Справа № 806/2256/15
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року м.Житомир справа № 806/2256/15

час прийняття: 11 год. 20 хв. категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Длугаш О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство "Атем-Франк" до Житомирської обєднаної державної податкової інспекції, Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення бюджетного відшкодування,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог визнати протиправною бездіяльність Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, яка виразилась у невиконанні обов'язку щодо підготування та подання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновків із зазначенням сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню Товариству з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство "Атем-Франк" з бюджету за березень 2015 року в сумі 1500000 грн, стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство "Атем-Франк" бюджетне відшкодування податку на додану вартість за березень 2015 року в сумі 1500000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що товариством 19.04.2015 було подано до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року, відповідно до якої, сума бюджетного відшкодування складає за березень 2015 року в сумі 1500000 грн. Проведеною контролюючим органом документальною позаплановою перевіркою, за результатами якої було складено акт перевірки № 3139/06-25-15-01/30853412 від 20.05.2015, підтверджено заявлену товариством до бюджетного відшкодування суму ПДВ по декларації за березень 2015 року 1500000 грн.

Відповідно до п.200.12, п.200.13 Податкового кодексу України, податкова інспекція в 5-денний строк після закінчення перевірки зобов'язана подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування, на підставі якого останній перераховує ці кошти на поточний рахунок платника податку. Всупереч вказаним нормам, Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області не вчиняє дій, які є обов'язковими, спрямованих на відшкодування коштів, що в свою чергу унеможливлює отримання підтвердженої суми бюджетного відшкодування на банківський рахунок товариства.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, заявлені в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила у задоволенні позову відмовити. Пояснила, що бюджетне відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство "Атем-Франк" у сумі 1500000 грн по декларації за березень 2015 року буде проведено у загальному порядку згідно вимог Регламенту формування узагальненої інформації щодо обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розрізі платників, які мають право на бюджетне відшкодування за податковими деклараціями у сумі 100000 грн 00 коп. і більше, доведеного наказом Державної податкової служби України від 6 листопада 2012 року №991. На підставі викладеного представник відповідача не вбачає у діях контролюючого органу протиправності та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник Головного управління Державної казначейської служби в Житомирській області у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила у задоволенні позову відмовити з підстав, що викладені у письмових запереченнях на адміністративний позов. У судовому засіданні пояснила, що Державна казначейська служба в Житомирській області не отримувала висновку Житомирської ОДПІ щодо відшкодування з бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство "Атем-Франк" за березень 2015 року на суму 1500000 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Встановлено, що 19 квітня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство "Атем-Франк" було подано до Житомирської ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року з додатками, у якій визначено суму бюджетного відшкодування у розмірі 1500000, та заяву про повернення зазначеної суми (а.с. 40-48).

З метою визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий-березень 2015 року Житомирською ОДПІ у період з 05.05.2015 по 20.05.2015 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство "Атем-Франк" від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за лютий, березень 2015 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого на розрахунковий рахунок платника у банку за лютий, березень 2015 року, за результатами якої, актом від № 3139/06-25-15-01/30853412 від 20.05.2015, яким підтверджено заявлену товариством до бюджетного відшкодування суму ПДВ за березень 2015 року в розмірі 1500000 грн (а.с. 11-23).

Отже, виходячи з акту Житомирською ОДПІ підтверджено суму бюджетного відшкодування позивачу за березень 2015 року в розмірі 1500000 грн.

У визначений законодавством строк податок на додану вартість на рахунки позивача, у звязку із неправомірною, на думку позивача, бездіяльністю Житомирською ОДПІ та ГУДКСУ у Житомирській області, повернуто не було.

Відповідно до пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено ст. 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.3 статті 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України встановлено, що при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з положеннями пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України закріплено, що контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відповідно до пункту 200.17 статті 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Положеннями пункту 200.23 статті 200 ПК України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що контролюючий орган зобов'язаний був подати висновок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів до 25 травня 2015 року (протягом 5 днів після закінчення перевірки від 20 травня 2015 року), відповідно орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів мав до 30 травня 2015 року перерахувати кошти платнику податків.

Однак, Житомирська ОДПІ в порушення вказаних вище приписів податкового законодавства ні впродовж установленого строку (з 20 травня 2015 року до 25 травня 2015 року) ні на дату рогляду справи судом не подала, висновок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, чим допустила протиправну бездіяльність, порушивши законні інтереси платника податку.

Відповідно, заявлена позивачем до бюджетного відшкодування сума податку на додану вартість за березень 2015 року у розмірі 1500000 грн протягом визначеного статтею 200 Податкового кодексу України строку відшкодована не була, у зв'язку з чим у відповідності до положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України утворилась заборгованість бюджету перед позивачем з відшкодування податку на додану вартість за березень 2015 року.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Житомирською ОДПІ не доведено правомірності дій щодо неподання органу, що здійснює казначейське обслуговування висновку про відшкодування позивачу ПДВ за березень 2015 року. Натомість наявними у справі та дослідженими судом доказами доведено, що правомірно заявлена позивачем сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 20115 року у розмірі 1500000 грн не відшкодована платнику податків протягом строку, визначеного статтею 200 Податкового кодексу України, даний факт свідчить про бездіяльність контролюючого органу.

Судом встановлено, що суб'єктами владних повноважень - відповідачами по справі, порушено право позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном - коштами, які підлягають бюджетному відшкодуванню, що виразилось в бездіяльності органів податкової служби та органів державного казначейства України. Тому ефективним і належним способом захисту порушеного права в даному випадку є звернення до суду із вимогою про стягнення таких коштів на користь платника податку.

Така ж позиція висловлена в листі Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010р. № 1112/11/13-10 та зазначено, що в разі, коли податковий орган в установлений законом строк не надає відповідного висновку органу державного казначейства, платник податку має право скористатися своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів з державного бюджету. Відповідачами у справах такої категорії виступають податковий орган та орган державного казначейства.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 24 лютого 2009 року у справі за позовом Закритого акціонерного товариства "Авангард" до Державної податкової інспекції у Тисменицькому районі Івано-Франківської області, Головного управління Державного казначейства в Івано-Франківській області, - у разі невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість право платника порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету, тому способом захисту цього права повинна бути вимога про стягнення зазначених коштів (відшкодування заборгованості).

Суд, відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, відсутності доказів неправомірності заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство "Атем-Франк" у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Житомирської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо неподання органу, що здійснює казначейське обслуговування висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство "Атем-Франк" за березень 2015 року у розмірі 1500000 грн 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-німецьке підприємство "Атем-Франк" 1500000 грн 00 коп. (один мільйон п'ятсот тисяч гривень) заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за березень 2015 року.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 16 липня 2015 р.