Справа № 461/6891/15-а
Суддя: Фролова Л. Д.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/6891/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2015 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарі Думичі Р.М.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Львівської митниці ОСОБА_4 про скасування постанови про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Уточнивши позовні вимоги, вказує, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_4 від 05 червня 2015 року по справі № 0729/20908/15 його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Вважає постанову у справі про порушення митних правил протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки автомобіль марки «Ауді А8» знаходився на ремонті у період з 22 листопада по 10 квітня 2015 року, що підтверджується відповідною довідкою, і позивач був позбавлений можливості вивезти з митної території України автомобіль у встановлений термін. Просить скасувати постанову Львівської митниці ДФС України від 05 червня 2015 року по справі № 0729/20908/15.

Позивач, повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи в судове засідання не з'явився.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечуючи проти позову вказав, що позивачем грубо порушені норми Митного Кодексу України, в обумовлені строки транспортний засіб не був вивезений, про обставини, що унеможливили вивезення та місце знаходження транспортного засобу позивач митні органи не повідомляв та не декларував вказаний автомобіль у інший митний режим. При цьому, згідно з ст.192 Митного Кодексу України обовязок термінового повідомлення найближчого митного органу про обставини події(аварії або дії обставин непереборної сили), місце знаходження товарів і транспортного засобу покладається на перевізника у випадку, якщо він не зміг прибути до митного органу призначення. Вважає докази про проведення ремонту транспортного засобу надані позивачем неналежними та недопустимими. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з частиною 2 статті 124 Конституції України, яка є нормою прямої дії, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) зазначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Судовим розглядом встановлено, що 02 квітня 2015 року приблизно о 10 год.30 хв. позивач повертався з приватної поїздки з ОСОБА_5 в Україну. При перевірці баз даних єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЕАІС) Держмитслужби України було виявлено, що громадянин України ОСОБА_3 ввіз на територію України в митному режимі «транзит» через митний пост «Ужгород» Чопської митниці ДФС транспортний засіб марки «Ауді» модель «А8» VIN №WAUZZZ4E65N011972 держномер DW100UX, який зареєстрований на території ОСОБА_5. Вказаний транспортний засіб станом на 02 квітня 2015 року з митної території позивачем не вивозився та у інший митний режим згідно законодавства не поміщений (а.с.5-8).

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_4 від 05 червня 2015 року по справі № 0729/20908/15 позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу розміром п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.(а.с.5-8).

Відповідно до вимог ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ч.3 ст.470 МК України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Суд погоджується із твердженнями представника відповідача, з приводу того, що хоча транспортний засіб,який був ввезений ОСОБА_3 не є транспортним засобом комерційного призначення, однак на нього поширюється регулювання ч.3 ст.470 МК України, оскільки згідно з п.57 ч.1 ст.4 Митного кодексу України, в термін «товар» вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття "транспортний засіб особистого користування" охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю .

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Згідно із нормами ч.2 ст.95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України. Разом з тим, нормою ч.1 ст.192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортних засобів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволення вимог позивача про скасування постанови у справі про порушення митних правил, так як відповідач, як субєкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, із якою ці повноваження надані та діяв об ґрунтовано.

Судом не приймаються як докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до митного органу: квитанція (а.с.11), так як в ній містяться тільки відомості про оплату невстановлених послуг сервісу; довідка (а.с.12), оскільки, в ній зазначено, що автомобіль знаходився не в ремонті, а на технічному обслуговуванні.

У звязку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Львівської митниці ОСОБА_4 про скасування постанови про порушення митних правил, - відмовити повністю.

Постанова ухвалена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 14 липня 2015 року, її вступна та резолютивна частини оголошені в судовому засіданні. Повний текст постанови виготовлений 17 липня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.Д. Фролова