Справа № 821/2190/15-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

16 липня 2015 р. 12 год. 09 хв.м. ХерсонСправа № 821/2190/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Управління Служби безпеки України в Херсонській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3В.) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Херсонській області (далі - відповідач, Управління СБУ в Херсонській області), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі - третя особа, ДП "АМП України", у якому просить -

- визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України в Херсонській області стосовно визначення не повідомлення ОСОБА_3 про свій виїзд до Туреччини з 04.05.2015 року по 08.05.2015 року порушенням Закону України "Про державну таємницю" та постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року №939;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Служи безпеки України в Херсонській області про скасування ОСОБА_3 допуску до державної таємниці.

Одночасно з адміністративним позовом позивач надав клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Управління Служби безпеки України в Херсонській області про скасування ОСОБА_3 як начальнику Херсонської філії ДП "АМП України" допуску до державної таємниці та заборони Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію частини третьої ст.23 Закону України "Про державну таємницю" як наслідки відмови у допуску до державної таємниці, яке обґрунтовано тим, що не вжиттям заходів забезпечення призведе до очевидної небезпеки заподіяння шкоди та трудовим правам і гарантіям позивача шляхом не можливості виконувати обов'язки покладені на нього як начальника Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

Ухвалою суду від 15.07.2015 р. відкрито провадження в адміністративній справі та з метою розгляду клопотання про забезпечення адміністративного позову призначено судове засідання на 16 липня 2015 р. о 09:15 год.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить наявний в матеріалах справи звіт від 15.07.2015 р. про надсилання факсом відповідачу ухвали суду від 15.07.2015 р.

Частиною 3 ст. 118 КАС України передбачено, що питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

З огляду на викладене судом ухвалено щодо можливості розгляду даного клопотання без участі представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити, оскільки вважає, що з моменту призначення ОСОБА_3 на посаду начальником Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" ні відповідачем, ні третьою особою не повідомлялось про обставини допущення його до державної таємниці із одночасним здійсненням послідовних і чітко окреслених дій, передбачених Законом України «Про державну таємницю», зокрема, взяття громадянином на себе письмового зобов'язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв'язку з його допуском до державної таємниці: ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю, що з цього витікають. Крім того, представник позивача вказав, що відповідно до ч. 3 ст. 23 вказаного Закону відмова у допуску до державної таємниці є підставою для звільнення позивача з займаної ним посади, що в подальшому може створити труднощі у поновлені його порушених трудових прав.

Представник третьої особи в судовому засіданні зауважив, що довід представника позивача щодо можливого його звільнення з посади начальника Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" за наслідками оскаржуваного наказу відповідача не входить до повноважень Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", оскільки приймання та звільнення з посади начальників філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" входить до повноважень Міністерства інфраструктури України, а тому вимоги позивача, викладені у клопотанні в частині заборони Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" вчиняти будь-які дії є необґрунтованими, при цьому просив суд прийняти рішення щодо даного клопотання на свій розсуд.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову суд виходить з наступного.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 117, 118 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частин третьої та четвертої цієї ж статті забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах - це зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та заборони вчиняти певні дії. Цей перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року №2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення адміністративного позову.

Як вбачається зі змісту клопотання позивача про забезпечення позову, то однією з його вимог є зупинення дії наказу Управління Служби безпеки України в Херсонській області про скасування ОСОБА_3 як начальнику Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" допуску до державної таємниці.

Проте, суд вказує, що визначений позивачем у клопотанні спосіб забезпечення позовних вимог не відповідає вищевказаним нормам КАС України, оскільки при розгляді клопотань про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті, тому у разі задоволення зазначеного клопотання та зупинення дії спірного рішення, судом фактично буде вирішено спір по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, іншою вимогою позивача у клопотанні про забезпечення позову є заборона Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію частини третьої ст. 23 Закону України "Про державну таємницю" як наслідки відмови у допуску до державної таємниці.

Відмовляючи в задоволенні клопотання в цій частині, суд вказує, що предметом даного позову є оскарження дій та рішення Управління Служби безпеки України в Херсонській області, а тому відсутні правові підстави для задоволення клопотання позивача в частині заборони вчиняти будь - які Державному підприємству "Адміністрація морських портів України", оскільки він не є відповідачем у справі, не є субєктом владних повноважень у розумінні ст. 3 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що у клопотанні позивач лише констатує факт здійснення відповідачем протиправних дій при скасуванні ОСОБА_3 допуску до державної таємниці, що на переконання позивача вчинено всупереч Закону України "Про державну таємницю" та не наводить фактів, які б свідчили про наявність обставин для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а саме не надано відповідних доказів, які б свідчили про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, ознайомившись з поданим клопотанням, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 117, 118, 160, 165 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Копію ухвали направити відповідачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.