Справа № 2-а/1970/1045/11
Суддя: Загорський О.О.
Дата ухвалення: 2011-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/1045/11

24 травня 2011 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Загорського О.О., при секретарі Костецькій Н.Т.

за участю представників позивача ОСОБА_1, директора ПАП Січ- ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Приватно-Аграного підприємства Січдо управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі про визнання не чинним та скасування рішень управління Пенсійного фонду України у Чортківському районі №1275 від 21.11.2008р., та №511 від 06.10.2008р.

ВСТАНОВИВ:

ПАП Січзвернулось до суду з позовом до УПФУ в Чортківському районі про визнання не чинним та скасування рішень управління ПФУ у Чортківському районі №1275 від 21.11.2008р., та №511 від 06.10.2008р.

Позов мотивовано тим, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій, разом - борг і фінансові санкції. Окремо фінансові санкції не нараховуються. Органи Пенсійного фонду надсилають вимогу, коли страхувальник на кінець звітного періоду має борги по сплаті фінансових штрафів та пені.

В позові зазначено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату є акт документальної перевірки або акт звірки з органами податкової служби, а згідно Акту перевірки №30 від 13 липня 2005 р. вказано, що не встановлено заниження загальної суми фактичних витрат на оплату праці та інших видів виплат, ніяких донарахувань немає.

Позов обґрунтовано і тим, що, до позивача надійшли тільки рішення про нараховані фінансові санкції, з якого не можливо зрозуміти з яких відсотків, і з яких сум були зроблені розрахунки, що суперечить пп.. 2 п.9 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

В позові вказано, що оскаржуємі рішення прийняті 21.11.2008 р., та 06.10.2008 р. а надійшли до страхувальника 29.11.2008 р. В рішеннях зазначено, що суми нараховані за період з 01.01.2004р. по 31.12.2007р. та з 20.05.2008 р. по 17.09.2008 р., що на думку позивача суперечить як нормам законодавства так і наявним в справі довідкам про відсутність заборгованості по платежах перед ПФУ.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві та вказали, що відповідач заднім числом нараховував заборгованість.

Директор ПАП Січ, вказував як те, що оскаржуємі рішення позивач не отримував і про наявність рішень №1275 від 21.11.2008р., та №511 від 06.10.2008р. бухгалтер позивача взнала лише в грудні 2008р. будучи в пенсійному фонді.

Спростовуючи твердження представника відповідача про надіслання рішень вказав, що Атаманчук, яка розписалась 22.10.08р., та 05.12.08р. про отримання рішень не вправі була отримувати кореспонденцію, але підтвердити факту заборони отримання кореспонденції він не може.

Заперечуючи факти отримання вимог зазначав як те, що підписи на вимогах не належать головному бухгалтеру підприємства Білецькій, так і те, що головний бухгалтер Білецька, чиїм підписом підтверджено факт отримання вимог, не була уповноважена отримувати вимоги відповідача.

Представник відповідача проти позову заперечила, надала пояснення аналогічні письмовому запереченню проти позову та вказала, що згідно картки особового рахунку ПАП Січз 01.01.2004 по 31.12.2007 невчасно сплачувалися страхові внески - після 20 календарного дня і тому нараховувалася штрафна санкція та пеня.

Вимоги про сплату боргу по сплаті страхових внесків надсилалися ПАП "Січ" і є відмітки про їх отримання.

Спростовуючи твердження представника позивача щодо довідок про відсутність у позивача заборгованостей представник відповідача вказала, що згідно даних картки особового рахунку у ПАП "Січ" на момент видачі довідок заборгованості не було - станом на 01.08.2007, 01.11.2007, оскільки вона була погашена перед видачею довідки. Після видачі довідки страхові внески знову сплачувалися не вчасно і виникла недоїмка з їх сплати і штрафна санкція та пеня застосована за несвоєчасну їх сплату.

Спростовуючи твердження директора про відсутність вказівки відповідача про заборгованість в акті перевірки представник відповідача зазначила, що в акті №30 від 13.07.05р. в розділі - своєчасність і повнота перерахування страхових внесків на обовязкове державне пенсійне страхування вказано, що сума заборгованості відповідно до попереднього акту перевірки становила 6934,91грн. За період з 01.01.03р. по 30.06.05р. підприємство повинно було перерахувати до Пенсійного фонду 23801,30 грн., а фактично перерахувало 16000 грн. Прострочена заборгованість за платником станом на 13.07.05р. складає 7801,30грн.

Зазначила, що посилання позивача на пропущення строку позовної давності передбаченого у ЦК України строком в 1 рік є не обгрунтованим та безпідставним - п. 15 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вказує, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Спростовуючи твердження директора про те, що оскаржуємі рішення позивач не отримував і про наявність рішень №1275 від 21.11.2008р., та №511 від 06.10.2008р. бухгалтер позивача взнала лише в грудні 2008р. будучи в пенсійному фонді представник відповідача вказала, що дане пояснення не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки навіть в самому позові позивач зазначив про отримання рішень, але всупереч дійсним датам отримання - 22.10.08р., та 05.12.08р. про отримання, що підтверджується записом на повідомленнях про вручення вказаних рішень, в позовній заяві вказано про їх отримання 29.11.08р.

Вказала, що відповідно до ст. 106 Закону (ч. 13 абз. 2) страхувальник має право оскаржити рішення про застосування штрафних санкцій та пені протягом 10 робочих днів з дня його одержання. ПАП "Січ" отримано рішення №511 - 22.10.2008р. і підприємство мало право оскаржити рішення до 04.11.2008, а позовна заява подана 05.12.2008 і строк оскарження даного рішення пропущений.

Заслухавши пояснення представників, оцінивши подані докази, повно і всебічно зясувавши обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 06.10.2008 р. та 21.11.2008 р. УПФУ в Чортківському районі винесено рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду відносно ПАП "Січ" № 511 та № 1275.

Згідно рішення № 1275 до позивача застосовано стягнення суми штрафу - 30975,31 грн. та пені - 20505,31 грн. за період з 01.01.2004 по 31.12.2007, а згідно рішення № 511 від 06.10.2008 року до позивача застосовано стягнення суми штрафу - 4072,04 грн. та пені - 879,74 грн. за період з 20.05.2008 по 17.09.2008.

Вказані рішення були отримані позивачем - 22.10.08р., та 05.12.08р., що підтверджується записом на повідомленнях про вручення вказаних рішень - /а.с.26,27/.

Виставлені позивачу вимоги про сплату боргу отримувались ПАП Січ- /а.с. 62-96/.

Статтею 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон) передбачено, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України, вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Згідно із ст.20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період (місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Згідно ст. 106 Закону суми страхових внесків не нараховані та/або не сплачені у визначені строки, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафних санкцій. Відповідно до п.9 ст. 106 Закону (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваних рішень) за несплату (не перерахування) або невчасну сплату (невчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків органами Пенсійного фонду накладається штраф залежно від строку затримки платежу.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків нараховується пеня в розмірі 0.1% зазначених сум коштів, розрахована за кожен день прострочення платежу.

Закон не встановлює строків для застосування фінансових санкцій - п. 15ст.106 Закону.

Ст. 250 ГК України, передбачено, що адміністративна-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через 1 рік з дня порушення цим суб'єктам встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Саме таким випадком і будуть положення Закону №1058-ІУ, який не встановлює строки для застосування фінансових санкцій.

Відповідно до пп. 9.3.2. Постанови Правління ПФУ №21-1 від 19.12.03р. Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" (далі Інструкція) розрахунок фінансової санкції та пені здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника. Згідно картки особового рахунку ПАП Січз 01.01.2004 по 31.12.2007 невчасно сплачувалися страхові внески даний факт не заперечувався і представниками позивача.

Відповідно до Інструкції органи Пенсійного фонду надсилають страхувальнику вимогу про сплату боргу, якщо на кінець звітного місяця у страхувальника є борги по сплаті страхових внесків, вимоги про сплату боргу надсилалися ПАП "Січ", що підтверджується відмітками про отримання /а. с. 62-96/.

Приходячи до переконання про відмову в задоволенні позову судом враховано як вказане, так і те, що згідно даних картки особового рахунку у ПАП "Січ" на момент видачі довідок заборгованості не було - станом на 01.08.2007, 01.11.2007, заборгованість була погашена перед видачею довідки.

Після видачі довідок страхові внески знову сплачувалися невчасно і виникала недоїмка з їх сплати.

Штрафна санкція та пеня застосована не за несплату страхових внесків, а за несвоєчасну їх сплату.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, суд вважає підставними пояснення представника відповідача, щодо довідки, виданої 18.11.2008 за №4585/02 про те, що заборгованості по платежах до Пенсійного фонду у ПАП "Січ" немає. Рішення №511 від 06.10.2008 за період від 20.05.2008 по 17.09.2008 вступило в силу 05.11.2008 р., - після 10 днів з дня отримання даного рішення позивачем (п. 14 ст.106 Закону). 01.11.08р. штрафна санкція та пеня застосована рішенням №511 ще не була узгоджена і не включалася до заборгованості.

- Щодо довідки від 01.08.2007 за №3514/02 - в довідці вказано що у ПАП "Січ" немає заборгованості по сплаті страхових внесків і не зазначається за штрафні санкції та пеню.

- Про несвоєчасність сплати страхових внесків на обовязкове державне пенсійне страхування вказано і в акті перевірки №30 від 13 липня 2005р. і даний факт підтверджено і представниками позивача в судовому засіданні.

Судом критично оцінюються пояснення директора ПАП Січ- що оскаржуємі рішення позивач не отримував і про наявність рішень №1275 від 21.11.2008р., та №511 від 06.10.2008р. бухгалтер позивача взнала лише в грудні 2008р. будучи в пенсійному фонді, що Атаманчук, яка розписалась 22.10.08р., та 05.12.08р. про отримання вказаних рішень не вправі була отримувати кореспонденцію;

- що підписи на вимогах не належать головному бухгалтеру підприємства Білецькій і що головний бухгалтер Білецька, чиїм підписом підтверджено факт отримання вимог, не була уповноважена отримувати вимоги відповідача.

Суд вважає підставними і такими, що відповідають дійсності і підтверджені матеріалами справи пояснення представника відповідача - оскільки навіть в самому позові позивач зазначив про отримання рішень, але в супереч дійсним датам отримання - 22.10.08р., та 05.12.08р. про отримання, що підтверджується записом на повідомленнях про вручення вказаних рішень, в позовній заяві вказано про їх отримання 29.11.08р.

Суд критично оцінює і твердження директора ПАП Січ, що Атаманчук, яка розписалась 22.10.08р., та 05.12.08р. про отримання вказаних рішень не вправі була отримувати кореспонденцію, оскільки директор ПАП Січсам вказав, що підтвердити факту заборони Атаманчук отримання кореспонденції він не може. Судом враховано і факт того, що Атаманчук отримувала і надіслані на підприємство вимоги УПФУ а.с.90-96.

Суд критично оцінює і твердження директора ПАП Січ, що головний бухгалтер не вправі була отримувати вимоги УПФУ, оскільки він сам вказав, що підтвердити факту заборони він не може.

Представники позивача в судовому засіданні не зверталися з клопотанням у зв"язку з яким в силу ст.75 КАСУ суд повинен би був витребувати докази.

Згідно вимог ст. ст. 69,70 КАСУ доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких окружний адміністративний суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об"єктивно з"ясувавши обставини справи, усунувши із судового розгляду все що не має значення для вирішення справи по суті, дослідивши докази в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що оскільки представникам позивача, не наведено, а судом, згідно принципу диспозитивності та офіційного з"ясування всіх обставин справи не здобуто доказів об"активного характеру для задоволення позовних вимог, позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2,7,11,70,71,153,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Приватно-Аграного підприємства Січдо управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі про визнання не чинним та скасування рішень управління Пенсійного фонду України у Чортківському районі №1275 від 21.11.2008р., та №511 від 06.10.2008р. відмовити .

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня постановлення постанови апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 185-187 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

(В повному обсязі постанова виготовлена 24.05.11р.)

Головуючий суддя Загорський О.О.