Справа № 47зп-15/804/3962/15
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

47зп-15/804/3962/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року

справа № 47зп-15/804/3962/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду про забезпечення позову від 13 березня 2015 року у справі №47зп-15/804/3962/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» до Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, Державної реєстраційної служби України, третя особа публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» про визнання дій протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор» 12 березня 2015 року звернулося до суду з позовом до Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (далі – відповідач-1) Державної реєстраційної служби України (далі – відповідач-2), третя особа: публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» про визнання дій протиправними та скасування рішень.

Одночасно з поданням адміністративного позову позивачем подане клопотання про забезпечення позову в якому просить:

в тому числі, використовувати його самостійно, передавати у найм іншим особам, здійснювати будь-які дії з відчуження (купівлі-продаж, дарування, міна), обтяження зобов'язаннями (іпотека, майнова порука) та інш.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року вказане клопотання позивача задоволено. Суд вирішив:

Ухвала суду мотивована тим, що беручи до уваги характер позовних вимог позивача, а також оцінюючи докази у їх сукупності та приймаючи до уваги, що дії та рішення відповідачів можуть заподіяти шкоду правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, суд вбачає підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, третя особа подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

В апеляційній скарзі зазначає про неповідомлення судом першої інстанції про час та місце розгляду клопотання про забезпечення позову; безпідставність доводів позивача про наявність очевидних ознак протиправності дій та рішень відповідачів за відсутності доказів, що підтверджують ці обставини.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу позивач посилаючись на протиправність дій відповідачів, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частина 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову необхідна наявність однієї з умов: наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; наявність підстав вважати, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявність очевидних ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

При цьому частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено обов’язок сторін довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Однак, позивач в порушення статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України будь яких доказів, які б підтверджували існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, не наводить. Його висновки щодо наявності очевидних ознак протиправності оскарженого рішення відповідача та наявності підстав вважати, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів ґрунтуються лише на припущеннях. Таким чином, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про наявність підстав для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, в ухвалі суду про забезпечення позову не наведено мотиви, з яких суд дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказав ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності відповідачів.

За змістом статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

За таких обставин суд апеляційної інстанції зробив висновок, що суд першої інстанції постановив оскаржену ухвалу з порушенням норм процесуального права, у зв’язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню постановленням нової ухвали про відмову задоволені клопотання про забезпечення позову.

Керуючись пунктом 6 частини 1 статті 199, 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» – задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року про забезпечення позову у справі №47зп-15/804/3962/15 – скасувати та постановити нову ухвалу якою у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 13 липня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: Т.С. Прокопчук