Справа № 816/1572/15
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 р.Справа № 816/1572/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Яковенка М.М.

Суддів: Лях О.П. , Старосуда М.І.

при секретарі судового засідання Клочко Ю.О.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року по справі № 816/1572/15 за позовом Приватного підприємства "Автотехресурс-2012" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство «Автотехресурс-2012» звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі-відповідач), в якому просить суд визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області № /3125 від 29 грудня 2014 року.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області від 29 грудня 2014 року №/3125 (а.с. 174-181).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні прозову відмовити (а.с.185-188). Апелянт наголошує на безтоварності проведених господарських операцій з контрагентом спірному перевіряємому періоду, та як наслідок відсутності права на формування податкового кредиту з ПДВ.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленні про дату, час та місце розгляду справи. До суду надіслав письмові заперечення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Приватне підприємство "Автотехресурс-2012" зареєстровано як юридичну особу 24 січня 2012 року, ідентифікаційний код 38052668, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ №154998, копія якої наявна у матеріалах справи.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 20 серпня 2012 року №200064819 серії НБ №567563, копія якого наявна у матеріалах справи, позивач є платником податку на додану вартість та перебуває на обліку у Кременчуцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області.

У період з 01 грудня 2014 року по 05 грудня 2014 року Кременчуцькою ОДПІ проведено позапланову документальну виїзну перевірку ПП "Автотехресурс-2012" () з питань взаємовідносин з ТОВ "Атіс-Торг" () за період липень 2014 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт від 12 грудня 2014 року №2857/16-03-22-02-12/38052668, у якому зафіксовано порушення пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 14 636,00 грн., у тому числі за липень 2014 року у розмірі 14636,00 грн. (а.с.19-28).

Відповідно висновків Акту перевірки, порушення податкового законодавства виникло у зв'язку із тим, що Кременчуцькою ОДПІ отримано та використано Довідку Західної ОДПІ м. Харкова від 07 листопада 2014 року №732/20-33-22-05-21/38633934 "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "Атіс-Торг" щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за липень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку, згідно якої документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із покупцями та постачальниками за липень 2014 року, їх вид, обсяг, якість та розрахунки.

Відповідно до довідки Західної ОДПІ м. Харкова від 07 листопада 2014 року №732/20-33-22-05-21/38633934 встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ "Атіс-Торг" придбавав у контрагента свіжі фрукти, Prepaid-продукцію, цукор, лінолеум, автозапчастини (імпорт), тканини (імпорт), тоді як реалізовувались у липні 2014 року прилади та запчастини для будівництва, автозапчастини, хімічна продукція, взуття та одяг, кавоварки, дизельне паливо, масло моторне, труби та надавало послуги з розміщення реклами клієнтів замовника в мережі інтернет, послуги з організації та проведення чемпіонату з рибної ловлі, послуги з організації рекламного заходу під час туру гурту "Океан Ельзи". А підприємству ПП "Автотехресурс-2012" були реалізовані запасні частини.

Також, для проведення зустрічної звірки ТОВ "Атіс-Торг" не надало підтверджуючих документів про наявність складських приміщень. Отже, враховуючи вищенаведені факти, на думку контролюючого органу, не можливо встановити походження товару (запасних частин) .

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що угода, укладено між ПП "Автотехресурс-2012" та ТОВ "Атіс-Торг" за липень 2014 року носить безтоварний характер, а податковий кредит, сформований від даного контрагента недійсний.

На підставі Акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 29 грудня 2014 року №/3125, яким позивачу збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 18295,00 грн., у тому числі 14636,00 грн. за основним платежем, 3659,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.34).

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги позивача без задоволення (а.с.35-56).

Як встановлено судом першої інстанції на підставі матеріалів справи, що 03 червня 2014 року між ПП "Автотехресурс-2012" (Покупець) та ТОВ "Атіс-Торг" (Постачальник) укладено договір поставки №02-06-14, згідно пункту 1.1. умов якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцю, а Покупець у порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язується прийняти та оплатити запасні частини до транспортних засобів в асортименті, кількості та по ціні у національній валюті України згідно заявки Покупця, узгодженої між Сторонами за допомогою електронної пошти чи в усній формі.

Відповідно до пункту 2.1. умов Договору постачання Товару відпускається за накладними на відпуск товару.

Пунктом 2.3. умов Договору передбачено, що доставка Товару проводиться автомобільним транспортом Продавця за свій рахунок на склад Покупця за адресою Проїзд Галузевий, 5, м. Кременчук, Полтавської області.

На виконання умов вищезазначеного Договору, а також на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, позивачем залучено до матеріалів справи, а судом досліджено завірені належним чином копії наступних документів:

- податкової накладної від 01 липня 2014 року №99 на загальну суму 32426,64 грн, у тому числі ПДВ 5404,44 грн., рахунку-фактури від 01 липня 2014 року №425 на загальну суму 32426,64 грн., у тому числі ПДВ 5404,44 грн., видаткової накладної від 01 липня 2014 року №425 на загальну суму 32426,64 грн, у тому числі ПДВ 5404,44 грн., товарно-транспортної накладної від 01 липня 2014 року №0000201;

- податкової накладної від 03 липня 2014 року №116 на загальну суму 33524,05 грн, у тому числі ПДВ 5587,34 грн , рахунку-фактури від 03 липня 2014 року №453 на загальну суму 33524,05 грн, у тому числі ПДВ 5587,34 грн , видаткової накладної №453 на загальну суму 33524,05 грн, у тому числі ПДВ 5587,34 грн , товарно-транспортної накладної від 03 липня 2014 року №0000221;

- податкової накладної від 11 липня 2014 року №179 на загальну суму 1225,94 грн, у тому числі ПДВ 204,32 грн, рахунку-фактури від 11 липня 2014 року №508 на загальну суму 1225,94 грн, у тому числі ПДВ 204,32 грн , видаткової накладної від 11 липня 2014 року №508 на загальну суму 1225,94 грн., у тому числі ПДВ 204,32 грн., товарно-транспортної накладної від 11 липня 2014 року №0000230;

- податкової накладної від 30 липня 2014 року №317 на загальну суму 20638,99 грн, у тому числі ПДВ 3439,83 грн., рахунку-фактури від 30 липня 2014 року №654 на загальну суму 20638,99 грн., у тому числі ПДВ 3439,83 грн., видаткової накладної від 30 липня 2014 року №654 на загальну суму 20638,99 грн., у тому числі ПДВ 3439,83 грн., товарно-транспортної накладної від 30 липня 2014 року №0000318.

Зазначені податкові накладні оформлені згідно із вимогами статті 201 Податкового кодексу України, підписані та скріплені печаткою контрагента позивача ТОВ "Атіс-Торг" (), яке на момент їх видачі знаходилося у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та було зареєстровано платником ПДВ, що не заперечується представником відповідача.

На підтвердження транспортування придбаного позивачем товару до матеріалів справи залучено та досліджено судом копії товарно-транспортних накладних, зміст яких відповідає вимогам пункту 2.3. умов Договору поставки. Постачання товару відбувалось до пункту розвантаження за адресою проїзд Галузевий, 5, м. Кременчук, Полтавська область, де знаходяться нежитлові приміщення, орендовані позивачем на підставі договору суборенди від 01 січня 2014 року №01/14.

Як припущення, суд розцінює висновки відповідача про відсутність у контрагента позивача ТОВ "Атіс-Торг" транспортних засобів, зазначених у товарно-транспортних накладних, оскільки такі висновки не враховують нічим не обмеженого права підприємства укладати цивільно-правові угоди оренди даного автотранспорту.

Постачання товару відбувалось до пункту розвантаження за адресою проїзд Галузевий, 5, м. Кременчук, Полтавська область, де знаходяться нежитлові приміщення, орендовані позивачем на підставі договору суборенди від 01 січня 2014 року №01/14 (а.с. 136).

Приймання придбаного товару здійснювалося уповноваженою особою позивача ОСОБА_2, на підтвердження чого до матеріалів справи залучено витяг з журналу реєстрації довіреностей /а.с. 134-135/ та копії довіреностей (а.с. 131-133).

Оприбуткування придбаного у ТОВ "Атіс-Торг" товару підтверджується залученою до матеріалів справи відомістю по рахунку 63.1 за липень 2014 року (а.с. 117).

Як було також встановлено судом першої інстанції на підставі залученими до матеріалів справи копіями договорів, видаткових накладних, податкових накладних, рахунків, актів списання, що придбані у ТОВ "Атіс-Торг" запчастини у подальшому використовувалися у власній господарській діяльності підприємства та реалізовувалися контрагентам-покупцям, що не суперечить основним видам діяльності ПП "Автотехресурс-2012" (45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів).

Факт оплати позивачем придбаного товару підтверджено залученими до матеріалів справи копіями банківських виписок (а.с. 119-123).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на отриману Довідку Західної ОДПІ м. Харкова від 07 листопада 2014 року №732/20-33-22-05-21/38633934 "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "Атіс-Торг" щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за липень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку.

Колегія суддів зазначає, що зазначені дані по контрагенту позивача, що вплинув на висновки відповідача, з урахуванням ст.83 ПК України, не є єдиним та обовязковим фактором при врахуванні висновків сформованих по факту проведеної звірки в межах даної справи.

Положення ст.83 ПК України, встановлюють перелік даних, які можуть використовуватися податковим органом під час здійснення перевірки та надання висновків. В той же час, перелік ст.83 ПК України не є вичерпним та при здійсненні перевірки повинні враховуватися усі документи які відносяться до предмету перевірки. До того ж, це були дані не за результатами встановлених перевіркою, а за фактом проведення зустрічних звірок. Врахування та дослідження усіх наявних документів при здійсненні перевірки податковим органом є дотримання принципу обґрунтованості такого рішення субєкта владних повноважень, що є обовязком такого органу.

Колегія суддів зазначає, що надані позивачем та досліджені судом первинні документи за змістом і формою є первинними документами у розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять інформацію про здійснені господарські операції, їх невідповідність ст.ст. 3,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не встановлено. Як вбачається за матеріалами справи, спірні господарські відносини з контрагентом спричинили зміну майнового стану позивача, тобто є реальними, спірні суми податкового кредиту сформовані на підставі достовірних первинних документів, які підтверджують рух активів у процесі здійснення господарських операцій позивача, у договорах наявна господарська мета.

Колегія суддів звертає увагу, що при прийнятті рішення, ДПІ повинно зясувати усі необхідні обставини, на підставі яких приймається рішення. Рішення субєкту владних повноважень повинно бути обґрунтованим. Перекладання свого обовязку щодо доказування обставин справи, що стосується встановлення факту правопорушення позивача, та як правило на обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення на суд, який за думкою відповідача повинен доводити правомірність прийнятого податковим органом рішення, є некоректним.

Саме ДПІ повинно приймати рішення на підставі усіх встановлених обставинах справи, яким суд надає оцінку та такому рішенню, суд не може перебирати на себе функцію виконання обовязків податкового органу. Відсутність доведення факту правопорушення, та неналежна оцінка міжгосподарських відносин призвела до невідповідності висновків контролюючого органу фактичним обставинам справи.

Недоведеність податковим органом порушення платником податку, при прийнятті спірного податкового повідомлення рішення, доводить протиправність визначення податкових зобовязань, і як наслідок цього безпідставність застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте відповідачем неправомірно.

Відповідно до ст..200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року по справі № 816/1572/15 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 15 липня 2015 року. У повному обсязі складена 17 липня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5