Справа № 802/687/15-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

15 липня 2015 р. Справа № 802/687/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.

позивача: не з'явився

представника відповідачів 1 та 2: Клименка Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_2

до: прокуратури Вінницької області (відповідач 1) та прокурора Вінницької області Соколового В'ячеслава Петровича (відповідач 2)

про: визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов'язання вчинити дії

В СТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до прокуратури Вінницької області та прокурора Вінницької області Соколового В'ячеслава Петровича про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 30.03.2015 року відкрито провадження у даній справі.

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів, викликом свідків, неявкою позивача тощо.

У судове засідання призначене на 15.07.2015 року позивач не прибув, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність не подавав, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, а також телефонограма, яка складена секретарем судового засідання 06.07.2015 року.

Представник відповідачів 1 та 2 за довіреністю - Клименко Д.С. при вирішенні питання щодо подальшого розгляду справи клопотав суд залишити даний адміністративний позов без розгляду, мотивуючи це загалом п'ятою неявкою позивача у судове засідання за весь час розгляду справи та повторною його неявкою без поважних причин за останній час.

Суд, заслухавши доводи представника відповідачів та вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Будучи ініціатором судового розгляду справи позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов'язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи (ст. 120 КАС України), повідомлення суд про неможливість прибуття в судове засідання (ст. 40 КАС України), дотримання процесуальних строків.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, судовий розгляд адміністративної справи здійснюється в судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі, а відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності є підставою для відкладення розгляду справу. А вже повторне неприбуття позивача за аналогічних підстав є наслідком залишення позовної заяви без розгляду (ч. 3 ст. 128 КАС України).

Як вбачається із матеріалів справи в судове засідання призначене на 19.06.2015 року позивач не з'явився, подавши цього ж дня через відділ прийому суду клопотання за вх. №16093 про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою. Наведені обставини в силу п. 2 ч. 1 ст. 128 КАС України були підставою для відкладення розгляду справи на 26.06.2015 року.

26.06.2015 року позивач, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та причини своєї неявки суду не повідомив. В переддень до судового засідання - 25.06.2015р. ОСОБА_2 подав суду письмову заяву (вх. № 16808) з відповідними доказами про поважність неявки в минуле судове засідання, зокрема, надав докази проходження 19.06.2015р. консультативно-діагностичного обстеження в лікувальному закладі. Про будь-які причини неявки у судове засідання на 26.06.2015р. позивач суд не проінформував. Дані обставини зобов'язували суд згідно п. 2 ч. 1 ст. 128 КАС України відкласти розгляд справи на іншу дату - 06.07.2015 року.

В судове засідання 06.07.2015 року позивач вкотре не прибув. Судову повістку отримав 03.07.2015 року, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тобто мав достатньо часу для прибуття до суду. Жодних пояснень з приводу причин неприбуття до суду ОСОБА_2 не надав.

Виходячи із обставин даної справи та характеру спору, суд визнав за необхідне ще раз відкласти розгляд справи та забезпечити можливість позивачу бути присутнім у судовому засіданні чи подати клопотання про розгляд справи у його відсутність.

В призначений час - 10:00 год. 15.07.2015 року позивач ОСОБА_2 повторно до суду не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення 09.07.2015р. судової повістки та складена секретарем судового засідання телефонограма від 06.07.2015р. Свого обов'язку щодо повідомлення суд про поважні причини неприбуття позивач не виконав.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 допустив третю підряд неявку в судове засідання без будь-яких повідомлень про поважність причин неприбуття, хоча і заяв про розгляд справи без його участі суду теж не надав.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Застосовуючи до позивача процесуальні наслідки його повторної неявки у судове засідання суд бере до уваги положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція), згідно з якими кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права.

Зокрема, одним із аспектів гарантії справедливого судочинства, які містить стаття 6 Конвенції, є доступ до суду. Європейський Суд з прав людини у справі Bellet v. Frаnсе зазначив, що рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У даному випадку суд звертає увагу на те, що право позивача на доступ до суду жодним чином обмежене не було, оскільки про обставини розгляду справи, необхідність явки до суду позивач повідомлявся своєчасно та належним чином. Більше того, повторна неявка позивача у судове засідання мала місце ще 06.07.2015 року, проте суд визнав за необхідне якнайширше забезпечити право позивача на судовий захист, надавши йому можливість бути присутнім у судовому засіданні, у зв'язку з чим відклав розгляд справи на 15.07.2015 року.

Зазначаючи про гарантоване Конвенцією право позивача на доступ до суду, суд не може оминути поза увагою і іншу складову такого права, як розумний строк розгляду справи, який пов'язаний не лише із правовою та фактичною складністю справи, але й поведінкою заявника.

При цьому, оцінюючи поведінку заявника з позиції Європейського Суду слід брати до уваги факти невиконання ним процесуальних обов'язків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Як свідчать матеріали справи, за весь час її перебування у провадженні суду мало місце п'ять фактичних неявок позивача у судові засідання, з яких лише дві неявки були викликані поважними причинами, решта - безпідставні.

Таким чином невиконання позивачем своїх процесуальних обов'язків є вагомою причиною, яка призводить до затягування розгляду справи та створює незручності для інших учасників судового процесу, зокрема свідків, яких суд не мав можливості допитати у судовому засіданні через неявку позивача.

Виходячи із характеру даного процесу та змісту спірних правовідносин, які пов'язані із проходженням публічної служби, безпідставна неявка позивача на розгляд справи свідчить про відсутність зацікавленості в її подальшому розгляді.

Отже, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи повторне неприбуття позивача ОСОБА_2 у судове засідання без поважних причин та відсутність від останнього заяв про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, для залишення позовної заяви без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне роз'яснити позивачеві, що відповідно до ч. 3 ст. 155 КАС України він має право повторно звернутися до адміністративного суду з даною заявою в загальному порядку.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 155, ст. ст. 160, 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до прокуратури Вінницької області та прокурора Вінницької області Соколового В'ячеслава Петровича про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов'язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович