Справа № 2а-866/09/2470
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року м. Київ К/9991/18110/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Вербицької О.В., Лосєва А.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року

у справі № 2а-866/09/2470 (№81884/09/9104)

за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до 1. Державної податкової інспекції у Хотинському районі Чернівецької області (правонаступником якої є Хотинська міжрайонна державна податкова інспекція Чернівецької області Державної податкової служби)

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Державна податкова адміністрація в Чернівецькій області (правонаступником якого є Державна податкова служба у Чернівецької області)

про визнання протиправними дій та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Хотинському районі Чернівецької області (далі - відповідач-1), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2), ОСОБА_3 (далі - відповідач-1), за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Державної податкової адміністрації в Чернівецькій області, про визнання протиправними дій ОСОБА_2, ОСОБА_3 щодо проведення перевірки; скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27 квітня 2009 року № /0.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2009 року позов був задоволений повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Хотинському районі Чернівецької області № /0 від 27 квітня 2009 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій до ОСОБА_1 в розмірі 5224,50 грн. Ухвалено вважати рішення скасованим з моменту його прийняття. Присуджено ОСОБА_1 судові витрати - державне мито у розмірі 3,40 грн. з Державного бюджету України.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2009 року було скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року і залишити в силі постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2009 року.

У запереченні на касаційну скаргу третя особа, посилаючись на те, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року є законною та обґрунтованою, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін рішення суду апеляційної інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу відповідач-1, посилаючись на те, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року є законною та обґрунтованою, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін рішення суду апеляційної інстанції.

У відповідності до положень частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну відповідача-1 - ДПІ у Хотинському районі Чернівецької області його правонаступником - ДПС у Чернівецької області, а також здійснено заміну третьої особи - ДПА в Чернівецькій області її правонаступником - Хотинською МДПІ Чернівецької області ДПС.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів, враховуючи межі касаційної інстанції, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Головними державними податковими ревізорами-інспекторами ДПА Чернівецькій області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі направлень від 10 квітня 2009 року № 696 та № 697 була проведена перевірка за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведених розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, а саме: господарської одиниці - кафе, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та належить суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1, за результатами якої був складений акт перевірки від 11 квітня 2009 року на бланку № 004379 (зареєстрований за № 0280/24/00/23/НОМЕР_1).

За висновками акту перевірки, позивачем були порушені вимоги: пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», які полягали: у непроведенні розрахункової операції на суму 16,50 грн. через реєстратор розрахункових операцій та невидачі розрахункового документа на вказану суму; у невідповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків (1089,00 грн. з урахуванням суми покупки) сумі коштів, зазначеній в денному звіті реєстратора розрахункових операцій (44,00 грн.), невідповідність склала 1045,00 грн.

27 квітня 2009 року ДПІ у Хотинському районі Чернівецької області на підставі вказаного акту перевірки прийняла рішення № /0, яким на підставі пункту 1 статті 17, статті 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосувала до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції у розмірі 5224,50 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що податковими ревізорами-інспекторами не була дотримана передбачена законодавством України процедура проведення перевірки. Також, суд виходив з того, що грошові кошти у сумі 1000,00 грн., які склали невідповідність, це кошти іншого суб'єкта господарювання - ОСОБА_4, яка також здійснює підприємницьку діяльність у приміщенні, в якому проводилась перевірка позивача.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що податковими ревізорами-інспекторами при проведенні перевірки кафе, яке належить позивачу, був дотриманий порядок проведення планових та позапланових перевірок органами державної податкової служби, врегульований Законом України «Про державну податкову службу в Україні», з урахуванням положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», з урахуванням того, що позивач допустив перевіряючих до проведення перевірки, не перешкоджав у її проведенні та підписав акт перевірки без зауважень. Також виходив з того, що факт виявлених перевіркою порушень підтверджений поясненнями позивача, які є додатком до акті перевірки, та самим актом перевірки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) завданням органів державної податкової служби, зокрема, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Згідно пунктів 1, 2 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для виконання покладених на них завдань, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків); здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в містах з районним поділом (крім міст Києва та Севастополя) виконують функції, передбачені статтею 8 цього Закону, крім функцій, зазначених у пунктах 2, 3, 8, 11, 12, 13, 16, а також пункті 15 цієї статті у частині забезпечення виготовлення марок акцизного збору.

Частиною 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі коли зазначені в частині першій цієї статті органи державної податкової служби безпосередньо здійснюють контроль за платниками податків, інших платежів, вони виконують щодо цих платників ті ж функції, що й державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції.

Згідно з частиною 7 статті 111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках - за рішенням суду.

Як слідує з направлень на перевірку від 10 квітня 2009 року № 696 та № 697 року, її метою є контроль за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу з питань дотримання вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

За приписами абзаців 1, 4 статті 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Зважаючи на те, що метою перевірки було саме питання дотримання суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та не стосувалося питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків і зборів, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що обов'язку повідомлення позивача про проведення такої перевірки за 10 днів у даному випадку у податкового органу не було.

Крім іншого, частиною 2 статті 112 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що ненадання платнику податків документів, визначених частиною 1 цієї статті, або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач допустив перевіряючих до перевірки та не перешкоджав у її проведенні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій податкового органу щодо проведення перевірки та відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Згідно з пунктом 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Пунктом 1.7 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10 серпня 2005 року № 327 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Положеннями пункту 4 Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, затверджених ДПА України від 12 серпня 2008 року № 534 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що окремо в описовій частині зазначаються суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків та зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій (у гривнях з копійками, у випадку проведення розрахунків в іноземній валюті - в одиницях іноземної валюти), а також відповідність (невідповідність) таких сум готівки. Додаткова інформація про інші факти, встановлені у ході перевірки, також відображається в описовій частині.

Як вбачається з пункту 2.13 розділу 2 «Описова частина» акту перевірки, сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків склала 1089,00 грн., а сума, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, склала 44,00 грн., невідповідність склала 1045,00 грн. (арк. справи 13). Акт перевірки був підписаний позивачем без зауважень.

Крім іншого, у поясненні до акта перевірки ОСОБА_1 підтвердила, що сума готівкових коштів на місці проведеної перевірки становила 1089,00 грн., а також те, що нею не було проведено розрахункову операцію на суму 16,50 грн. через реєстратор розрахункових операцій та не видано розрахунковий документ, оскільки вона працювала перший день і не навчилась їх роздруковувати (арк. справи 15).

Також, суд апеляційної інстанції правомірно відхилив як безпідставні посилання позивача на те, що кошти, які склали невідповідність, належали іншому підприємцю, який здійснює свою діяльність у цьому ж приміщенні, оскільки відповідно до пункту 23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), забороняється зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, встановленої пунктом 1 статті 17, статтею 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за порушення вимог пунктів 1, 2, 13 статті 3 цього Закону.

Доводи касаційної скарги вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ О.В. Вербицька

_____________________ А.М. Лосєв