що й призвело до завищення позивачем податкового кредиту у травні 2012 року на суму 1202414,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Встановивши у судовому засіданні відсутність потреби заслуховувати свідків та експертів, суд поставив на обговорення питання щодо продовження розгляду справи в письмовому провадженні.

Представники сторін проти продовження розгляду справи в письмовому провадженні не заперечували.

Відтак суд ухвалив продовжити розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСЬКИЙ зареєстровано 18.02.2011р. за №0041155, основним видом економічної діяльності підприємства є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с. 39-44).

21.02.2011р. ТОВ ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСЬКИЙ узято на податковий облік як платника податків у ДПІ у Приморському районі м. Одеса (а.с. 42).

ОСОБА_1 свідоцтва №100329159 від 17.03.2011р. ТОВ ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСЬКИЙ є платником податку на додану вартість.

12.10.2011р. між Управлінням обласної ради з майнових відносин, що діє від імені Одеської обласної ради (Продавець), та ТОВ ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСЬКИЙ (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст області шляхом продажу на аукціоні (надалі Договір від 12.10.2011р.), відповідно до умов якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю нежилу будівлю, загальною площею 2458,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, Приморський бульвар, №12 (дванадцять), та в цілому складається з однієї нежилої будівлі під літерами «ААІА2АЗ» (надалі Обєкт приватизації), а Покупець зобовязується прийняти Обєкт приватизації і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі (а.с. 23-27).

Зазначений Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 12.10.2011р. та зареєстровано у реєстрі нотаріальних дій за №1294 (а.с. 101).

У період з 03.10.2014р. по 16.10.2014р. на підставі Наказу від 03.10.2014р. №2257 та направлень №001554/2275 та №001555/2276 від 03.10.2014р. ДПІ у Приморському районі м. Одеси проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСЬКИЙ відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за травень 2012 року, про що складено Акт №5950/15-53-15-514/37549040 від 23.10.2014р. (надалі Акт перевірки) (а.с. 10-22).

За результатами проведеної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 07.11.2014р. №, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за травень 2012 року на 1202414, 00 грн. (надалі оскаржуване рішення або оскаржуване ППР) (а.с. 91).

Не погодившись з даним ППР, позивач скористався своїм правом, передбаченим нормами Податкового кодексу України, та оскаржив вказане рішення в адміністративному порядку, але Рішенням ДФС від 26.03.2015р. №6354/6/99-99-10-01-01-25 оскаржуване повідомлення-рішення залишено без змін (а.с. 30-33).

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, якими регулюються спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСЬКИЙ та наявність підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов'язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - ПК України) встановлено право органів державної податкової служби проводити перевірки платників податків, але даною нормою законодавство чітко визначено, що ці перевірки повинні проводитися в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених ПК України, а фактичні перевірки - ПК України та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Як зазначено в Акті перевірки, перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.2, 198.6 ст. 198, п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту в декларації за травень 2012 року на суму 1202414, 00 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши відповідно до Закону та на підставі внутрішнього переконання надані сторонами докази, не погоджується з висновками, викладеними посадовими особами відповідача в Акті перевірки, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України (в редакції, що діяла на час формування позивачем податкового кредиту) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Положеннями ст. 198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

ОСОБА_1 з п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 201.1., 201.2 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України). Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби.

ОСОБА_1 з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

П. 200.10 с. 200 ПК України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до Державної податкової адміністрації України є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше двадцяти календарних днів, наступних за датою їх виписки. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Відповідно до п. 1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 N1379 (чинний на момент складання податкової накладеної №3 від 09.11.2011р. (надалі Порядок), податкову накладну заповнює особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Судом встановлено, що Управління обласної ради з майнових відносин, код за , узято на облік як платника податків 19.03.1996р., та є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва №23220386.

ОСОБА_1 з п. 2. Порядку податкова накладна заповнюється державною мовою за встановленою формою шляхом: або видруковування такої форми з подальшим заповненням її платником податку на додану вартість розбірливим почерком ручкою з чорнилом (пастою) синього або чорного кольору без підчисток і виправлень тексту та цифрових даних; або заповнення її в електронному вигляді з подальшим видруковуванням. Друкована податкова накладна може бути як з клітинками, так і без них.

Відповідно до п. 4 Порядку місцезнаходження (податкова адреса) продавця та місцезнаходження (податкова адреса) покупця вказуються з урахуванням вимог статті 45 глави I розділу II Кодексу та статей 29 і 93 Цивільного кодексу України. У графі "Вид цивільно-правового договору" податкової накладної зазначається вид цивільно-правового договору згідно з видом договірних зобов'язань, визначених Цивільним кодексом України. Дата укладання договору проставляється відповідно до вимог пункту 3 цього Порядку.

ОСОБА_1 з п. 5 Порядку сплачена (нарахована) сума податку на додану вартість у податковій накладній повинна відповідати сумі податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг продавця у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Відповідно до п. 6 Порядку оригінал податкової накладної надається покупцю (отримувачу) товарів/послуг на його вимогу.

Податкова накладна, яка відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Кодексу підлягає реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, надається покупцю тільки після реєстрації, що здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому у верхній лівій частині податкової накладної робляться відповідні відмітки (потрібне виділяється поміткою "Х"). Податкова накладна є підставою для віднесення до податкового кредиту витрат зі сплати податку на додану вартість у покупця, зареєстрованого як платник податку.

Не дає права покупцю на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту: відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; порушення порядку заповнення податкової накладної; податкова накладна виписана платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Судом встановлено, що Продавець, Управління обласної ради з майнових відносин, згідно є платником податку на додану вартість (Свідоцтво №23220386 від 10.06.2005р.).

ОСОБА_1 з п. 14 Порядку податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У відповідності до п. 16 Порядку усі примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати постачання товарів/послуг, та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця. Податкова накладна не підписується покупцем товарів/послуг і не скріплюється його печаткою.

Судом встановлено, що у податкова накладна №3 від 09.11.2011р. заповнена державною мовою, адреси місцезнаходження продавця та покупця відповідають адресам, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, назва та реквізити цивільно-правового договору відповідає фактичному договору, укладеному між сторонами, податкова накладна №3 від 09.11.2011р. зареєстрована продавцем у Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних (що підтверджується квитанцією №1 про доставку електронного документу до Державної податкової адміністрації та відомостями, зазначеними в Акті перевірки), накладна підписана посадовою особою продавця та скріплена печаткою.

Таким чином, суду не вбачається порушення порядку складання податкової накладної №3 від 09.11.2011р. та не встановлено невідповідності заповнення накладної вимогам Порядку.

Зазначена обставина спростовує твердження представника відповідача стосовно того, що податкова накладна №3 від 09.11.2011р. не відповідає вимогам та не може бути використана як підстава для формування податкового кредиту.

ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Відповідно до умов Договору (п. 1.3 Договору) право власності на Обєкт приватизації переходить до Покупця з моменту державної реєстрації цього Договору та оплати повної вартості придбаного Обєкта приватизації (а.с. 23-27).

Як вбачається з матеріалів справи, оплата повної вартості обєкта приватизації здійснювалось позивачем в кілька етапів: 23.09.2011р. платіжним дорученням №48 ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСКАЯ» для участі в аукціоні перераховано на рахунок Продавця 2183763,00 грн. (а.с. 132); 09.11.2011р. ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСКИЙ» перераховано Управлінню обл. ради з майнових відносин 9290404,00 грн. (а.с. 29), 09.12.2011р. згідно платіжного доручення №87 на рахунок Продавця перераховано 8195833, 00 грн. (а.с. 132).

Таким чином, повну вартість придбаного за Договором нерухомого майна сплачено позивачем 09.12.2011р.

Передача придбаного обєкту нерухомості відбулась 12.12.2011р., що підтверджується відповідним Актом прийому-передачі (а.с. 99).

22.12.2011р. Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСЬКИЙ» на нежилу будівлю за адресою: бульвар Приморський, будинок 12, м. Одеса, Одеська область, про що складено запис №3151 в книзі 110неж-10 (а.с. 100).

Таким чином, остаточно право власності на приватизоване нерухоме майно (нежилу будівлю за адресою: бульвар Приморський, будинок 12, м. Одеса) позивач набув 22.12.2011р.

Враховуючи, що податковий кредит з податку на додану вартість з операції придбання зазначеного майна позивачем сформовано у травні 2012 року, тобто після набуття права власності на майно в установленому законом порядку, суд не погоджується з висновками посадових осіб відповідача, викладених в Акті перевірки, щодо неправомірності формування податкового кредиту ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСЬКИЙ». Відтак, оскаржуване повідомлення-рішення, прийняте не підставі Акту перевірки, підлягає скасуванню.

За таких умов суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСЬКИЙ» та наявність підстав для їх задоволення.

ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

ОСОБА_1 зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 69-71, 86, 158-163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ ЛОНДОНСЬКИЙ до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повіністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № від 07.11.2015р.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М.Токмілова