Справа № 2а-620/10/0870
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2010-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2010 року Справа № 2а-620/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О.. при секретарі Міроновій К.В., за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя

про зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя про зобовязання вчинити певні дії, в якій позивачка вказує, що вона є віруючою громадянкою і живе так, як вчить та наставляє Православна Церква. Наявність у неї ідентифікаційного номеру, який надається податковою службою, не співпадає з її принципами віруючої, тому вона звернулася до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою про зобовязання зберегти раніше встановлену форму обліку, та здійснювати в подальшому облік без застосування ідентифікаційного номеру, виключити з інформаційного Фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер НОМЕР_1, знищити облікову картку з особистими даними позивачки, проставити у паспорті ОСОБА_2 відмітку про наявність права здійснювати платежі без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя.

Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Запоріжжя своїм листом відмовила позивачці у задоволенні її вимог, посилаючись на дію Порядку внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів, затвердженого спільним наказом ДПАУ та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.04 р. № 602/1226, який набрав чинності з 01.11.04 р. Позивачка вважає, що своїми діями відповідач порушив її право на раніше встановлену форму обліку без застосування ідентифікаційного номеру, передбаченого ст. 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів», право не бути включеною до Державного реєстру, та право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру. Позивачка не відмовляється сплачувати податки і обовязкові платежі, а тільки хоче робити це без застосування ідентифікаційного номеру, бо це порушує її права та суперечить її релігійним принципам, у звязку з чим, просить суд зобовязати Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Запоріжжя зберегти раніше встановлену форму обліку платників податків, та здійснювати в подальшому облік без застосування ідентифікаційного номеру, виключити з інформаційного Фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер НОМЕР_1, знищити облікову картку з особистими даними позивачки, проставити у паспорті ОСОБА_2 відмітку про наявність права здійснювати платежі без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя.

Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає.

Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що згідно Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів» затверджено Порядок внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів, який передбачає порядок анулювання громадянами з будь-яких переконань ідентифікаційних номерів. Також зазначив, що облікова картка позивачки знищена, оскільки термін її зберігання сплинув. Оскільки позивачка за мотивами своїх релігійних понять ухиляється від виконання норм Порядку, просить суд відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культури і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Функції по контролю за дотриманням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків та інших обовязкових платежів, а також обліку платників податків - фізичних осіб, покладено на державні податкові органи.

Автоматизованим банком даних, створеним для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобовязані сплачувати податки, збори, інші обовязкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України, є Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів.

21.09.2009 р. ОСОБА_2 звернулася до державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя із заявою, в якій просила поставити в її паспорті відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, зберегти за нею раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру, виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про її ідентифікаційний номер за загальні відомості про неї, а також знищити облікову картку з її особистими даними, що була заповнена та на підставі якої були внесені дані про неї до Державного реєстру та присвоєний їй ідентифікаційний номер.

01.10.2009 р. Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Запоріжжя своїм листом № 16534/10/29-117 відмовила ОСОБА_2 у задоволенні її вищеперелічених вимог, посилаючись на дію Порядку внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів, затверджений спільним наказом ДПА України і МВС України від 19.10.2004 р. №602/1226, який був прийнятий з метою виконання положень Закону України "Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів".

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів" від 22.12.1994 р. № 320/94-ВР /в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів" від 16.07.1999 р. № 1003-ХIV/, для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обовязкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

У пункті 1.1 Порядку, визначено процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно повідомила про це орган державної податкової служби у формі відповідної заяви (форма № В2).

На підставі розділу 3 Порядку, після отримання державною податковою службою заповненої заяви з додатками, надає заявнику довідку за формою № В3, або відмовляє в наданні такої довідки із зазначенням причин відмови.

Відповідно до розділу 4 Порядку, фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номеру, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою № В3 та паспорт громадянина України. Посадова особа органу внутрішніх справ при зверненні громадянина за місцем його реєстрації, щодо внесення відмітки до його паспорта, розглядає довідку за формою № В3 щодо повноти і правильності її заповнення та відповідності предявленому паспорту і в разі відсутності невідповідностей вносить на 7-9 сторінки паспорту відмутку, зміст і форму якої наведено у додатку 4 Порядку.

Таким чином, законодавством визначено державний орган, який наділений повноваженнями вносити таку відмітку до паспорта особи, - це орган внутрішніх справ за місцем реєстрації останньої.

Після отримання в органі внутрішніх справ відмітки про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера і передачі до органу державної податкової служби «Повідомлення органу внутрішніх справ про заміну паспортів і перенесення відміток та передачу відривних корінців до довідок за формою № В3 тих осіб, до паспортів яких було внесено відмітку вперше», облік доходів платників податків у органах державної податкової служби здійснюється за серією та номером паспорта, з використанням інформації про прізвище, імя та по батькові. Зазначені реєстраційні дані про громадян до Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів не вносяться, відповідно ідентифікаційний номер не присвоюється.

Отже, позивачка не здійснила жодної із зазначених дій, передбачених Порядком, тобто не дотрималася визначеного законодавством порядку відмови від ідентифікаційного номера та виключення її з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів, та не має наміру це зробити в подальшому.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 КАС України (розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості) та ч. 1 ст. 71 КАС України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення) суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя вимоги про зобовязання Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя поставити в її паспорті відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, зберегти за нею раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру, виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про її ідентифікаційний номер за загальні відомості про неї, а також знищити облікову картку з її особистими даними, що була заповнена та на підставі якої були внесені дані про неї до Державного реєстру та присвоєний їй ідентифікаційний номер не обґрунтовані і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ст.ст. 1, 5, 8 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів», ст.ст. 19, 35,67 Конституції України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя про анулювання ідентифікаційного номеру, збереження раніше встановленої форми обліку платників податків, виключення відомостей про ідентифікаційний номер, знищення облікової картки з особистими даними та внесення відмітки в паспорті відмовити в повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Л.О.Нестеренко

Постанову виготовлено у повному обсязі 02.03.2010 р.