Справа № 554/3639/15-а
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.06.2015 Справа № 554/3639/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.06.2015 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі головуючого судді - Антонова C.B., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС групи ДПС ВДАІ м.Полтави ОСОБА_2, УДАІ УМВС України в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів інспектора ДПС групи ДПС ВДАІ м.Полтави ОСОБА_2, УДАІ УМВС України в Полтавській області, у якому прохав суд скасувати постанову серії ПС2 за № 332585 від 12.03.2015 року, винесену відносно нього відповідачем, на підставі якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 гривень.

В своїх позовних вимогах вказав, що 12 березня 2015 року близько 11 години 30 хвилин, він перебував у м. Полтаві. Керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Калініна його було зупинено інспектором ДПС групи ДПС ВДАІ м.Полтави ОСОБА_2 та повідомлено, що він проїхав регульований перехід по вул. Великотирнівській на заборонений сигнал світлофора, чим порушив правила дорожнього руху. У звязку з цим, останнім було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №072127 та винесено постанову серії ПС2 №332585 від 12.03.2015 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Вважає, вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, а рухався через вказаний пішохідний перехід на мигаючий зелений сигнал світлофору. Окрім того, працівник ДАІ не міг фізично бачити, на який сигнал світлофора він рухався. Також позивачу невідомо чи патрулював інспектор ДПС групи ДПС ВДАІ м.Полтави ОСОБА_2 на відведеному йому маршруті, оскільки йому не надано було карту маршруту патрулювання. При цьому інспектором ДПС не надано жодного документу на відеокамеру «SONY» 3551544, а саме чи вона сертифікована та чи має інвентарний номер, не допитано свідків та не зясовано інші обставини справи, які є важливими при винесення постанови про адміністративну відповідальність.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити їх у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, пояснення надав аналогічні тексту позову.

Представник відповідачів - ВДАІ з обслуговування м.Полтави УМВС України в Полтавській області та інспектора ДПС групи ДПС ВДАІ м.Полтави ОСОБА_2, ОСОБА_3, у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі та пояснила, що 12.03.2015 року інспектором ДПС групи ДПС ВДАІ з обслуговування м.Полтави ОСОБА_2 виявлено, зафіксовано та задокументовано порушення Правил дорожнього руху, допущених ОСОБА_1, який, керуючий автомобілем НОМЕР_2 по вул. Великотирнівській в м.Полтава, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 та п.8.10 Правил дорожнього руху. Відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №072127 за ознаками ч.2 ст.122 КУпАП. У відповідності до вимог пунктів 15.4 та 15.5 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 року №111, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2009 року за №576/16592), інспектор ДПС підійшов до позивача, відрекомендувався, назвав свою посаду, звання, прізвище, висловив вимогу про передачу ним документів для перевірки, та повідомив суть скоєного правопорушення. Біля патрульного автомобіля інспектор ДПС розяснив водію ОСОБА_1 його права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та у відповідності до вимог п. 16.1.1 наказу МВС України №111 2009 року, склав протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №02127 за порушення п.8.7.3 Правил дорожнього руху, та виніс постанову серії ПС2 №332585 у справі про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, якою його було визнано винним у скоєнні даного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Копія протоколу про адміністративне правопорушення та постанови були одразу ж вручені позивачеві, про що свідчать його підписи. Окрім того, використання відеозапису при фіксуванні порушення правил дорожнього руху інспектором ДПС ОСОБА_2 здійснювалось на підставі Закону України «Про міліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року №341 «Про затвердження Положення про Державтоінспекцією МВС України», Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 року №111.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено, що 12.03.2015 року інспектором ДПС групи ДПС ВДАІ з обслуговування м.Полтави ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП з якого слідує, що 12.03.2015 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21110, д.р.н. АА 6798 ЕС по вул. Великотирнівськиій в м.Полтаві, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, чим вчинив порушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що відеозапис знятий на камеру SONY 3551544 власного використання та з протоколом він не згоден (а.с. 4).

У цей же день 12.03.2015 року інспектором ДПС групи ДПС ВДАІ з обслуговування м.Полтави ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №332585, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с. 3).

До матеріалів справи представником відповідача долучено довідки про те, що за даними бухгалтерського обліку в складі необоротних активів по УДАІ УМВС України в Полтавській області обліковуються матеріальні цінності, що використовуються у ВДАІ з обслуговування м.Полтава УДАІ УМВС України в Полтавській області, в тому числі відеокамера SONY інвентарний номер 10490634 (а.с. 43-46).

Відповідно до листа керівника Державного підприємства «Державний сертифікаційний центр синтетичних миючих засобів та виробів електронної техніки «ЕЛХІМ», сертифікація фотоапаратів, обладнання для автоматичної проявки фото- та кіноплівки, фотопаперу і друку знімків не обовязкова, оскільки вказана продукція не включена до «Переліку продукції, що підлягає обовязковій сертифікації в Україні», затвердженого наказом Держспоживстандарту України №28 від 01.02.2005 року (а.с. 47).

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 341, Державна автомобільна інспекція є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входять до системи Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію МВС України, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 14 квітня 1997 року №341, Державтоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням власниками транспортних засобів, а також громадянами, посадовими та службовими особами вимог Закону України «Про дорожній рух», правил, норм і стандартів з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема з питань виконання вимог безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 7, 8 Закону України «Про міліцію», працівники міліції для забезпечення покладених на міліцію завдань мають право: складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених КУпАП, накладати адміністративні стягнення.

Згідно з Інструкцією з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 року № 111, п. 3.3 серед функцій ДПС визначено профілактику, попередження та припинення адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху. Згідно п. 7.6 вказаної інструкції працівники підрозділів ДПС мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а

також іншими документами.

Аналізуючи пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, свідків у справі, зібрані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Представником відповідача як доказ скоєного ОСОБА_1 адміністративного порушення до суду надано CD-диск, з перегляду якого вбачається, що позивач дійсно рухався в м. Полтава по вул. Великотирніська на автомобілі НОМЕР_1 сірого кольору. В той час коли на світлофорі загорівся червоний сигнал і автомобілі, які рухалися у середній та крайній правій полосі по ходу руху автомобіля позивача зупинились перед світлофором, позивач продовжив рух на заборонений сигнал.

На підтвердження синхронності роботи світлофорів на перехресті вулиць Великотирнівська та вул. Калініна в м. Полтава представником відповідачів надано довідку КП «Полтавська міська ШЕД» та відеозапис з місця події (а.с. 61, 62).

Твердження позивача про те, що відеозапис скоєного правопорушення не є допустимим доказом, оскільки фіксація здійснювалась на пристрій, на який не представлений сертифікат метрології є необґрунтованими, оскільки відповідно до Наказу №28 Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 року відеокамера, не відноситься до вимірювальної техніки, а відтак не потребує сертифікату метрології та сертифікації. Правомірність її використання випливає з вимог ст. 251 КУпАП, п. 7.6 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС та не суперечить наказу МВС № 33 від 01.03.2010 року «Про затвердження переліку технічних засобів, що використовуються підрозділами ДАІ МВС України при фіксуванні правопорушень».

Наведені вище докази, суд вважає достатніми та обєктивними, такими, які узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи. Підстав ставити їх під сумнів у суду не вбачається.

Пояснення позивача, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та необхідність скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності як незаконної, суд сприймає критично та розцінює їх як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинені порушення.

Показання свідка ОСОБА_4 суд розцінює критично, оскільки вони протирічать дослідженому в судовому засіданні відеозапису порушення, а також сумнівним є те, що свідок ОСОБА_4, сидячи на задньому сидінні автомобіля, слідкував саме за сигналами світлофору, порушення проїзду якого в подальшому буде інкриміноване ОСОБА_1 Крім того, свідок зазначив, що ОСОБА_1 рухався не зелений сигнал світлофора, тоді як останній в позовній заяві зазначив, що проїхав вказаний світлофор на миготливий зелений сигнал.

Письмові пояснення, що надійшли до суду від свідка ОСОБА_5 суд не приймає як доказ, зважаючи на те, що судом не встановлювалась особа свідка, не розяснювались його права та обовязки, останній не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від дачі показань, не складав присягу свідка. Разом з тим, останній був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, однак в судове засідання не з'явився (а.с. 57).

Крім того, вказані свідки не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, є знайомими позивача ОСОБА_1, а тому можуть бути зацікавлені в результатах розгляду справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова серії ПС2 №332585 від 12.03.2015 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та прийнята на підставі достатньої кількості належних та допустимих доказів.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №332585 від 12.03.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 254-256, 276-282 КУпАП, ст.ст. 70, 71, 159-163, 167, КАС України, -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС групи ДПС ВДАІ м.Полтави ОСОБА_2, УДАІ УМВС України в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили протягом 10 днів з дня отримання її копії особами, які не брали участі у розгляді справи, якщо не буде оскаржена у встановленому порядку.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами, які не брали участі у розгляді справи в цей же строк з моменту отримання її копії.

Суддя С.В. Антонов