Справа № 872/6458/15
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"15" липня 2015 р.справа № 185/2870/15-а(2-а/185/64/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року у справі № 185/2870/15-а (2-а/185/64/15) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобовязання призначити та нарахувати, виплачувати пенсію,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2; визнати неправомірною відмову відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2; зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 з 11 грудня 2014 року.

В обґрунтування позову зазначив, що 11 грудня 2014 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень пункту з) статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 30 січня 2015 року відповідачем відмовлено в призначенні пенсії, оскільки в наданих позивачем документах відсутня інформація, яка б свідчила про його повну зайнятість в шкідливих та важких умовах праці та те, що в довідці № 615 від 02.09.2003 року не вказана посада, на якій працював позивач, наявне виправлення в місці переведення слюсарем.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії при управлінні Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області від 25.01.2015 року № 11 за заявою ОСОБА_1 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з 11 грудня 2014 року. Зобов'язано відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «з» частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 11 грудня 2014 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на відсутність інформації у наданих позивачем довідках про повну зайнятість в шкідливих та важких умовах праці на ДВАт «Павлоградська автобаза» ДП ДХК «Павлоградвугілля».

Сторони в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач народився 10 грудня 1959 року, 11 грудня 2014 року по досягненню 55 річного віку звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідач листом від 30 січня 2015 року № 1455/05/18, повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через неможливість встановити повну зайнятість в шкідливих та важких умовах праці та те, що в довідці № 615 від 02.09.2013 року не вказана посада в якості кого ОСОБА_1 працював та наявне виправлення в місці переведення слюсарем.

Відповідно до записів трудової книжки позивач працював в Павлоградській автобазі в/о «Павлоградвугілля», яка згідно наказу № 321 від 19.12.1997 року змінила назву на Державне відкрите акціонерне товариство «Павлоградська автобаза» - дочірнє підприємство відкритого акціонерного товариства державної холдингової компанії «Павлоградвугілля» з 19.08.1981 року, з 26.10.1981 року переведений водієм 3 класу в автоколону № 1 (наказ №104-к від 02.11.1981 року), з 03.10.1983 року переведений водієм 2 класу в автоколону № 1 (наказ №159-к від 03.10.1981 року), з 24.03.1989 року переведений водієм 1 класу в автоколону №1 (наказ №60-к від 06.04.1989 року), з 01.02.1996 року переведений слюсарем 5 розряду в ремонтну майстерню (наказ № 21-к від 01.02.1996 року).

Згідно довідки філії «Павлоградська автобаза» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 09.01.2015 року № 29, яка відповідно до довідки філії «Павлоградська автобаза» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 12.01.2015 року № 47 є правонаступником ДВАТ «Павлоградська автобаза» ДП ДХК «Павлоградвугілля», позивач з 26.10.1981 року по 01.02.1996 року працював водієм а автоколоні № 1, позивачу надавалась додаткова відпустка за шкідливі умови праці у періоди з 19.08.1990 року по 19.08.1991 року, з 19.08.1991 року по 19.08.1992 року, з 19.08.1992 року по 19.08.1993 року, з 19.08.1993 року по 19.08.1994 року, з 19.08.1994 року по 19.08.1995 року, що також підтверджується витягами з колективного договору за 1992-1993 роки, 1994-1995 роки, в яких зазначено, що додаткова відпустка надається водіям автоколони по перевезенню породи.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту «з» частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII в редакції станом на час звернення позивача за призначенням пенсії на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовантажних автомобілів, зайнятих в технологічному процесі важких та шкідливих виробництв чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутності необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

На період роботи позивача діяли Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року, постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року.

Відповідно до Списку № 2 постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах», правом на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 (розділ 1 підрозділ 1 пункт а), користуються «шоферы грузовых машин на вывозке: угля, сланца, руды, породы и концентратов в угольных, сланцевых и рудных разрезах».

Відповідно до Списку № 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій та посад, які надають право на пільгове пенсійне забезпечення», правом на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2, користуються « 2010100а-11442 водители автомобилей, занятые на транспортировании горной массы в технологическом процессе», що також передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року (« 2010100а-11442 водії автомобілів, зайняті на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі»).

Атестація робочих місць за умовами праці це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пп. 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 1 серпня 1992 року № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основана мета атестації полягає урегулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно довідки № 615 від 02.09.2003 року ДВАТ «Павлоградська автобаза» ДП ДХК «Павлоградвугілля», виданої позивачу в підтвердження періоду його роботи з 26.10.1981 року по 01.02.1996 року на автомобілі КРаЗ вантажопідйомністю 12 тон, зайнятим на транспортуванні гірської маси в технологічному процесі повний робочий день на ЦОФ «Павлоградська» та шахтах холдингової компанії «Павлоградвугілля», його професія атестована робочих місць згідно наказу № 24 від 31.01.1995 року.

У вказаній вище довідці вказано, що в період роботи позивач відпустками без збереження заробітної плат не користувався, суміщення посад не було, довідка дана на підставі наказів Павлоградської автобази ДХК «Павлоградвугілля», за 1981-1996 роки, особових рахунків та збірника ЕКТС.

Таким чином, на час звернення за призначенням пенсії позивач досяг віку 55 років, має загальний стаж роботи більше 25 років, з яких більше 12 років 6 місяців працював водієм великовантажних автомобілів, зайнятих в технологічному процесі важких та шкідливих виробництв, що відповідає вимогам п. «з» частини 1 статті 13 Закону № 1788 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у звязку з чим судом першої інстанції прийнято правильне рішення про задоволення позову.

При цьому колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо недоведення позивачем його повної зайнятості на вказаних роботах, оскільки положення п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788 такого застереження, на відміну, зокрема, від п. «б», не містять. Підстави для призначення пенсії за п. «з» частини 1 статті 13 Закону № 1788 є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

При цьому ототожнення відповідачем підстав для призначення пенсій за різними пунктами частини 1 статті 13 Закону № 1788 останнім також не передбачено. Позиція апелянта з цього питання не відповідає вимогам діючого законодавства.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року у справі № 185/2870/15-а (2-а/185/64/15) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко