Справа № 810/2771/15
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 липня 2015 року Справа № 810/2771/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Харченко С.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу
за позовомБориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Бориспільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 105234 грн. 73 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилася заборгованість перед бюджетом у вказаному вище розмірі внаслідок невиконання податкового обов'язку зі сплати податку на додану вартість.

Органи доходів і зборів в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів, а також стягнення з платників податків заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що висновки контролюючого органу стосовно наявності у нього податкового боргу у загальному розмірі 78436 грн. 00 коп., який утворився внаслідок несплати узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість за податковими деклараціями за липень-грудень 2014 року, є безпідставними, оскільки ним своєчасно та у повному обсязі виконано податковий обовязок за вказані вище звітні періоди, що підтверджується копіями платіжних доручень від 20.08.2014 № 180, 09.09.2014 № 184, 28.10.2014 № 204, 18.11.2014 № 209, 24.12.2014 № 217 та 13.01.2015 № 219.

Крім того, відповідач стверджує, що висновок позивача про його обов'язок сплатити визначену у податковому повідомленні рішенні Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 27.11.2013 № НОМЕР_1 суму податку на додану вартість у загальному розмірі 94601 грн. 25 коп. є передчасним, оскільки в провадженні Вищого адміністративного суду України перебуває адміністративна справа № 810/2338/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення.

Розглянувши матеріали позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: 08362, АДРЕСА_1) зареєстрована як фізична особа-підприємець 25.09.2008 (копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с. 6).

Як платник податків відповідач перебуває на обліку в Бориспільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що у жовтні-листопаді 2013 року посадовими особами Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на підставі статей 20, 77 та 82 Податкового кодексу України проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 по 31.12.2012.

За результатами перевірки складено акт від 15.11.2013 № 247/17-2/НОМЕР_2, в якому зафіксовано порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, зокрема, вимог пункту 198.6 статті 198 та 201.12 статті 201 Податкового кодексу України, що виявилось у заниженні відповідачем податкового зобовязання з податку на додану вартість за період лютий-вересень та грудень 2012 року на загальну суму 75681 грн. 00 коп.

На підставі акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.11.2013 № НОМЕР_1, яким відповідно до приписів підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України позивачу донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 94601 грн. 25 коп., з яких: 75681 грн. 00 коп. за основним платежем, 18920 грн. 25 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказане повідомлення-рішення отримано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 20.12.2013, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 8).

Не погоджуючись із рішенням, прийнятим Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Київській області, позивач оскаржив його до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського окружного адміністративного суду від 14.05.2014 в адміністративній справі № 810/2338/14, адміністративний позов задоволено, податкове повідомлення-рішення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 27.11.2013 № НОМЕР_1 визнано протиправним та скасовано.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2014 в адміністративній справі № 810/2338/14 наведене вище судове рішення скасовано, та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

В силу приписів частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін (частина друга статі 255 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини третьої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Цією ж статтею встановлено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, набирають законної сили з моменту проголошення.

Відтак, враховуючи приписи статті 124 Конституції України та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2014 в адміністративній справі № 810/2338/14, якою фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 27.11.2013 № НОМЕР_1, є обов'язковою до виконання.

Доказів зупинення виконання Вищим адміністративним судом України постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2014 в адміністративній справі № 810/2338/14 до закінчення її перегляду в касаційному порядку відповідачем суду надано не було.

За таких обставин, доводи відповідача стосовно відсутності у нього обовязку сплатити визначену у вказаному вище податковому повідомленні рішенні суму податку на додану вартість, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

З матеріалів адміністративної справи також вбачається, що відповідачем було подано до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області податкові декларації з податку на додану вартість за липень-грудень 2014 року, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 22-33).

Загальна сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 відповідно до даних вказаної звітності, становить 78436 грн. 00 коп.

Відповідач зазначає, що твердження контролюючого органу про несплату ним узгодженої суми податкового зобовязання з податку на додану вартість за липень-грудень 2014 року не відповідають дійсності, оскільки вказану суму заборгованості сплачено ним у строк, передбачений законодавством.

Вказані доводи не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Таким чином, Податковим кодексом України імперативно встановлено обовязок органу доходів і зборів здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу (крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування).

Як вбачається з даних облікової картки платника податків (зворотній бік), суму коштів у загальному розмірі 78436 грн. 00 коп., сплачену відповідачем відповідно до наданих ним копій платіжних доручень від 20.08.2014 № 180, 09.09.2014 № 184, 28.10.2014 № 204, 18.11.2014 № 209, 24.12.2014 № 217 та 13.01.2015 № 219, спрямовано контролюючим органом в рахунок погашення податкового боргу відповідача з податку на додану вартість, що виник за попередні податкові періоди, у тому числі в рахунок податкового боргу, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 27.11.2013 № НОМЕР_1.

За таких обставин, твердження відповідача стосовно того, що самостійно узгоджене (шляхом подачі податкових декларацій) грошове зобов'язання з податку на додану вартість за період липень-грудень 2014 року у загальному розмірі 78436 грн. 00 коп. ним сплачено своєчасно, є безпідставними та такими, що не грунтуються на нормах чинного законодавства України.

Таким чином, з урахуванням часткової сплати відповідачем заборгованості, загальна сума податкового боргу з податку на додану вартість, що підлягає сплаті відповідачем до Державного бюджету України, становить 94601 грн. 29 коп.

Крім того, у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом у зв'язку з виявленням його заниження, а також через порушення відповідачем граничних строків сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість, органом доходів і зборів на виконання вимог підпункту 129.1.2 пункту 129.1 та пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України нараховано пеню у загальному розмірі 10633 грн. 44 коп.

Враховуючи вимоги пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу було виставлено податкову вимогу від 31.03.2015 № 163-23 на загальну суму 105257 грн. 83 коп., яка була отримана ним особисто 08.04.2015, про що свідчить копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 7).

Податковий обов'язок щодо сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 105234 грн. 73 коп. у встановлені законодавством строки відповідачем не виконано, у зв'язку з чим Бориспільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області і звернулась до суду з даним позовом.

На час винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми або оскарження податкової вимоги від 31.03.2015 № 163-23 відповідачем суду надано не було.

При прийнятті постанови в порядку скороченого провадження суд враховує положення наступних нормативно-правових актів: статтю 67 Конституції України, пункт 6.1 статті 6, підпункт 9.1.3 пункту 9.1 статті 9, підпункти 14.1.39, 14.1.152, 14.1.175, 14.1.178 пункту 14.1 статті 14, пункт 15.1 статті 15, підпункти 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, підпункти 191.1.1, 191.1.2, 191.1.10, 191.1.22 пункту 191.1 статті 191, підпункти 20.1.4, 20.1.18, 20.1.19, 20.1.34 пункту 20.1 статті 20, пункти 31.1, 31.3 статті 31, пункт 33.3 статті 33, підпункт 34.1.5 пункту 34.1 статті 34, пункти 35.1, 35.2, 35.3 статті 35, пункти 36.1, 36.3, 36.5 статті 36, пункти 38.1, 38.3 статті 38, пункти 41.1, 41.2 статті 41, пункт 46.1 статті 46, пункт 49.1, підпункт 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункт 54.1 статті 54, пункт 57.1 статті 57, пункт 58.3 статті 58, пункти 59.1, 59.3-59.5 статті 59, пункт 60.1 статті 60, пункти 87.1, 87.2, 87.9 статті 87, пункти 129.1, 129.3-129.5 статті 129, пункт 180.1 статті 180, пункти 200.1, 200.2 статті 200, пункт 202.1 статті 202, пункти 203.1, 203.2 статті 203 Податкового кодексу України.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до бюджету у розмірі 105234 грн. 73 коп. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69-71, 72, 86, 94, 158, 159, 161, 162, 1832, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 105234 грн. 73 коп. (сто п'ять тисяч двісті тридцять чотири) грн. 73 коп.

3. Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко С.В.