Справа № 826/5600/15
Суддя: Романчук О.М.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5600/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін О.А. Суддя-доповідач: Романчук О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

14 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Романчук О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.11.2014 року № та №, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 з позовом до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.11.2014 року:

- № , відповідно до якого позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» на 47 508,00 грн. за основним платежем та на 23 754,00 грн. за штрафними санкціями;

- № , відповідно до якого позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем «податок з доходів фізичних осіб, що є СПД» на 21 444,52 грн. за основним платежем та на 10 722,26 грн. за штрафними санкціями.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів неповного з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, та порушення судом норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, правонаступником якої є ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, проведено документальну планову виїзну перевірку суб'єкта господарювання - фізичної особи ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3) з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.

За результатами перевірки складено акт від 31.10.2014 р. № 5491/26-58-17-01-17- (далі - Акт перевірки).

Встановлено, що позивач зареєстрований в якості підприємця 09.06.2009 р., взято на податковий облік - 10.06.2009 р., платником ПДВ є згідно свідоцтва від 27.02.2012 р.

Під час перевірки встановлено, що позивач є власником автомобілів ЗАЗ «Ланос» в кількості 2 штук, 2013 року випуску.

До основних видів діяльності позивача належить роздрібна торгівля, у т.ч. тютюновими виробами.

На сторінках 3 - 5 Акту перевірки визначено перелік та місцезнаходження торгових точок позивача (кіосків, МАФ), де він здійснює підприємницьку діяльність, з посиланням на відповідні дозвільні документи на право торгівлі. На сторінках 5 - 6 Акту перевірки зазначено площі вказаних об'єктів та посилання на документи, договори оренди, в рамках реалізації яких використовуються вказані об'єкти торгівлі. В Акті перевірки також наведено реквізити торгових патентів, виданих відносно вказаних торгових точок.

Крім того, на стор.8 - 9 Акту перевірки визначено перелік РРО, які використовуються позивачем у торгових точках із зазначенням відомостей щодо дати виготовлення, дати введення в експлуатацію, заводського номеру, дати реєстрації РРО в ДПІ.

Зазначено, що до перевірки надані книги ОРО в повному обсязі.

Встановлено під час перевірки, що позивач здійснював свою діяльність на загальній системі оподаткування.

У зв'язку із здійсненням діяльності позивач використовував найману працю 36 осіб.

На стор. 16 Акту перевірки зазначено, що перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку № 5 до податкової декларації встановлено завищення валових витрат за 2013 рік на суму 126 143,89 грн. за рахунок включення до складу інших витрат, витрат не пов'язаних з одержанням доходу, а саме включення до складу:

- «інші витрати на збут» витрат на налагодження схеми охоронної сигналізації від ТОВ «Венбест-Охорона» на загальну суму 16 302,03 грн. (охоронна сигналізація була встановлена на торгових точках до початку 2013 року). Визначено дати: 12.02.2013, 23.07.2013, 23.09.2013, 01.12.2013 р.;

- «матеріали для збуту» - витрат на закупку металевих заготовок, комплексу комп'ютерної техніки на суму 31 945,73 грн. Контрагенти: АТДІ Інжиніринг, ТОВ та ВСМК ВіЯр, ТОВ за первинними документами від 04.11.2013 р. на суму 38 085,45 грн. та від 11.09.2013 р. на суму 249,43 грн.;

- «малоцінних i швидкозношуваних предметів для збуту» витрат на закупку офісних меблів та офісної техніки, грошових скриньок, ПММ, шин та ін. на суму 77 896,13 грн. Контрагенти: ФЛЕКС, ПП «Глад-Сервіс», Кло-карта ТОВ, Метод 401 ПП, Мастершина.

З посиланням на положення ст. 177, п. 177.4., п/п. 139.1.5. ПК України ДПІ дійшла висновку про завищення позивачем витрат та надалі в Акті перевірки - про заниження чистого оподатковуваного доходу на 126 143,89 грн.

У взаємозв'язку з наведеним зазначено у п. 2.4.9. Акту перевірки щодо визначення правильності суми ПДФО про встановлення заниження податку на 21 444,55 грн. Дана розбіжність за визначенням ДПІ виникла у зв'язку із завищенням валових витрат за 2013 рік на суму 126 143,89 грн. ДПІ зазначає, що порушено ст. 164, п. 177.4., п/п. 139.1.5., ПК України.

Відносно ПДВ на стор. 28 Акту перевірки зазначається, що перевіркою встановлено включення до податкового кредиту витрат не пов'язаних з веденням господарської діяльності, а саме - наведених вище витрат, чим порушено на думку ДПІ п/п. 198.4., 198.6., ст. 201 ПК України.

Так, відповідно до п/п. 198.4. ПК України якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Відтак, податковий орган дійшов до висновку про заниження позивачем ПДВ на 21444,55 грн.

Між тим, до матеріалів справи залучено податкові накладні щодо придбання у період 2013 р. товарів/послуг, а на стор. 28 Акту перевірки - узагальнений перелік вказаних податкових накладних. Номенклатура поставки: автомобіль, витратні матеріали, роботи щодо підтримки роботи автомобіля, монтажні послуги, бензин, скраплений газ для автомобіля, монітор, системний блок, мишка, клавіатура, автошина, грошові скриньки, сканер штрихкоду, книги обліку доходів і витрат, інші зазначені в Акті перевірки товари, послуги. Поставка наведеного супроводжується видатковими накладними, відомостями ресурсів (щодо виконання робіт з виготовлення стелажів; з визначенням адрес кіосків позивача), актами встановлення та налагодження систем охоронно-тривожної сигналізації на об'єктах замовника (кіосках).

На підставі вищезазначених висновків Акту перевірки прийнято оскаржувані рішення.

Відтак, з наведеного вбачається, що доводи податкового органу покладені в основу висновків Акту перевірки та оскаржуваних рішень, по суті зводяться до того, що позивач придбавав продукцію та послуги/роботи, які не пов'язані із веденням ним господарської діяльності.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Колегією суддів встановлено, що позивач в своїй господарській діяльності використовує 17 торгівельних точок (ларьків).

В цих торгових точках реалізуються продукти харчування, тютюнові вироби та супутні товари, відносно чого також надано копії відповідних ліцензій.

Торгові точки обладнані РРО, що підтверджується довідками про їх реєстрацію. Під час розгляду справи ДПІ не спростовано те, що реєстратори представляють собою фіскальний принтер, який підключається до системного блоку, модему та сканеру штрих-кодів, матеріали щодо чого придбавалися позивачем у ПП «Метод-401» та ТОВ «АТДІ Інжиніринг», а комплекс обладнання встановлювався в торгових точках відносно чого надано також результати фото-фіксації.

Податковим органом не спростовувалось, що з 01.01.2013 р. РРО повинні бути обладнані програмним забезпеченням для відправлення в електронному вигляді добових фіскальних звітів через модем на сервер МДЗУ, у зв'язку з чим позивачем було придбано модеми DORS 115 (9 штук) та комплекти модернізації (12 штук) - 8 на касовий апарат Датекс ФП3530Т та 4 на Датекс БМ-10, які після цього були опломбовані. Наведені послуги надавалися ТОВ «Флекс».

В об'єктах торгівлі позивача встановлені грошові скриньки для готівкових коштів в кількості 22 штук, які придбані у ТОВ «Флекс», що не спростовано податковим органом під час розгляду справи.

Також, податковим органом не спростовано те, що будівельні матеріали, які придбавалися у ТОВ «ВІЯР» були використані у облаштуванні торгових точок, що вбачається з відомостей ресурсів.

З матеріалів справи вбачається, що торгові точки обладнані сигналізацією та кнопкою виклику охорони, що монтувалися ТОВ «Венбест-Охорона» за договорами від 12.02.2013 р., від 08.07.2013 р., 23.09.2013р., 09.10.2013 р. Після встановлення точки підключалися до пульту охорону з приводу надання послуг щодо чого укладено договори від 31.05.2012 р. та додаткові угоди.

При цьому, збір документації відносно роботи торгових точок здійснюється бухгалтером з охоронцем для виконання чого використовуються вищезазначені автомобілі, для заправки яких придбаваються пальне у ТОВ «КЛО-Карта». У свою чергу з метою використання автомобілів придбавалися вищезгадані авто-шини.

Наведене встановлює зв'язок придбаних товарів, робіт, послуг з господарською діяльністю позивача та їх використання у власній господарській діяльності. Наведене спростовує викладене в Акті перевірки відносно зворотного.

Щодо витрат, то під час розгляду справи податковим органом нормативно не обґрунтовано невизнання витрат, пов'язаних із забезпеченням охорони торгових точок, придбанням пально-мастильних матеріалів (у ТОВ «КЛО-Карта») та інших витрат, що відносяться до витрат згідно з п/п. «в» п/п. 138.10.2. ПК України (витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона).

Податковим органом не надано обґрунтувань щодо неналежності окремих із вказаних витрат до «інших витрат, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг» (п/п. «з» п/п. 138.10.3. ПК України).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки акту сформовані без врахування всіх обставин, що мали значення для прийняття оскаржуваного рішення, акт перевірки не містить деталізації та класифікації невизнаних витрат по відповідним категоріям витратам, що не підлягають включенню до витрат та не містить у зв'язку з цим посилання на конкретні норми ПК України, а відтак рішення відносно витрат не відповідає критеріям, за якими судом оцінюється рішення суб'єкта владних повноважень.

Щодо донарахування податку на додану вартість, то висновки відносно наведеного зроблені податковим органом виходячи з того, що до податкового кредиту включено витрати, не пов'язані з веденням господарської діяльності, що спростовується відповідно до вищенаведеного.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 15.07.2015 року.

Головуючий суддя: О.М. Романчук

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя Романчук О.М.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.