Справа № 423/233/15-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Закопайло В.А
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року справа №423/233/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.,

суддів Василенко Л.А.,

ОСОБА_2,

при секретарі Томах О.О.,

за участю

позивача ОСОБА_3,

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 05 травня 2015 року у справі № 423/233/15-а за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 05 травня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково. Зобовязано Управління соціального захисту населення Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації Луганської області призначити та надати ОСОБА_3 щомісячну адресну безготівкову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за місцем її фактичного мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_1 на період з 01 травня 2015 року по 30 квітня 2016 року, включно. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у звязку з необґрунтованістю заявлених позовних вимог. (арк..справи 66-68)

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції в частині зобовязання відповідача надати позивачу субсидію у період з 01.11.2014 року по 30.04.2015 року, включно скасувати і ухвалити нове рішення, яким надати позивачу субсидію на оплату житлово-комунальних послуг з 01 листопада 2014 року по 30 квітня 2015 року включно по фактичному мешканню, а саме: м.Попасна, вул.Воровського, будинку № 109а. (арк.справи 78,79).

В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні апеляційної скарги, та просив рішення першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати, та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, думку позивача, вивчила доводи апеляційної скарги, перевірила матеріали справи і дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок № 23 по пров.Ново-Деповський в м.Попасна Луганської області. (арк..справи 35,43-50)

03 жовтня 2014 року під час проведення антитерористичної операції на території Луганської області внаслідок обстрілу м.Попасна вищезазначений житловий будинок повністю зруйнований. Позивач була змушена переїхати на постійне мешкання до рідної дочки ОСОБА_4 за адресою: м.Попасна, вул.. Воровського, будинок № 109а. (арк..справи 7)

13 листопада 2014 року позивачка звернулась з заявою до Управління соціального захисту населення Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації Луганської області в якій просила призначити їй субсидію за місцем її фактично мешкання: м.Попасна, вул.. Воровського, будинок № 109а. (арк..справи 4)

27 листопада 2014 року Управління соціального захисту населення Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації Луганської області відмовило їй в призначенні субсидії, оскільки позивач не зареєстрована за даним місцем мешкання.(арк..справи 59-62)

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що на час звернення позивача із заявою про призначення субсидії в листопаді 2014 року було чинним «Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995р. №848, яке визначало умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. При цьому, абзацом 1 пункту 6 цього Положення було передбачено, що субсидія призначається уповноваженому власнику (співвласнику) житла, наймачу державного та громадського житлового фонду, членові житлово-будівельного (житлового) кооперативу, власнику (співвласнику) житлового приміщення, на якого відкрито особовий рахунок за місцем реєстрації. В окремих випадках на підставі рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних рад або утворених ними комісій та актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї субсидія може призначатися іншій особі, зареєстрованій у житловому приміщенні (будинку), а також індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, але вони сплачують вартість одержуваних житлово-комунальних послуг. А пунктом 14 цього Положення було передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначалася на шість місяців.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 28.02.2015р. внесені зміни до «Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». Так, починаючи з 01 травня 2015 року абзацом 1 пункту 6 цього Положення передбачено, що субсидія може призначатися одному з членів домогосподарства, на якого відкрито особовий рахунок за місцем реєстрації, або особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла, і на яку відкрито особові рахунки із сплати житлово-комунальних послуг (далі - орендар). При цьому, згідно з пунктом 14 цього Положення передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на дванадцять місяців.

Однак, згідно статті 3 ОСОБА_5 України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Крім того, згідно статті 8 ОСОБА_5 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_5 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_5 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_5 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_5 України гарантується.

Відповідно до статті 46 ОСОБА_5 України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

При цьому згідно ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи вищенаведені норми ОСОБА_5 України, які є нормами прямої дії, колегія суддів суддів зазначає, що законодавець, регулюючи питання призначення та надання субсидії, не в змозі був передбачити настання таких негативних наслідків, в яких опинилася позивач восени 2014 року.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що при таких обставинах позивач має право на отримання з боку держави субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. При цьому суд зазначає, що пунктом 5-1 «Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» законодавець передбачив можливість призначення громадянам субсидій у виняткових випадках, виходячи з конкретних обставин, що склалися.

Стосовно відмови суду першої інстанції в задоволенні позовних вимог за період з 1 листопада 2014 року по 30 квітня 2015 року колегія суддів зазначає наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині, суд першої інстанції зазначив, що в цей період позивач фактично не користувалась житлово-комунальними послугами, оскільки знаходилась на лікуванні в м.Києві, не понесла суттєвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг за цей період.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки єдиним видом доходу позивача є пенсія за віком, позивач зазнала витрат на лікування та поїздки до м.Києва, що підтверджується проїзними документами (арк.. справи 53-55,99) та фіскальними чеками за оплату ліків.

Стосовно знаходження позивача на стаціонарному лікуванні в м.Києві в період з 20.02.2015 року по 26 березня 2015 року колегія суддів зазначає, що позивач не змінила фактичне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., а знаходилась у лікувальній установі.

Крім того, за цей період позивач здійснювала оплату за житлово-комунальні послуги по фактичному місцю проживання.

Отже, з урахуванням вищевикладеного колегія судів дійшла висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги за період з 01 листопада 2014 року по 30 квітня 2015 року.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції внаслідок помилкового застосування норм матеріального закону невірно вирішено спір в частині відмови в задоволенні позовних вимог, тому постанова суду підлягає скасуванню, з ухваленням нової, про задоволення позову.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 196, ст. 198 ч.1 п.3, ст. 202 ч.1 п.3, ст. 205 ч.1 п.3, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 05 травня 2015 року у справі № 423/233/15-а в частині відмови в задоволенні позовних вимог за період з 01 листопада 2014 року по 30 квітня 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації Луганської області про надання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01 листопада 2014 року по 30 квітня 2015 року - задовольнити.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації Луганської області призначити на надати ОСОБА_3 щомісячну адресну безготівкову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за місцем її фактичного мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 01 листопада 2014 року по 30 квітня 2015 року включно.

В іншій частині Постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 05 травня 2015 року у справі № 423/233/15-а залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 14 липня 2015 року.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний колегією суддів 17 липня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Л.А. Василенко

ОСОБА_2