Справа № 810/2679/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року 810/2679/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій №000042/10-02-22-05//624 від 15.06.2015 року.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що Головним управління ДФС України у Київській області 2 березня 2015 року проведена фактична перевірка кафе ФОП ОСОБА_1, про що складено Акт від 02.03.2015 року № 000788.

Згідно висновкам Акту перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 порушено ст. 11 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» Закону (далі Закон України № 481/95-ВР).

За результатами перевірки Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС в Київській області прийнято рішення від 15.06.2015 року № 000042/10-02-22-05//624 про застосування фінансових санкцій у розмірі 17000 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Позивач не може погодитись з висновками Акту перевірки та вважає Рішення про застосування фінансових санкцій 15.06.2015 року № 000042/10-02-22-05//624 протиправним, тому звернувся з даним позовом до суду .

До початку розгляду справи по суті представником позивача ОСОБА_2 14.07.2015року подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач позов не визнав, 14.07.2015 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на адміністративний позов, в яких зазначено, що Рішення про застосування фінансових санкцій 15.06.2015 року № 000042/10-02-22-05//624 є правомірними та не підлягають скасуванню, тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Належним чином засвідчені копій та оригінали для огляду документів, що свідчать про правомірність проведення перевірки та докази вручення їх позивачеві, а також, належним чином завірених копій документів, які використовувались відповідачем у ході проведення перевірки та свідчать про обґрунтованість висновків акту перевірки та оскаржуваного рішення, які витребовувались у відповідача ухвалою від 24 червня 2015 року відповідач суду не надав.

Представник відповідача у судове засідання 14.07.2015 року не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в запереченнях від 14.07.2015 року відповідач просить суд розгляд справи здійснити без участі представника відповідача.

Судом, на підставі ч. 4 ст. 122 та ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято рішення розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1, зареєстрована як фізична особа підприємець 01.04.1995 року та має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями Серії АЕ №625889, термін дії якої з 06.02.2015 року по 05.02.2016 року .

Працівниками ГУ ДФС у Київській області 02.03.2015 року проведено фактичну перевірку кафе за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Турчанінова, 2-а, в якому здійснює господарську діяльність Фізична особа підприємець ОСОБА_1 .

За результатами проведеної фактичної перевірки 02.03.2015 року було складено Акт фактичної перевірки (бланк за №000788) "Про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання про здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та /або тютюновими виробами".

В ході проведення перевірки встановлено факт зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме перевіркою було виявлено одну розкриту пляшку алкогольних напоїв - лікер «ВЕІLEYS» 1,0 л., без марок акцизного податку встановленого зразка.

За результатами перевірки Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС в Київській області прийнято рішення від 15.06.2015 року №000042/10-02-22-05//624 про застосування фінансових санкцій у розмірі 17000 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Позивач не погоджуючись з зазначеним вище рішенням податкового органу оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Щодо висновку відповідача про зберігання позивачем лікеру «Amaretto Madruzzo» без марки акцизного податку, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач згідно ліцензії серії АЕ №468177 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями займається торгівлею алкогольними напоями в кафе за адресою: Біла Церква, вул.Турчанінова, 2-а., здійснює реалізацію алкогольних напоїв у кафе на розлив.

Перевіркою було виявлено одну розкриту пляшку алкогольних напоїв - лікер BEILEYS» 1,0л., яка тривалий час знаходиться в реалізації і неодноразово розкривалася, тому акцизна марка частково не збереглася на кришечці, але на самій пляшці є видимі фрагменти (залишки) акцизної марки та клею, що підтверджується фотографією, наданою позивачем.

Судом встановлено, що вказаний лікер «ВЕІLEYS» 1,0 л., без марок акцизного податку встановленого зразка знаходився не на зберіганні, а в обігу на розлив кафе.

Вказаний лікер був відкритий і тривалий час знаходився на реалізації, а марка акцизного податку була пошкоджена під час відкриття пляшки з об'єктивних причин. Дата придбання та розливу лікеру -26.04.2013 року , що підтверджується Видатковою накладною №Б-00027136 від 26 квітня 2013 року

У подальшому лікер продавався порціями по 100 мг, залишок напою у пляшці становив близько 350 мл., тобто лікер багаторазово відкривався під час продажу алкогольного напою на розлив, в тому числі й для додавання до кави, приготування алкогольних коктейлів на основі газованих напоїв та соків з додаванням льоду та інших інгредієнтів, що підтверджується прасом меню, цінниками та відмітками, що вчинялись на пляшках барменами .

Отже, висновки податкового органу є помилковими, адже обов'язок продавця забезпечувати зберігання марки акцизного податку після відкриття пляшки припиняється (неможливо розкрити пляшку, не пошкодивши марку).

В той же час слід зазначити, що в Акті перевірки не зазначено місце зберігання алкогольних напоїв (відсутні ідентифікуючі ознаки місця зберігання), не вказано чи призначались вони для продажу чи знаходились на реалізації на розлив.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» .

За нормами абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

За правилами частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Як передбачено в абзаці п'ятнадцятому частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

За визначенням у підпункті 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

У відповідності до підпункту 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

При цьому за нормами пункту 226.1 статті 226 Податкового кодексу України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

У силу пункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

З системного аналізу викладених норм вбачається, що зберігання та реалізація алкогольних напоїв за наявності марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством розповсюджується на не відкорковані напої, а на продаж повної (всієї) пляшки або іншої тари з алкогольним напоєм, натомість у разі реалізації у закладах алкогольних напоїв на розлив чинним законодавством не вимагається наявності марки акцизного податку на такій пляшці або іншій тарі.

Відкривання відповідної пляшки або іншої тари для реалізації алкогольних напоїв на розлив виключає збереження марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі.

Також, слід зазначити, що чинним законодавством України жодним чином не регламентовано порядку збереження марок акцизного податку при реалізації продукції на розлив.

Аналогічна позиція викладена в Ухвалах Вищого адміністративного суду України від 07.07.2014 року К/9991/13416/11 (справа №2а-13546/09/2670), від 08.09.2014 року К/9991/15752/12 (справа №2а-1870/4820/11) та від 20 жовтня 2014 року К/9991/79484/11 (справа №2а/1770/3156/11).

Крім того, судом враховано, що відповідачем не надано суду жодних пояснень з приводу того, чому оскаржуване рішення було прийнято через три місяці після проведення перевірки, в порушення п. 86.6 ст. 86 Податкового Кодексу України, згідно якого, податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до органу державної податкової служби за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як вбачається з оскаржуваного рішення воно прийняте відповідачем на підставі Акту перевірки вх. №1053/8 від 10.03.2015 року, отже днем реєстрації (надходження) акта перевірки до органу державної податкової служби за основним місцем обліку позивача є 10.03.2015 року.

Отже, рішення про застосування фінансових санкцій №000042/10-02-22-05//624 від 15.06.2015 рок, яким на підставі ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовано фінансову санкцію в розмірі 17000,0 грн. за порушення вимог ст. 11 вказаного закону (зберігання пляшки лікеру лікеру без марки акцизного податку встановленого зразка) є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Представником позивача та позивачем надано обґрунтовані пояснення та докази на їх підтвердження, щодо заявлених позовних вимог.

За таких обставин позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про застосування фінансових санкцій №000042/10-02-22-05//624 від 15.06.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений ним, згідно Квитанції №120552517 від 18 червня 2015 року, судовий збір у сумі 182(сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.