Справа № 816/2218/15
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2218/15

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

суддів - Бойка С.С., Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

представника відповідача та третьої особи - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, третя особа: Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, третя особа: Державна податкова інспекція у м. Полтаві про визнання незаконними дій ДФС України щодо залишення без розгляду її скарги від 05.05.2015.

Позовні вимоги мотивовані тим, що до ДФС України зі скаргою від 05.05.2015 ОСОБА_2 звернулась без порушення 10-денного строку для подання повторної скарги, оскільки рішення про результати розгляду первинної скарги отримала 21.04.2015, а скаргу подала 05.05.2015, з огляду на те, що 10-й день оскарження припадав на 1-4 травня 2015 року (святкові, вихідні дні). В зв'язку з цим, на думку ОСОБА_2, посадовими особами ДФС України невірно з'ясовані фактичні обставини її дій та безпідставно вказано на порушення терміну оскарження.

Позивач в судове засідання не з'явилась, направила до суду клопотання, у якому просила провести розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що рішення ГУ Міндоходів у Полтавській області отримане ОСОБА_2 21.04.2015, а повторна скарга до ДФС України подана 05.05.2015, тобто з порушенням законодавчо встановленого 10-денного строку для подання повторної скарги. Зауважувала, що Порядком розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженим наказом Міндоходів України від 09.09.2013 №452, не передбачено перенесення термінів подачі скарги, якщо останній день строків припадає на вихідний або святковий день. Отже, строк подачі ОСОБА_2 скарги сплинув 01.05.2015. У зв'язку з цим, керуючись пунктом 4.3 Порядку №452, ДФС України правомірно залишено без розгляду скаргу ОСОБА_2

Заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 04.03.2015 ДПІ у м. Полтаві відносно ОСОБА_2 винесено вимогу про сплату бору (недоїмки) №Ф- зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 134,10 грн (а.с. 22 зі звороту).

Не погодившись з вказаною вимогою, позивач оскаржила її в адміністративному порядку до ГУ Міндоходів у Полтавській області. Скаргу зареєстровано в ГУ Міндоходів у Полтавській області 23.03.2015 за №1443/Г та за цією датою прийнято до розгляду.

За результатами розгляду скарги, 10.04.2015 ГУ Міндоходів у Полтавській області прийнято рішення №173-Г/16-31-10-04-11, яким скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вимогу ДПІ у м. Полтаві про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2015 №Ф- на суму 134,10 грн - без змін (а.с. 20).

Рішення про результати розгляду скарги від 10.04.2015 №173-Г/16-31-10-04-11 отримане ОСОБА_2 21.04.2015, про що свідчить наявне у матеріалах справи зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 21).

Позивач, не погоджуючись із зазначеним рішенням, направила на адресу ДФС України скаргу від 05.05.2015 б/н (з доданими до неї матеріалами), у якій просила скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2015 №Ф- ДПІ у м. Полтаві та рішення про результати розгляду первинної скарги від 10.04.2015 №173/Г/16-31-10-04-11 ГУ Міндоходів у Полтавській області. Скарга надійшла до ДФС України 08.05.2015 вх.№1597/ФОП.

У відповідь на вказану скаргу позивач отримала рішення ДФС України від 03.06.2015 №5129/Г/99-99-10-01-07-15, яким на підставі п.4.3 розділу ІV Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міндоходів України від 09.09.2013 №452, скаргу залишено без розгляду у зв'язку з пропуском скаржником 10-денного строку для подання повторної скарги (а.с. 6).

Позивач вважає дії ДФС України щодо залишення без розгляду її скарги від 05.05.2015 незаконними, у зв'язку з чим звернулась до суду за даним адміністративним позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2, суд виходить з наступного.

Так, судовим розглядом встановлено та не заперечувалось представником ДФС України, що приймаючи рішення про залишення без розгляду скарги позивача від 05.05.2015 б/н у зв'язку з пропуском скаржником 10-денного строку для її подання, контролюючий орган виходив з положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міндоходів України від 09.09.2013 №452 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.09.2013 за №1593/24125 (далі - Порядок №452).

Представник відповідача вказував, що оскільки останній день на подачу ОСОБА_2 скарги до ДФС України на рішення про результати розгляду первинної скарги припадав на 01.05.2015, а Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Порядком №452 не передбачено перенесення термінів подачі скарги, якщо останній день строків припадає на вихідний або святковий день, скаржником пропущено 10-денний строк для подання повторної скарги, а відтак, ДФС України правомірно прийнято рішення про залишення скарги ОСОБА_2 без розгляду.

Суд вважає даний висновок таким, що суперечить вимогам чинного законодавства та порушує права позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №452, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.09.2013 за №1593/24125, затверджено Порядок розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу.

Так, пунктами 31, 3.2, 3.6 Порядку №452 визначено, що у разі коли головні управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі надсилають скаржнику рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий скаржник має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до Міністерства доходів і зборів України. Строк, встановлений для подання повторної скарги, не вважається пропущеним, якщо до його закінчення скаргу та інші документи до неї передано на пошту. Скарга в письмовій формі подається безпосередньо до Міністерства доходів і зборів України. Про подання повторної скарги до Міністерства доходів і зборів України скаржник зобов'язаний одночасно повідомити відповідний територіальний орган доходів і зборів. Рішення Міністерства доходів і зборів України, прийняте за розглядом скарги, може бути оскаржене в судовому порядку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що дійсно Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Порядком №452 не передбачено перенесення термінів подачі скарги, якщо останній день строків припадає на вихідний або святковий день.

Разом з тим, відповідно до положень статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

У разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

У разі коли останній день строків, зазначених у цій статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

Днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв'язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Отже, нормами Податкового кодексу України, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Порядку №452 по-різному врегульовано питання строків оскарження рішень контролюючих органів в порядку адміністративного оскарження.

Згідно з пунктом 56.21 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Як свідчать матеріали справи, рішення Головного управління Міндоходів у Полтавській області про результати розгляду первинної скарги від 10.04.2015 ОСОБА_2 отримала 21.04.2015.

Отже, 10-й день для подання ОСОБА_2 повторної скарги до контролюючого органу вищого рівня - ДФС України припадав на 1 травня 2015 року, який був святковим днем (п'ятниця).

Судом встановлено, що першим робочим днем після 1 травня 2015 року було саме 05 травня 2015 року, оскільки 2 травня 2015 року (субота) - святковий день, 3 травня 2015 року (неділя) - вихідний день, 4 травня 2015 року (понеділок) - вихідний день.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 повторна скарга на вимогу ДПІ у м. Полтаві про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2015 та рішення Головного управління Міндоходів у Полтавській області про результати розгляду первинної скарги від 10.04.2015 до ДФС України направлена засобами поштового зв'язку саме 05.05.2015, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією (а.с. 13).

Таким чином, з огляду на положення статті 56 Податкового кодексу України скарга до ДФС України подана ОСОБА_2 із дотриманням десятиденного строку, встановленого для подання повторної скарги.

Резюмуючи викладене, суд доходить висновку про те, що дії відповідача щодо залишення без розгляду скарги ОСОБА_2 з підстав пропуску останньою строку подачі повторної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, тобто вчинені не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Відтак, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

У зв'язку з цим, з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 73,08 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо залишення без розгляду скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 від 05 травня 2015 року б/н щодо скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04 березня 2015 року №Ф- Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області та рішення про результати розгляду первинної скарги від 10 квітня 2015 року №173/Г/16-31-10-04-11 Головного управління Міндоходів у Полтавській області.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати в сумі 73,08 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 10 липня 2015 року.

Головуючий суддя О.В. Гіглава

судді С.С. Бойко

ОСОБА_3