Справа № 812/3689/2012
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2015 р. м. Київ К/800/14083/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2014 року

у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя) до ОСОБА_4, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Таксопарк» (далі - ПАТ «Таксопарк»), про стягнення суми безпідставно сплаченої пенсії,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя звернулося до суду з адміністративним позовом про стягнення 6507,05 грн безпідставно виплаченої пенсії. В обґрунтування вимог зазначало, що з серпня 2004 року ОСОБА_4 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), як водію міського пасажирського транспорту. Проте, при проведенні у 2006 році перевірки достовірності даних про пільговий стаж позивача було встановлено, що довідка ВАТ «Таксопарк» про особливий характер роботи та умов праці від 28 жовтня 2004 року №04-24-339 містить недостовірні дані, що стало підставою для прийняття відповідачем рішення про припинення позивачу виплати пенсії з квітня 2006 року та стягнення 6507,05 грн зайво сплачених сум. Посилаючись на те, що ОСОБА_4 відмовився повернути виплачені кошти, просило суд стягнути 6507,05 грн переплати пенсії за період з 01 серпня 2004 року по 01 квітня 2006 року.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2012 року в позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя безпідставно виплачену пенсію за період з 01 серпня 2004 року по 01 квітня 2006 року в сумі 6507,05 грн.

У касаційній скарзі відповідач порушує питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом апеляційної інстанції не взято до уваги положення статті 103 Закону № 1788-XII, дана неправильна оцінка обставинам справи, зокрема, не взято до уваги, що спірна довідка ВАТ «Таксопарк» про особливий характер роботи та умов праці від 28 жовтня 2004 року №04-24-339, окрім голови правління, підписана начальником відділу кадрів та завірена мокрою гербовою печаткою підприємства, що виключає факти зловживання з боку позивача.

УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя у запереченнях на касаційну скаргу посилається на те, що рішення суду апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, судом правильно встановлені факти, досліджені докази та наведені обґрунтовані висновки. Вказує, що, ОСОБА_4 був обізнаний про відсутність у нього права на пільгову пенсію, що підтверджено службовою перевіркою, проведеною ВАТ «Таксопарк» та органом пенсійного фонду. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що з 19 серпня 2004 року ОСОБА_4 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «з» статті 13 Закону № 1788-XII, як водію міського пасажирського транспорту і великовагових автомобілів зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, згідно з довідками ВАТ «АТП №12327» від 27 лютого 2004 року №3 та ВАТ «Таксопарк» від 28 жовтня 2004 року №04-24-339.

У зв'язку з відмовою ВАТ «Таксопарк» відшкодувати позивачу витрати з виплати призначеної ОСОБА_4 пенсії та відкликанням у лютому 2006 року довідки №04-24-339 виданої у 2004 році товариством, УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя провело перевірку правильності призначення позивачу пенсії на пільгових умовах, якою встановлено, що відомості зазначені в уточнюючій довідці ВАТ «Таксопарк» про особливий характер роботи або умов праці від 28 жовтня 2004 року№04-24-339, не підтвердились, а голова правління ОСОБА_5 підпис під своїм прізвищем на цій довідці не визнав.

Зазначені обставини стали підставою для призупинення з 01 квітня 2006 року виплати пільгової пенсії ОСОБА_4 до з'ясування обставин у справі, а з 01 вересня 2006 року на засіданні пенсійної комісії з суперечливих питань при призначенні та виплати пільгової пенсії прийнято рішення про стягнення 6 507,05 грн переплати пенсії в судовому порядку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що службовою перевіркою встановлено про обізнаність позивача щодо відсутності у нього права на пільгову пенсію, що підтверджується наказом ВАТ «Таксопарк» від 23 листопада 2004 року №51 «Про проведення службової перевірки», а тому ОСОБА_4 допущено зловживання при призначенні пенсії.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись неможливо.

Статтею 81 Закону № 1788-XII встановлено, що призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України, які відповідно до статті 82 цього Закону розглядають документи про призначення пенсій, не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення (частина 2 статті 82 Закону № 1788-XII).

Водночас, за приписами частини 2 статті 101 Закону № 1788-XII, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому, підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її (частина 2 статті 101 Закону № 1788-XII).

Отже, обов'язок перевіряти документи, подані для призначення (перерахунку) пенсій покладений на органи пенсійного фонду, тому обчислюючи стаж ОСОБА_4 та призначаючи у 2004 році йому пенсію, згідно з довідкою, виданою ВАТ «Таксопарк» про особливий характер роботи та умов праці від 28 жовтня 2004 року №04-24-33, УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя було зобов'язане повідомити відповідача про недоліки чи брак документів, необхідних для підтвердження його пільгового стажу, здійснити попередню правову експертизу змісту і належного оформлення наданих документів та перевірити обґрунтованість їх видачі, або витребувати такі документи за власною ініціативою.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, невідповідність відомостей, зазначених у довідці ВАТ «Таксопарк» від 28 жовтня 2004 року №04-24-33, позивач виявив лише під час перевірки, проведеної у 2006 році.

При цьому, питання щодо права ОСОБА_4 на отримання пільгової пенсії за віком та зобов'язання ВАТ «Таксопарк» надати довідку уточнюючого характеру розглядалось судами у справі №2-1366/2011. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2011 року позов задоволено, визнано за позивачем право на отримання пільгової пенсії та зобов'язано ВАТ «Таксопарк» надати уточнюючу довідку про отримання пільгової пенсії про підтвердження стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту (автобусу) з 09 липня 1982 року по 26 травня 1992 року. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 10 серпня 2011 року скасовано рішення Жовтневого районного суду від 17 травня 2011 року в частині визнання за ОСОБА_4 права на отримання пільгової пенсії. В частини зобов'язання ВАТ «Таксопарк» надати уточнюючу довідку про отримання пільгової пенсії про підтвердження стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту (автобусу) з 09 липня 1982 року по 26 травня 1992 року судове рішення залишено без змін.

За приписами частини 1 статті 103 Закону №1788-ХІІ суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку ( частина 4 статті 103 Закону №1788-ХІІ).

Аналіз наведених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення переплачених ОСОБА_4 коштів та правильно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції має скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Враховуючи наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2014 року скасувати, а постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2012 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

СуддіС.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак