Справа № 753/4546/15-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/4546/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Каліушко Ф.А. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва на постанову Дарницького районного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії щодо призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 05.05.2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебував на обліку в ГУПФУ м. Києва та отримував з 09.09.2003 року пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

31.01.2011 року позивачу було встановлено довічно ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії № КВ-1 №013857 від 13.01.2011 року.

28.07.2014 року позивач звернувся з заявою про призначення пенсії по інвалідності як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом №5249/06 від 26.09.2014 року відмовлено в призначенні даної пенсії, оскільки позивачу встановлена ІІ група інвалідності не у період перебування на державній службі та у нього відсутній 10 річний стаж державної служби, а тому він не має права на пенсію по інвалідності як державному службовцю.

Відповідно до частини шостої статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Як видно з копії витягу з послужного списку капітана 1 рангу ОСОБА_2 про проходження військової служби, позивач з 06.08.1992 року по 09.09.2003 року проходив службу у Адміністрації Державної Прикордонної Служби України, та з 20.09.2004 по 03.07.2014 року працював у Державній інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, що підтверджується копією трудової книжки.

Відповідно до ч.6 ст.14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», трудові відносини працівників Державної прикордонної служби України регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). Перелік посад працівників Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових повноважень можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, визначається Головою Державної прикордонної служби України.

Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 року №703 «Про віднесення деяких посад працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» відповідно до ст.25 ЗУ «Про державну службу» віднесено деякі посади працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців згідно з додатками 1-31.

Відповідно до додатку 28 постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 року №703, визначено перелік посад працівників регіональних управлінь Державної прикордонної служби віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, зокрема начальник відділу, його заступник, завідувач самостійного сектору.

Відтак, починаючи з 06.08.1992 року по 09.09.2003 року позивач працював на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та у подальшому з 20.09.2004 по 03.07.2014 року на відповідних посадах у Державній інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, зокрема заступник начальника відділу та начальник відділу.

А тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що його трудовий стаж становить більше 30 років з урахуванням роботи у Державній інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відмова управління Пенсійного фонду України стосовно призначення пенсії позивачу згідно Закону України «Про державну службу» є протиправною, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідач як суб'єкт владних повноважень в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, належним чином не довів та не обгрунтував провомірність своєї позиції.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 05.05.2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду міста Києва від 05.05.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.