Справа № 127/7859/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/7859/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Гуменюк К.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

09 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2015 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку та виплаті пенсії виходячи із пільгового стажу роботи в органах внутрішніх справ, а також зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати пенсію позивачу та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, виходячи із пільгового стажу роботи в органах внутрішніх справ - 27 років 04 місяці 01 день, з 08 жовтня 2014 року. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Разом з тим, позивачем подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги колегія суддів визнала можливим розглядати справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, наказом №18 о/с від 07.02.2000 року ОСОБА_2 було звільнено з посади оперуповноваженого по ВВС відділу внутрішньої безпеки УБОЗ УМВС України у Вінницькій області згідно статті 64а в запас.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2007 року у справі № 2-а-56-1/07, яка набула законної сили 07 грудня 2007 року, зобов'язано управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області внести зміни до наказу начальника УМВС України у Вінницькій області від 07 лютого 2000 року № 18 о/с та зарахувати термін проходження служби ОСОБА_2 у відділі боротьби з економічною злочинністю в органах внутрішніх справ України в пільговому обчисленні років (один рік служби за півтора) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 червня 2005 року № 497 "Про доповнення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України" від 17 липня 1992 року № 393.

На виконання вимог вказаної постанови суду, 31 липня 2014 року начальником УМВС України у Вінницькій області було видано наказ № 124 о/с, яким частково змінено пункт наказу начальника УМВС України у Вінницькій області № 18 о/с від 07 лютого 2000 року майора міліції ОСОБА_2 вважати звільненим з 31 січня 2000 року. В пільговому обчисленні - 27 років 04 місяці 01 день.

11 березня 2015 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про перерахунок пенсії, враховуючи наказ начальника УМВС України у Вінницькій області № 124 о/с від 31.07.2014 року.

Однак, листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.03.2015 року №135/С-12 позивачу повідомлено, що оскільки постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2007 року зобов'язань на Пенсійний орган не покладено, а тому підстав для перерахунку пенсії немає.

Позивач, вважаючи таке рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області неправомірним, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу безпідставно не здійснено перерахунок пенсії з урахуванням пільгового обчислення років служби в органах внутрішніх справ.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Згідно статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб " пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом.

Статтею 63 вказаного Закону визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Крім того, колегія суддів наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Отже, постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2007 року встановлено право позивача на зарахування терміну проходження служби в органах внутрішніх справ України в пільговому обчисленні років.

А тому, відповідач своїми діями допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, передбачених статтею 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

ОСОБА_3