Справа № 820/3275/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"15" липня 2015 р. № 820/3275/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Харківського міського управління юстиції Харківської області, третя особа - ОСОБА_2
про визнання нечинним рішення та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати нечинним рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 16593686 від 20.10.2014 року в частині відмови проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,2 м. кв., жилою площею 17,5 м. кв., за ОСОБА_1.

2. Зобов'язати здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,2 м. кв., жилою площею 17,5 м. кв., за ОСОБА_1.

В обґрунтування позову зазначено, що в жовтні 2014 року до Реєстраційної служби Харківського МУЮ Харківської області в інтересах ОСОБА_1 було подано документи для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно, на підставі рішень Апеляційного суду Харківської області від 4 грудня 2013 року та 9 грудня 2013 року. 20 жовтня 2014 року державним реєстратором було відмовлено у державній реєстрації права на квартиру.

Підставою відмови було зазначено, що «Державний реєстр речових прав містить актуальний запис про реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_3. Документ, який підтвердження права припинення зазначеного права не надано».

Також позивачем було зазначено, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 грудня 2013 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 28.05.2010 року, укладеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який є первинним, а договір купівлі-продажу квартири, укладений 18.06.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є похідним, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України - «недійсний правочин не створює юридичних наслідків», договір купівлі-продажу АДРЕСА_2, укладений 18,06.2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 також є недійсним, а тому не потребує визнання його недійсним. Таким чином відмова в реєстрації права власності на майно за ОСОБА_1, яке за ним було визнано судом на підставі рішення, яке набуло чинності, є незаконною та підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача не зявився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Надав до суду письмові заперечення, в яких проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що відмова в реєстрації права власності на майно за ОСОБА_1, яке за ним було визнано судом на підставі рішення, є законною та винесеною в межах чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Ці ж наслідки застосовуються у разі повторного неприбуття за таких самих умов відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, суд вважає, що відповідач є належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, його відсутність в судовому засідання не перешкоджає розгляду справи, слід розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Судом встановлено, що 02.10.2014 ОСОБА_6. який діяв на підставі довіреності, звернувся до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції із заявою за №8378858 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_1 на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.05.2013 та рішення Апеляційного суду Харківської області від 09.12.2013 по справі № 643/128/13-ц.

07.10.2014 державним, реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №16306500 керуючись п. 16 Порядку.

Підставою прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №16306500 від 07.10.2014 послужило наступне:

Під час розгляду заяви №8378858 від 02.10.2014 державний реєстратор встановив відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначених Порядком, а саме:

Відповідно до п. 10 Порядку, заявник надає заяву про державну реєстрацію об'єкта нерухомого майна особисто, або через уповноважену особу.

Відповідно до п. 1 Порядку уповноважена особа - особа, якій на підставі договору або іншого документа, визначеного законодавством, надано повноваження щодо подання документів для проведення державної реєстрації прав.

Заява щодо реєстрації права власності №8378858 подана в інтересах фізичної особи ОСОБА_7 уповноваженою особою ОСОБА_6.

Відповідно до ст.ст. 1000. 1003 ЦК України повірений зобовязаний вчинити певні юридичні дії, які мають бути чітко визначеними, конкретними та здійсненними.

Відповідно до ч. 2 н. 15 Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо повноважень заявника.

Повноваження повіреного визначені у довіреності, посвідченій ОСОБА_8 приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області 28.03.2013 р. за №172, копія якої додана до заяви. З поданої довіреності не вбачається повноважень ОСОБА_6 на вчинення від імені ОСОБА_1 конкретних дій з питань реєстрації права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 15 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

В обґрунтування правових підстав реєстрації права власності до заяви №8378858 додані рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.05.2013 та рішення Апеляційного суду Харківської області від 09.12.2013 по справі № 643/128/13-ц. Відповідно до рішення Апеляційного суду Харківської області від 09.12.2013 по справі № 643/128/13-ц визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9 Тобто право власності на квартиру перейшло від ОСОБА_9 до ОСОБА_1

В процедурі розгляду заяви проведено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в результаті якого встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_5 зареєстровано за іншою особою, відмінною від ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2010.

Як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме маймо (далі Державний реєстр прав) та рішення Апеляційного суду Харківської області від 09.12.2013 право власності зареєстровано за ОСОБА_2, яка є відповідачем по справі №643/128/13-ц. Разом з тим рішення Апеляційного суду Харківської області від 09.12.2013 по справі №643/128/13-ц не містить відомостей щодо скасування (анулювання) права власності на вищезазначений обєкт нерухомого майна за, теперішнім власником, а правочини щодо цього об'єкта нерухомого майна не визнаються недійсними.

Також, примірник рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.02.2013 р. не містить номера справи.

Враховуючи вищевикладене, державним реєстратором у рішенні про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №16306500 від 07.10.2014 зазначено, що для подальшого розгляду заяви №8378858 необхідно надати:

- документ щодо скасування/анулювання права власності на кв. 149. розташовану по пр-ту Тракторобудівників, 102-Б у м. Харкові, за теперішнім власником, відповідно до законодавства та копію такого документа, засвідчену в установленому порядку,

- документ, що містить повноваження заявника щодо подання документів для проведення державної реєстрації прав в інтересах суб'єкта права та копію такого документа, засвідчену в установленому порядку,

- примірник рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.02.2013, який містить номер справи суду, засвідчений судом та копію такого примірника, засвідчену в установленому порядку.

У п'ятиденний строк заявником не усунено обставин, що були підставою для зупинення розгляду заяви, що перешкоджає подальшому розгляду заяви №8378858 від 02.10.2014.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись п. 5-4 ч.1. ст. 24 Закону, п.п. 20, 28 Порядку, державним реєстратором 20.10.2014 за №16593686 прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

У своїй діяльності, при проведені державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстратор Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції керується Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ГУ від 01.07.2004 (далі-Закон), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 (далі - Порядок), іншими нормативно-правовими актами України.

Статтею 3 Закону встановлено, що інформація про права на нерухоме майно та їх обтяжень підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов:

- якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або

- якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Ч. 5 ст. 10 Закону визначено, що органи державної реєстрації прав, державні реєстратори забезпечують достовірність інформації, яка знаходиться у Державному реєстрі речових прав.

Відповідно до п. 15 Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону та п. 36 Порядку, підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Законом.

Ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ч. 1 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ч. 1 ст. 209 ЦК України встановлено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Ч. З ст. 215 ЦК України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як було встановлено судом вище, документи, які б підтверджували визнання недійсним договору купівлі-продажу кв. 149, розташованої по пр-ту. Тракторобудівників, 102-Б у м. Харкові, укладеного 18.06.2010 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 до Реєстраційної служби та до суду позивачем не надавались.

Навпаки, з наданої позивачем копії рішення Апеляційного суду Харківської області від 04.12.2013 по справі №643/11109/13-ц вбачається, що у визнані недійсним зазначеного договору купівлі-продажу квартири, відмовлено.

Ч. 1 ст. 216 ЦК України вказує, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

П. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначає, що реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з чим вимога про повернення майна, передбаченого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Також суд зазначає, що ч. 2 ст. 26 Закону визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1141 від 26.10.2011, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 01.01.2013 відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Міністерство юстиції України.

Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури врегульовано Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5 (далі - Порядок).

Згідно п. 1.5. цього Порядку документи, що подаються для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, повинні відповідати вимогам, встановленим законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

П. 2.6. Порядку встановлено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

П. 2.3. Порядку передбачено, що заявник під час подання заяви пред'являє органові державної реєстрації прав або нотаріусу документи, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 2.11 Порядку державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного-реєстру прав.

Як встановлено судом з позовної заяви, що позивач із заявою про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції не звертався, рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, не надавав.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що дії та рішення державного реєстратора від 20.10.2014 за №16593686 були вчинені у відповідності до вимог п. 5-4 ч.1. ст. 24 Закону, п.п. 20, 28 Порядку законними , а рішення є обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського міського управління юстиції Харківської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання нечинним рішення та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 17 липня 2015 року.

Суддя Спірідонов М.О.