Справа № 4060/12/2170
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2012-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2012 р. Справа № 2-а-4060/12/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гомельчука С.В.,

при секретарі: Корнієнко Я.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Херсонській області про визнання незаконною та скасування постанови про застосування фінансових санкцій,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Херсонській області (далі - відповідач, Головавтотрансінспекція), в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про застосування фінансових санкцій від 18 вересня 2012 року № 137927 в розмірі 1700 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, мотивуючи тим, що 13 серпня 2012 року приїхав з друзями (6 дорослих та 12 дітей) на відпочинок до с. Більшовик Херсонської області на автотранспортному засобі Volkswagen LT 35 № НОМЕР_1. На момент прибуття до місця відпочинку інспекторами Головавтотрансінспекції у Херсонській області було перевірено документи на автотранспорт, водійське посвідчення та список пасажирів. Інших документів, зокрема ліцензії на перевезення пасажирів, на вимогу представників інспекції, пред'явлено не було, оскільки поїздка здійснювалась у приватних цілях. У ході перевірки інспекторами Головавтотрансінспекції було складено акт від 13 серпня 2012 року, в якому зафіксовано порушення перевізником вимог абзацу 3 частини 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". За наслідками зазначеної перевірки відповідачем було винесено постанову від 18 вересня 2012 року № 137927 про застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 1700 грн. ОСОБА_1 вважає постанову незаконною та винесеною з грубим порушенням законодавства та Конституції України та просить її скасувати, оскільки, на його думку, порушення, відповідальність за яке визначена абзацом 3 частини 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", полягає у експлуатації легкового автомобіля , облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки, що не стосується даного випадку, а тому правопорушень з боку позивача немає.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що 13 серпня 2012 року, у ході рейдової перевірки, проведеної державними інспекторами Головавтотрансінспекції у Херсонській області, встановлено факт надання позивачем послуг з перевезення пасажирів, в тому числі дітей - більше 10 осіб, без ліцензійної картки, договору із замовником транспортних послуг, документа, що засвідчує оплату транспортних послуг, полісу страхування пасажирів від нещасного випадку на транспорті, індивідуальної контрольної книжки, що є порушенням ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт", яка визначає обов'язок для водіїв та автомобільних перевізників мати та пред'являти на вимогу уповноважених осіб оформлені документи для виконання перевезень пасажирів та суперечить нормам Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959 та Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 07 червня 2010 року № 340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 року за № 811/18106. Крім того, на думку представника Головавтотрансінспекції, виявлене порушення не відповідає вимогам ст. 38 Закону України "Про автомобільний транспорт" щодо одночасного перевезення групи з десяти і більше дітей, яке повинно здійснюватись з забезпеченням високого рівня безпеки та надійності транспортного обслуговування тільки в режимі нерегулярних або регулярних перевезень, передумовою для здійснення яких є наявність вищевказаних документів. Відтак, представник відповідача вважає, що посадовими особами Головавтотрансінспекції проведено перевірку і притягнуто порушника до відповідальності з додержанням порядку, визначеного законодавством про автомобільний транспорт, тому просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, відповідно до завдання на перевірку від 10 серпня 2012 року № 079256 державними інспекторами Головавтотрансінспекції у Херсонській області 13 серпня 2012 року проводилась рейдова перевірка на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Так, о 12 год. 00 хв. з метою проведення вказаної перевірки посадовими особами інспекції у смт.Більшовик було зупинено автомобіль НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_1, який здійснював нерегулярне перевезення пасажирів, в тому числі 12 дітей, до вказаного місця призначення. Під час перевірки виявлено порушення щодо надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, визначених ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме ліцензійної картки, договору із замовником транспортних послуг, документа, що засвідчує оплату транспортних послуг, полісу страхування пасажирів від нещасного випадку на транспорті, індивідуальної контрольної книжки. За результатами перевірки складено акт від 13 серпня 2012 року, який підписано водієм ОСОБА_1 із наданням пояснень щодо перевезення родини та друзів з їх дітьми на відпочинок. На підставі вказаного акту, виконуючим обов'язки начальника територіального управління Головавтотрансінспекції у Херсонській області ОСОБА_4 18 вересня 2012 року винесено постанову № 137927 про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у розмірі 1700 грн. за порушення, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ) встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно до п.4, п.15 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті" № 1567 від 08.11.2006 р. органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, АР Крим, в містах Києві та Севастополі. Положеннями п.п.21, 27 постанови № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

За приписами ст. 38 Закону № 2344-ІІІ до перевезення організованих груп дітей (далі - груп дітей) відноситься одночасне перевезення групи з десяти і більше дітей, для яких замовником послуги призначається керівник, відповідальний за супроводження їх під час поїздки, а на групу з 30 і більше дітей призначається також медичний працівник.

Перевезення груп дітей можна здійснювати в режимах як регулярних, так і нерегулярних пасажирських перевезень.

Регулярні та нерегулярні перевезення груп дітей здійснюють за умови узгодження маршруту та розкладу руху із замовником та відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України.

Максимальна кількість дітей та супроводжуючих осіб при перевезенні автобусом не повинна перевищувати кількості місць для сидіння в ньому, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу та визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Групи дітей повинні перевозити досвідчені водії транспортних засобів, які мають стаж керування автобусом не менше ніж п'ять років.

Порядок організації перевезення груп дітей визначається Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та іншими нормативно-правовими актами.

Із аналізу вищевикладеного слідує, що позивач 13 серпня 2012 року при перевезенні, зокрема, дітей у кількості 12 осіб, як ним зазначалось у позові та підтвердилось у судовому засіданні, здійснював пасажирське перевезення організованої групи дітей в режимі нерегулярних пасажирських перевезень.

За положенням ст.39 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно з п. 6.3. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 07 червня 2010 року № 340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 року за № 811/18106 до набрання чинності пунктом 6.1 цього розділу водій, який керує ТЗ, що зазначений у пункті 6.1 цього розділу та не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Абзацом 2 п.3 Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959 визначено, що кожному застрахованому перевізник, що виступає агентом страховика, видає страховий поліс. Він може видаватися на окремому бланку або міститися на зворотному боці квитка.

Отже, здійснення діяльності по наданню послуг з перевезення пасажирів є таким, що відповідає організаційним вимогам транспортного законодавства у разі оформлення та пред'явлення особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті кожного із необхідних документів, визначених переліком згідно зі ст.39 Закону № 2344-ІІІ.

Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.).

Посилання позивача на те, що до нього застосовано штрафні санкції за експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки є хибним, оскільки таке порушення передбачає штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510 грн. та визначене абзацем 4 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а в оскаржуваній постанові вказано розмір штрафу - 1700 грн. та чітко зазначено, що відповідальність за допущене ОСОБА_1 порушення встановлена абзацем 3 ч.1 ст.60 вказаного Закону України "Про автомобільний транспорт".

Оскільки позивачем було здійснено перевезення пасажирів, зокрема, дванадцяти дітей, за відсутності документів, передбачених статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" для нерегулярних пасажирських перевезень, тому суд приходить до висновку, що постанова про застосування фінансових санкцій від 18 вересня 2012 року № 137927 в розмірі 1700 грн. прийнята відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,-

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 листопада 2012 р.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 3.7.2