Справа № 815/8390/13-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 р. Справа № 815/8390/13-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2014 року по справі за адміністративним позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Миколаївський Діпроміст» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (правонаступник Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

09.12.2013р. ТДВ «Миколаївський Діпроміст» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Інспекції ДАБК в Одеській області, в якому просило суд:

- визнати протиправними дії відповідача по призначенню та проведенню перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил на обєкті будівництва: логістичний центр за адресою: ділянка №11,12,13, масив №2 Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області відносно ТДВ «Миколаївський Діпроміст», оформленого відповідним актом перевірки від 13.11.2013 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову інспекції №293 від 28.11.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 103 230 грн.;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.11.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перевірка товариства була здійснена відповідачем неправомірно, а тому, усі прийняті інспекцією рішення є незаконними і підлягають скасуванню, оскільки вони були прийняті з порушенням норм діючого законодавства України.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2014 року адміністративний позов ТДВ «Миколаївський Діпроміст» задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову відповідача №293 від 28.11.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Визнано протиправним та скасовано припис Інспекції ДАБК в Одеській області від 13.11.2013 року. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, начальник Інспекції ДАБК в Одеській області 24.02.2014 р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2014 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

На адресу ТДВ «Миколаївський ДІПРОМІСТ» надійшла постанова №293 від 28.11.2013 року, винесена Інспекцією ДАБК в Одеській області, відповідно до якої ТДВ Миколаївський ДІПРОМІСТ було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 103230 грн.

Зазначена постанова була винесена на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 18.11.2013 року, акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.11.2013 року, фотофіксації.

Так, виходячи зі змісту постанови №293 про накладення на позивача штрафу, відповідачем при описі фабули порушення зазначаються наступні обставини: ТДВ «Миколаївський ДІПРОМІСТ» розробило робочу документацію (архітектурне рішення 83376-03-АР), яка передається на об'єкт будівництва, не на підставі затвердженого у встановленому порядку проекту та з порушеннями будівельних норм, державних стандартів і правил, чим порушено ст.7 ЗУ «Про архітектурну діяльність», ПОБ розроблено не у відповідності до п. 3.2 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» на будівництві логістичного центру за адресою: Одеська область, Біляївський р-н, Нерубайська сільська рада, масив №2, ділянка №№11,12,13.

Не погоджуюсь з зазначеними рішеннями та діями відповідача, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно з часткової протиправності дій відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

У відповідності до вимог п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-VI, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом: контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Відповідно до п.16 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (затв. Постановою КМУ від 23.05.2011р. №553), за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Так, за приписами пп.2, 3 пункту 11 вказаного Порядку №553, посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: 1) складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; 2) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно пп.1 п.22 «Порядку, накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (затв. Постановою КМУ від 06.04.1995р. №244), за результатами розгляду справи посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає, зокрема, постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Отже, за вказаних обставин, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що проводячи перевірку, складаючи за її результатами акт від 13.11.2013 року, протокол від 18.11.2013 року та припис про усунення порушення вимог законодавства від 13.11.2013 року, відповідач діяв правомірно та у межах повноважень, наданих йому чинним законодавством.

Що ж стосується суті виявленого правопорушення, то колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.

Так, згідно положень ч.1 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження категорії складності об'єкта будівництва: проектна організація - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат; експертна організація - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат.

Як слідує зі змісту вимог п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівна документація це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Так, виходячи зі змісту оскаржуваної постанови №293 про накладення на позивача штрафу, відповідачем при описі фабули порушення зазначаються наступні обставини: ТДВ «Миколаївський ДІПРОМІСТ» розробило робочу документацію (архітектурне рішення 83376-03-АР), яка передається на об'єкт будівництва, не на підставі затвердженого у встановленому порядку проекту та з порушеннями будівельних норм, державних стандартів і правил, чим було порушено ст.7 Закону України «Про архітектурну діяльність», ПОБ розроблено не у відповідності до п.3.2 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» на будівництві логістичного центру за адресою: Одеська область, Біляївський р-н, Нерубайська сільська рада, масив №2, ділянка №№11,12,13.

Одночасно з цим, відповідачем, окрім зазначення факту, що проектна документація нібито складена з порушеннями будівельних норм, державних стандартів і правил, не зазначено, на підставі чого саме та в якому порядку були зроблені такі висновки та яким саме нормативно-правовим актом передбачені вимоги до проектної документації. Тобто, відповідачем фактично не встановлено, не доведено та жодним чином не обгрунтовано факт, що проектна документація дійсно складена з порушеннями будівельних норм, державних стандартів і правил.

Крім того, зі спірного акту перевірки від 13.11.2013 року вбачається, що на підставі плану перевірок об'єктів будівництва на території Одеської області на IV квартал 2013 року було проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної дальності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «ІНРАЙС ДЕВЕЛОПМЕНТ» (м.Київ, вул.Грушевського,28/2, н.п. 43, ); ТОВ «Будівельна компанія «Еталон» (м.Одеса, вул.От.Чепіги,35/2, ); «Софора-Юг» (м.Одеса вул.Фонтанська дорога,16/8, офіс 9, ).

Так, притягнення до відповідальності певного суб'єкта можливе в межах проведення відповідного контролю відносно цього суб'єкта. В іншому ж випадку, притягнення до відповідальності є протиправним, так як порушуються основні принципи державного контролю, які, зокрема, полягають у притягненні до відповідальності лише при дотриманні певної процедури в межах проведення такого контролю.

Отже, по справі встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль в межах даної перевірки фактично проводився виключно щодо вищезазначених суб'єктів господарювання, до яких, ТДВ «Миколаївський ДІПРОМІСТ» не відносився.

До того ж, ще необхідно звергнути увагу й на те, що відповідно до п. 9 Порядку №553 від 23.05.2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва. Проте, в матеріалах справах відсутні будь-які підтвердження, які б вказували на присутність пердставника позивача при цій перевірці та отримання ним припису про усунення порушення вимог законодавства від 13.11.2013 року та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 18.11.2013 року.

Згідно із п.13 Порядку №553 від 23.05.2011 року, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має певні права, серед яких право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та право отримувати та ознайомлюватися з актом перевірки.

Як вже зазначалося вище, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю складається акт (п.16 Порядку №553), який, в свою чергу, складається у 2-х примірниках, один з яких надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль (п.18 Порядку №553). Тобто, проведення державного архітектурно-будівельного контролю шляхом здійснення перевірки оформлюється актом відповідної перевірки, який вручається суб'єкту, відносно якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Отже, за таких підстав та приймаючи до уваги вищезазначене, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач, в даному випадку неправомірно виніс спірну постанову про накладення на позивача штрафу за порушення ч.1 ст.2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», в звязку із чим, остання підлягає скасуванню.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А згідно ж з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

ОСОБА_1