Справа № 822/1882/15
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1882/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі: представників позивача представників відповідачаОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_8С.Д.» м. Хмельницький до державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /3193 від 25.11.2014 року прийняте державною податковою інспекцією у м. Хмельницькому.

Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач на підставі акту перевірки № 4112/22-05/37614732 від 26.09.2014 року прийняв податкове повідомлення-рішення № /3193 від 25.11.2014 року.

Позивач вважає, що висновки акту перевірки не відповідають чинному законодавству України, враховуючи наведене.

Актом перевірки встановлено завищення доходів по ряду контрагентів на загальну суму 19839113 грн., за 2012 і 2013 роки та завищення витрат по ряду контрагентів, внаслідок визнання угод нікчемними на загальну суму 19371673 грн., за 2012 і 2013 роки.

Таким чином за період який підлягав перевірці позивач занизив податок на прибуток в сумі 4644827 грн.

При укладені угод з контрагентами перевірялись правовстановлюючі документи тому у позивача не було ніяких сумнівів в тому, що контрагенти можуть здійснювати господарську діяльність.

В підтвердження виконання укладених договорів позивач отримав всі необхідні первинні документи. Отримана від контрагентів продукція повністю оплачена та продана іншим юридичним особам.

Договори поставки та первинні документи відповідають принципам укладення договорів.

Таким чином аналіз документів, які були предметом перевірки свідчить про спрямованість на реальне настання правових наслідків за укладеними договорами.

На підставі викладеного позивач вважає податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним, тому його необхідно скасувати.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, пояснивши суду, що відповідач на підставі акту перевірки № 4112/22-05/37614732 від 26.09.2014 року прийняв податкове повідомлення-рішення № /3193 від 25.11.2014 року.

Вважають, що висновки акту перевірки не відповідають чинному законодавству України, враховуючи наведене.

Актом перевірки встановлено завищення доходів по ряду контрагентів на загальну суму 19839113 грн., за 2012 і 2013 роки та завищення витрат по ряду контрагентів, внаслідок визнання угод нікчемними на загальну суму 19371673 грн., за 2012 і 2013 роки.

Таким чином за період який підлягав перевірці позивач занизив податок на прибуток в сумі 4644827 грн.

При укладені угод з контрагентами перевірялись правовстановлюючі документи тому у позивача не було ніяких сумнівів в тому, що контрагенти можуть здійснювати господарську діяльність.

В підтвердження виконання укладених договорів позивач отримав всі необхідні первинні документи. Отримана від контрагентів продукція повністю оплачена та продана іншим юридичним особам.

Договори поставки та первинні документи відповідають принципам укладення договорів.

Таким чином аналіз документів, які були предметом перевірки свідчить про спрямованість на реальне настання правових наслідків за укладеними договорами.

На підставі викладеного позивач вважає податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним, тому його необхідно скасувати.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, пояснивши суду, що податкове повідомлення-рішення є правомірним, оскільки прийняте у повній відповідності до вимог Податкового кодексу України, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (пункт 1.1 статті 1).

В судовому засіданні встановлено, що позивач 25.07.2011 року зареєстрований як юридична особа Хмельницьким міськрайонним управлінням юстиції та відповідно до статтей 15, 16 Податкового кодексу України є платником податків, зборів і зобовязаний стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів-центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску його територіальні органи.

Однією із функцій органів державної податкової служби яку вони виконують згідно підпункту 19.-1.1.1 пункту 19.-1.1 статті 19 Податкового кодексу України є здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок проведення перевірок встановлений главою 8 Податкового кодексу України.

Пунктом 75.1, підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних планових перевірок встановлений статтею 77 Податкового кодексу України.

Посадовими особами державної податкової інспекції у м. Хмельницькому проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ОСОБА_8С.Д.».

Згідно пункту 77.9 статті 77 Податкового кодексу України визначено, що порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За результатами перевірки відповідач склав акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ОСОБА_8С.Д.», ПН 37614732 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 25.07.2011 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 25.07.2011 року по 31.12.2013 року», № 4112/22-05/37614732 від 26.09.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпунктів 14.1.27, 14.1.56 пункту 14.1 статті 14, пунктів 135.1, 135.2, підпункту 135.4.1 пункту 135.4 статті 135, пунктів 137.1, 137.4 статті 137, підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пунктів 138.2, 138.4, 138.6, 138.8 статті 138 Податкового кодексу України, в результаті чого:

-завищено доходи, що враховуються при визначені обєкта оподаткування при реалізації товарно-матеріальних цінностей на адресу контрагентів покупців: ТОВ «Агро-Еко XXI Плюс», ПП «Оліяр», ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», ТЗОВ «ОСОБА_6 Україна», ТОВ «Авалор», ТОВ «Чебені плюс», ФГ «Улар», ПП «Мясний край», ТОВ Фірма «САІ ЛТД», ФГ «Едем», ТОВ «Інтерагротех», ТОВ ВКФ «Агро-Еко XXI» за період з 25.07.2011 року по 31.12.2013 року на загальну суму 19839113 грн., в тому числі: за 3 квартал 2012 року в сумі 100000грн., за три квартали 2012 року в сумі 100000 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 9185559 грн., за 2012 рік в сумі 9285559 грн., за 2013 рік в сумі 10552554 грн;

-завищено витрати, що враховуються при визначені обєкта оподаткування, внаслідок визнання нікчемними правочинів між ТОВ «ОСОБА_8С.Д.» і покупцями наведеними у додатках № 1-4 акту перевірки, по ланцюгах в частині і обсягах згідно номенклатури поставки товарів від постачальників за період з 25.07.2011 року по 31.12.2013 року у ФГ «Серміш Агро», ТОВ «КСП Трейдінг», СФГ «Аграрій», ТОВ «АФ імені ОСОБА_9», ПАП «Довіра», ПАП «Медобори», ТОВ ВКП «Авантаж», ТОВ «Берекол», ТОВ «Хрещатик-Агро», ПП «УКРНАМСАД», ТОВ СФГ «Агро-Проба», ФГ «ОВІС-АГРО», ПП «ЕКОАГРОЛАН-ПЛЮС», ТОВ «Агро Універсал», СФГ «Люна», СФГ «Сатурн», СФГ «ПН Поділля», ФГ «Світоч-2006», ТОВ «ПРИКАРПАТЕНЕРГОСЕРВІС», СГ ТОВ «МАЯК», ТОВ «Нове Життя», СТОВ «Агрофірма «Кудинка», ФГ «Відродження», ТОВ «АГРОПРОМ-2008», ФГ «ЯНТАРНЕ-2007», ТОВ «Світанок-Агро», ТОВ «Енергобіоресурс», СВК «Зеленченський», ТОВ «Наследие», ТОВ «Прометей Д», ТОВ «УКРЛАКІОІЛ», ТОВ «БАВОР», ТОВ «Подільська Лакомка», ПАТ «Деражнянське ХПП», ТОВ «Красилівзаготзерно», ПП «Зернопромтрейд», ПП ОСОБА_10, ТОВ «ОСОБА_11 Компані», ТОВ «ОСОБА_7 Україна», ПП ОСОБА_12В, ПП «ОСОБА_11 Центр», ПП «ВАНДЕНТРАНС» на загальну суму 19371673 грн., в тому числі: за 3 квартал 2012 року в сумі 86667 грн., за три квартали 2012 року в сумі 86667 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 8855181 грн., за 2012 рік в сумі 8941848 грн., за 2013 рік в сумі 10429825 грн.

Внаслідок порушення підпунктів 14.1.56 пункту 14.1 статті 14, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 4644827 грн., в тому числі: за 3 квартал 2012 року в сумі 18200 грн., за три квартали 2012 року в сумі 18200 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 2140329 грн., за 2012 рік в сумі 2158529 грн., за 2013 рік в сумі 2486298 грн.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно пунктів 58.1, 58.2 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручаться) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (финансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № /3193 від 25.11.2014 року, яким відповідач збільшив позивачу суму грошового зобовязання за платежем з податку на прибуток на загальну суму 5810584 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 4644827 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 1165757 грн.

Висновки акту перевірки та прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення № /3193 від 25.11.2014 року, суд вважає такими, що відповідають вимогам Податкового кодексу України, тобто є правомірними, тому відсутні правові підстави для того щоб визнати таке податкове повідомлення-рішення протиправним і скасувати, враховуючи наступне.

За період з 25.07.2011 року позивач задекларував доходи, що враховуються при визначені обєкта оподаткування в сумі 19839113 грн.

При перевірці контролюючий орган використав оборотно-сальдові відомості по рахунках, укладені договори з продавцями, накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки, касові документи, довіреності, та інші документи.

За період, що підлягав перевірці позивач здійснював операції з придбання мішків БІГ-БЕГ у ТОВ «УКРЛАКІОІЛ» і ТОВ «БАВОР», гофролотків у ТОВ «Подільська Лакомка», отримував послуги із зберігання сої, її очищення і аналізу з ПАТ «Деражнянське ХПП», ТОВ «Красилівзаготзерно» і ПП «Зернопромтрейд», отримання послуг з перевезення товарно-матеріальних цінностей від ПП ОСОБА_10, ТОВ «ОСОБА_11 Компані», ТОВ «ОСОБА_7 Україна», ПП ОСОБА_12, ПП «ОСОБА_11 Центр», ПП «ВАНДЕНТРАНС».

Із всіма іншими контрагентами вказаними вище, а саме: ФГ «Серміш Агро», ТОВ «КСП Трейдінг», СФГ «Аграрій», ТОВ «АФ імені ОСОБА_9», ПАП «Довіра», ПАП «Медобори», ТОВ ВКП «Авантаж», ТОВ «Берекол», ТОВ «Хрещатик-Агро», ПП «УКРНАМСАД», ТОВ СФГ «Агро-Проба», ФГ «ОВІС-АГРО», ПП «ЕКОАГРОЛАН-ПЛЮС», ТОВ «Агро Універсал», СФГ «Люна», СФГ «Сатурн», СФГ «ПН Поділля», ФГ «Світоч-2006», ТОВ «ПРИКАРПАТЕНЕРГОСЕРВІС», СГ ТОВ «МАЯК», ТОВ «Нове Життя», СТОВ «Агрофірма «Кудинка», ФГ «Відродження», ТОВ «АГРОПРОМ-2008», ФГ «ЯНТАРНЕ-2007», ТОВ «Світанок-Агро», ТОВ «Енергобіоресурс», СВК «Зеленченський», ТОВ «Наследие», ТОВ «Прометей Д», позивач здійснював операції з придбання у них сої та шроту соєвого.

Внаслідок таких операцій по придбанню товарно-матеріальних цінностей та послуг ТОВ «ОСОБА_8С.Д.» відобразило у деклараціях з податку на прибуток у складі витрат, що враховуються при визначені обєкта оподаткування по операціям з придбання на суму 19371673 грн.

За період, що підлягав перевірці позивач здійснював операції по реалізації придбаного товару, а саме: сої та шроту соєвого, таким контрагентам: ТОВ «Агро-Еко XXI Плюс», ПП «Оліяр», ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», ТЗОВ «ОСОБА_9 Україна», ТОВ «Авалор», ТОВ «Чебені плюс», ФГ «Улар», ПП «Мясний край», ТОВ Фірма «САІ ЛТД», ФГ «Едем», ТОВ «Інтерагротех», ТОВ ВКФ «Агро-Еко XXI».

Внаслідок таких операцій по реалізації товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ОСОБА_8С.Д.» завищив доходи, що враховуються при визначені обєкта оподаткування при реалізації товарно-матеріальних цінностей за період з 25.07.2011 року по 31.12.2013 року на загальну суму 19839113 грн.

Державний податковий орган вважає, що такі господарські операції вчиненні без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались відповідними договорами, оскільки позивач не є кінцевим споживачем, а являється посередником.

Перевіркою встановлено, укладання та виконання цивільно-правових угод та проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди покупцям переважно за допомогою контрагентів, які не виконують свої податкові зобовязання, зокрема у випадках коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування витрат та податкового кредиту.

Оскільки правочини не спрямовані на реальне настання правових наслідків і не спричиняють настання таких реальних наслідків, такі правочини є нікчемними по ланцюгу до вигодонабувача.

На підставі наведеного відповідач зробив висновок про те, що позивач проводив транзит фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобовязання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального характеру.

В звязку з тим, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарських операцій, тому такі документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку та формування витрат.

При дослідженні взаємовідносин позивача із контрагентами-покупцями встановлено відсутність документів, що свідчать про фактичну поставку продукції на адресу позивача. До перевірки не надані акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей та будь-яких інших документів, що засвідчують факт прийому-передачі товару від постачальників до позивача.

Відсутні документи підтверджуючі здійснення навантаження олійного насіння сої в автотранспорт від постачальників.

Також при перевірці встановлено, що чисельність працюючих в ТОВ «ОСОБА_8С.Д.» станом на 25.07.2011 року становила дві особи, станом на 31.12.2013 року також дві особи. Основні засоби задекларовані на суму 1000 грн.

Таким чином операції з контрагентами-продавцями та продавцями не підтверджуються стосовно врахування реального часу їх здійснення, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна яке необхідне для постачання товарно-матеріальних цінностей.

Одним із постачальників позивача у грудні 2012 року було СФГ «Аграрій».

Відповідачем на підставі акту перевірки Хмельницької МДПІ № 373/160/37614732 від 23.05.2013 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ОСОБА_8С.Д. з питань взаємовідносин з СФГ «Аграрій» за грудень 2012 року встановлено, що позивач для проведення перевірки надав документи з поставки сої в кількості 437,050 тонн на загальну суму 1896462,52 грн., тоді як актом перевірки Барської МДПІ № 152/22/32426802 від 20.02.2013 року встановлено, що за СФГ «Аграрій» станом на 14.02.2013 року рахуються два земельні паї штуки площею 3,5263 га, розташованих на території Кузьминецької сільської ради. Інформація надана головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області.

Позивачем не надані документи, що підтверджують факт оплати придбаної сої, та будь-яких документів, що б свідчили про транспортування сої від продавця до покупця.

За місцезнаходженням СФГ «Аграрій» відсутнє, про що посадовими особами Барської МДПІ складено відповідний акт.

Вироком Барського районного суду Вінницької області від 14.05.2014 року встановлено, що станом на 01.01.2012 року у СФГ «Аграрій» відсутня сільськогосподарська продукція власного виробництва, продовж 2012 року підприємство не виробляло сільськогосподарські товари в звязку х відсутністю матеріально-технічної бази, трудових ресурсів, достатньої кількості земельних ділянок.

Перевіркою встановлено відсутність у СФГ «Аграрій» обєктів оподаткування по операціях з придбання товарів та по операціях з постачання товарів у 2012 році.

Перевізниками товарів від постачальників до позивача зазначені ПП ОСОБА_10, ТОВ «ОСОБА_11 Компані», ТОВ «ОСОБА_7 Україна», ПП ОСОБА_12, ПП «ОСОБА_11 Центр», ПП «ВАНДЕНТРАНС».

В товарно-транспортних накладних не зазначено переадресування вантажу до фактичного вантажоодержувача, хоча товар до ТОВ «ОСОБА_8С.Д.» не доставлявся, а у ТОВ «ОСОБА_8С.Д.» відсутні будь-які основні фонди необхідні для приймання та зберігання товару та виконання робіт з їх навантаження чи розвантаження.

Надані до перевірки податкові накладні не підтверджуються наданими до перевірки товарно-транспортними накладними на перевезення товару, так як в них не співпадають дані по кількості, даті та загальній сумі, в звязку з чим перевіркою неможливо прослідкувати реалізацію кожної окремої партії придбаного товару.

Отже податкові накладні виписані не на фактичну дату приймання-передачі товару і тому не підтверджують дату переходу покупцеві права власності на такий товар, відповідно до пункту 137.1 статті 137 Податкового кодексу України.

Згідно товарно-транспортних накладних вантажоодержувач, або вантажовідправник вказаний ТОВ «ОСОБА_8С.Д.».

Враховуючи те, що постачання товарів в межах господарської діяльності товариства не здійснювалось, перевіркою не підтверджено також витрати по вантажних перевезеннях.

Також позивачем не доведено необхідність придбання гофролотків та мішків БІГ-БЕГ, оскільки перевіркою не встановлено їх подальше використання та реалізацію.

Таким чином операції з контрагентами-покупцями не підтверджуються стосовно реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна які необхідні для постачання товарно-матеріальних цінностей, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської діяльності.

У ТОВ «ОСОБА_8С.Д.» відсутні необхідні умови для здійснення постачальниками своїх обовязків щодо постачання товарів та відповідно ТОВ «ОСОБА_8С.Д.» не могло поставити товар на адресу покупців, що свідчить про укладення договорів без мети настання реальних наслідків.

Згідно наданих для проведення перевірки оборотно-сальдових відомостей та банківських виписок руху коштів за період з 25.07.2011 року по 31.1.22013 року встановлено отримання ТОВ «ОСОБА_8С.Д.» на розрахунковий рахунок коштів за товарно-матеріальні цінності від контрагентів на суму 23831928 грн.

В звязку з тим, що позивач здійснював взаєморозрахунки з постачальниками та покупцями за відсутності реального виконання господарських договорів і його діяльність полягала в тому що проводився обмін первинними документами та грошовими коштами з метою формування не підтверджених доходів та витрат, тому такі кошти підлягають включенню до загальної суми доходів ТОВ «ОСОБА_8С.Д.», отриманого протягом звітного податкового періоду від контрагентів-покупців, які визначаються як суми безповоротної фінансової допомоги.

Представник позивача ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснив, що закуплений товар у постачальників до ТОВ «ОСОБА_8С.Д.» не поступав, а транзитом направлявся до покупців такого товару, перелік яких наведений вище.

В підтвердження позовних вимог представниками позивача надані копії договорів укладених із постачальниками товарів та послуг та покупцями товарів, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, видаткових накладних від постачальників до покупця-ТОВ «ОСОБА_8С.Д.», рахунки-фактури постачальників, копії правовстановлюючих документів постачальників, банківських виписок по рахунках; по наданню послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом, договорів на відповідальне зберігання зерна-додатково копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунків на оплату, актів виконаних робіт, протоколу досліджень проб харчових продуктів, акту фітосанітарного контролю.

Із змісту пояснень представника позивача ОСОБА_5, які не заперечуються поясненнями інших представників позивача та змісту первинних документів, що були предметом перевірки та вивчення у судовому засіданні, судом встановлено, що фактично договори поставки товарів від постачальників до отримувача - ТОВ «ОСОБА_8С.Д.» не відбулись, оскільки у всіх документах отримувачами товарів зазначені інші покупці товару, тобто якщо і вважати, що виконання таких господарських договорів мали реальний характер, то вони мають інший правовий зміст ніж договори поставки, відповідно оплата товарів повинна була проводитись іншим чином.

ТОВ «ОСОБА_8С.Д.» як отримувач закуплених товарів не мав реальної можливості отримати товари, розвантажити, розмістити його у певних складських приміщеннях, враховуючи відсутність трудових ресурсів, складських приміщень, відповідних технічних засобів для проведення навантаження та розвантаження товарів.

Перевіркою встановлено, що в період здійснення господарських операцій чисельність працівників позивача становила два чоловіки, основні фонди становили вартість в розмірі 1000 грн.

Представниками позивача надано пояснення щодо використання закуплених мішків БІГ-БЕГ у ТОВ «УКРЛАКІОІЛ» і ТОВ «БАВОР», гофролотків у ТОВ «Подільська Лакомка», разом з тим такі пояснення не мають жодного обєктивного підтвердження.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження також отримання позивачем послуг із зберігання сої, її очищення і аналізу з ПАТ «Деражнянське ХПП», ТОВ «Красилівзаготзерно» і ПП «Зернопромтрейд», оскільки не наданні докази в підтвердження того яким чином доставлявся товар для виконання таких послуг як зберігання сої, її очищення та аналізу.

В звязку із відсутністю реальних поставок товарів не знаходять свого підтвердження також факти отримання позивачем послуг з перевезення товарно-матеріальних цінностей від ПП ОСОБА_10, ТОВ «ОСОБА_11 Компані», ТОВ «ОСОБА_7 Україна», ПП ОСОБА_12, ПП «ОСОБА_11 Центр», ПП «ВАНДЕНТРАНС».

Вироком Барського районного суду Вінницької області від 14.05.2014 року встановлено, що станом на 01.01.2012 року у СФГ «Аграрій» відсутня сільськогосподарська продукція власного виробництва, продовж 2012 року підприємство не виробляло сільськогосподарські товари в звязку х відсутністю матеріально-технічної бази, трудових ресурсів, достатньої кількості земельних ділянок.

Перевіркою встановлено відсутність у СФГ «Аграрій» обєктів оподаткування по операціях з придбання товарів та по операціях з постачання товарів у 2012 році.

Враховуючи наведене суд вважає, що контролюючий орган дійшов правильного висновку про те, що операції з контрагентами-покупцями не підтверджуються стосовно реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна які необхідні для постачання товарно-матеріальних цінностей, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської діяльності і діяльність позивача полягала лише в тому, що проводився обмін первинними документами та грошовими коштами з метою формування не підтверджених доходів та витрат.

Оскільки правочини не спрямовані на реальне настання правових наслідків і не спричиняють настання таких реальних наслідків, такі правочини є нікчемними по ланцюгу до вигодонабувача.

Відповідно до пункту 135.1, 135.2 статті 135 Податкового кодексу України (в редакції статті яка діяла на час здійснення господарських операцій) доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

-доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

-інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно пункту 137.1 статті 137 (в редакції статті яка діяла на час здійснення господарських операцій) Податкового кодексу України дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар.

Дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

Згідно пункту 138.1, 138.2 статті 138 (в редакції статті яка діяла на час здійснення господарських операцій) Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

-витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

-інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

-крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Абзацом 11 статті 1, частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 року встановлено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Із змісту вказаних норм Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вбачається, що основними умовами визначення доходів та витрат підприємства є реальність виконання господарських операцій, підтверджена належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Згідно частин 1, 5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 228 5 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

В звязку з тим, що в судовому засіданні підтверджено дослідженими доказами неможливість реального здійснення платником податків вказаних вище господарських операцій з врахуванням часу, місцезнаходження майна та його обсягу, відсутності у позивача технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, суд вважає, що позивач безпідставно відніс до витрат суми витрат сплачені контрагентам-постачальникам та суми отримані від отримувачів товарів до складу доходів.

Підсумовуючи викладене суд вважає, що позивачем не доведено протиправність податкового повідомлення-рішення № /3193 від 25.11.2014 року, яким відповідач збільшив позивачу суму грошового зобовязання за платежем з податку на прибуток на загальну суму 5810584 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 4644827 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 1165757 грн.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та недоведений у судовому засіданні дослідженими доказами, тому його задоволені необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 15, 16, 19, 20, 41, 54, 58, 75, 77, 86, 135, 137, 138 ПК України, ст. ст. 203, 228 ЦК України, ст. ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст. 9, 11, 72, 86, 157, 159 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 15 липня 2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1