Справа № С-209514/07
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2010-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2010 р. м. Київ К-23822/07

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Костенка М.І., Маринчак Н.Є., Рибченка А.О.,

розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу ПП ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.05.2007 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2007 року по справі № 2-а-11/2007 за позовом ПП ОСОБА_1 до ДПІ в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання незаконними дій.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.05.2007 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2007 року, в задоволені позову ПП ОСОБА_1 до ДПІ в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання незаконними дій -відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, позивач 12.12.2007 року звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який своєю ухвалою від 19.01.2009 року прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі ПП ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення та постановити нове -про задоволення позову посилаючись на порушення відповідність висновків судів дійсним обставинам справи.

Касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення -без змін з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанції на підставі доказів, досліджених з дотриманням норм процесуального права, було встановлено, що 31.08.2005 р. працівниками Ленінської МДПІ у м. Миколаєві, на підставі направлення №1081 від 31.082005 р., була здійсненна планова перевірка ПП ОСОБА_1 щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначена перевірка проводилась відповідно до Плану-графіку суб'єктів підприємницької діяльності відділом оперативного контролю Ленінської МДПІ у м. Миколаєві на серпень 2005 року, затвердженого начальником управління контрольної -перевірочної роботи Ленінської МДПІ у м. Миколаєві Баранової Н.В.

Так, статтею 19 Конституції України передбачається обов'язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України «Про деякі заходи по врегулюванню підприємницької діяльності»№ 817/98 від 23.07.1998р., органи виконавчої влади, уповноважені від імені держави здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності (далі -контролюючі органи), проводять планові та позапланові виїзні перевірки.

Повноваження органів державної податкової служби України визначені Законом України «Про державну податкову службу в Україні»від 4 грудня 1990 року № 509/-ІІ (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 1 цього Закону до системи органів державної податкової служби віднесено Державну податкову адміністрацію України, державні податкові адміністрації в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі - органи державної податкової служби).

Згідно статті 11 зазначеного України для виконання покладених на них завдань, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Абзац 1 статті 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операції, в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»передбачає, що контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Планова виїзна перевірка -перевірка, яка передбачена у плані роботи. Право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення у відповідності до 11-1 «Про державну податкову службу в Україні».

Умови допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення планових та позапланових виїзних перевірок передбачені статтею 11-2 зазначеного Закону, а саме, що посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що податкову органу надано права проводити як планові так і позапланові перевірки щодо порядку проведення розрахункових операцій.

Крім того, отримання скаржником під розписку направлення на перевірку, участь у її проведенні та підписання акта перевірки свідчить про допуск до її проведення та відповідно -визнання її правомірності.

Згідно з ч.1 ст. 71 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені норми права та докази надані до судів першої та апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів про те, що податковим органом правомірно та в межах законодавства була здійсненна планової перевірки позивача щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності.

Такі висновки судів відповідають встановленим по справі обставинам, вимогам законодавства, чинного на момент спірних правовідносин, підтверджуються матеріалами справи та не спростовуються доводами касаційної скарги.

Відповідно до частина 1 ст.224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення -без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 210, 211, 222, 224, 231 та ч.5 ст.254 КАС України, колегія -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ПП ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.05.2007 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2007 року -без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

За винятковими обставинами вона може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Головуючий:/підпис/_______________________Т.М. Шипуліна
Судді:/підписи/_______________________Л.І. Бившева
_______________________М.І. Костенко
_______________________Н.Є. Маринчак
_______________________А.О. Рибченко