Справа № 754/5362/15-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №754/5362/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Мальченко О.В.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

13 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просила суд стягнути перераховані кошти щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у сумі 5970,00 грн згідно розпорядження від 22.09.2014 року №666 Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подала апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2014 року у справі №754/6011/14-а, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволений частково; визнані протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідності до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 мінімальних заробітних плат; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації видати розпорядження про нарахування та виплату вказаної щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік; зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити виплату за розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік, з урахуванням проведених виплат.

У вересні 2014 року розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації нараховано ОСОБА_3 щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік у розмірі 6090,00 грн (з урахуванням здійснених виплат - 5970,00 грн).

Також згідно матеріалів справи, органом державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження №44784031 з виконання виконавчого листа №754/6011/14-а про зобов'язання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити виплату ОСОБА_3 за розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік.

Листом Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 11.12.2014 року №09/2691-11 повідомлено управління державної виконавчої служби ГУЮ у м. Києві, що на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2014 року територіальним управлінням праці та соціального захисту населення здійснено розрахунок щорічної допомоги на оздоровлення, проте здійснити виплату центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не має можливості за відсутності бюджетних призначень на вказані цілі. Також ж зазначено, що за умови виділення коштів для забезпечення виконання рішень судів за програмами соціально захисту громадян, постанову суду буде виконано.

04 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача у даній справі з заявою про виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік.

Листом Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 10.03.2015 року №05/07/к-128-011 позивачу повідомлено про часткове виконання постанови Деснянського районного суду м. Києві від 27.05.2014 року, а саме в частині нарахування щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік, щодо виплати зазначено про неможливість її здійснення у зв'язку із відсутністю бюджетних призначень на виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини першої та другої статті 2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Відповідно до частини першої та другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець:

- здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

- надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

- розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання;

- заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

- роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Отже, у разі невиконання судового рішення у добровільному порядку, державні виконавці державної виконавчої служби здійснюють заходи, необхідні для своєчасного виконання рішення в повному обсязі, зазначені в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця від 16.03.2015 року у ВП №44784031 повернуто виконавчий лист №754/6011/14-а, що виданий Деснянським районним судом м. Києва 01.09.2014 року, оскільки державним виконавцем вжито всіх заходів виконання передбачених чинним законодавством.

За таких обставин, постанова Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2014 року у справі №754/6011/14-а виконана частково.

Статтею 267 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах. Так, частиною дев'ятою вказаної статті передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що звернувшись до суду із даним позовом про стягнення перерахованих коштів щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у сумі 5970,00 грн позивач обрав неналежний спосіб поновлення порушеного права, оскільки фактично постановою Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2014 року у справі №754/6011/14-а були поновленні його права шляхом зобов'язання здійснити перерахунок та виплату вказаної допомоги, проте остання не виконується в частині.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 15.07.2015 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.