Справа № 6/140-АП-08
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Київ К/9991/16641/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Багатогалузевого приватного підприємства «Бонус»

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року

у справі № 6/140-АП-08 (№ 22-а-8105/08)

за позовом Багатогалузевого приватного підприємства «Бонус»

до Державної податкової інспекції у Цюрупинському районі Херсонської області

про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Багатогалузеве приватне підприємство «Бонус» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Цюрупинському районі Херсонської області (далі - відповідач) про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 05 травня 2008 року № .

Постановою Господарського суду Херсонської області від 20 серпня 2008 року позов був задоволений у повному обсязі. Визнано нечинним рішення ДПІ у Цюрупинському районі Херсонської області № від 05 травня 2008 року, як таке, що винесене з порушенням чинного законодавства. Ухвалено повернути Багатогалузевому ПП «Бонус» з державного бюджету 3,40 державного мита.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року постанову Господарського суду Херсонської області від 20 серпня 2008 року було скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволені позову відмовлено.

В касаційній скарзі Багатогалузеве ПП «Бонус», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2011року і залишити в силі постанову Господарського суду Херсонської області від 20 серпня 2008 року.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПА у Херсонській області була проведена перевірка щодо контролю за дотриманням чинного законодавства у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб'єктами підприємницької діяльності, а саме: господарської одиниці - АЗС №3, що розташована за адресою: Херсонська обл., смт. Білозерка, вул. К.Маркса, 2, яка належить суб'єкту господарської діяльності - Багатогалузевому ПП «Бонус», за результатами якої складений акт від 14 квітня 2008 року на бланку № 002819 (зареєстрований за № 21220189/0235).

Перевіркою було встановлено, що позивачем були порушені вимоги пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, які полягали у неоприбуткуванні готівкових коштів у сумі 14032,80 грн., оскільки не здійснено запис про облік зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичного надходження в розділі 2 «Облік руху готівки» Книги обліку розрахункових операцій №/ІІІ (зареєстрованої 20 квітня 2007 року), на підставі фіскального звітного чека реєстратора розрахункових операцій № 0781 від 04 грудня 2007 року.

05 травня 2008 року ДПІ у Цюрупинському районі Херсонської області на підставі вказаного акта перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким на підставі абзацу 2 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосувала до Багатогалузевого ПП «Бонус» штрафні (фінансові) санкції у сумі 70164,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що АЗС №3 не веде окремо книгу обліку розрахункових операцій, а доставляє касові звіти до бухгалтерії підприємства, яка з урахуванням терміну доставки таких звітів до початку наступного робочого дні за звітним здійснює оприбуткування у книзі обліку розрахункових операцій підприємства.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволені позову, виходив з того, що факт неоприбуткування готівки своєчасно та у повному обсязі мав місце, що підтверджується відсутністю запису у розділі 2 книги обліку розрахункових операцій та зафіксовано у акті перевірки, з урахуванням того, що зазначені обставини позивачем не заперечувались.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, згідно з абзацами 1, 3 пункту 2.6 якого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книжки).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Абзацом 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що у разі проведення готівкових розрахунків із використанням реєстратора розрахункових операцій оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачем не були виконані вимоги щодо відображення готівкових коштів у сумі 14032,80 грн. за проведені 04 грудня 2007 року розрахункові операції згідно звітного чека реєстратора розрахункових операцій № 0781 у книзі обліку розрахункових операцій (арк. справи 10-11), що є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої абзацом 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

При цьому, суд касаційної інстанції вказує, що відповідно до положень пункту 2.2 розділу 2 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом ДПА України від 01 грудня 2000 року № 614 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), книга обліку розрахункових операцій реєструється на кожний реєстратор розрахункових операцій або, якщо згідно з чинним законодавством розрахунки можуть проводитися без застосування реєстратора розрахункових операцій, - на окрему господарську одиницю.

Матеріалами справи підтверджується, що реєстратор розрахункових операцій (фіскальний № ) був зареєстрований на господарську одиницю - АЗС №3 (що розташована за адресою: Херсонська обл., смт. Білозерка, вул. К.Маркса, 2), на який була зареєстрована книга обліку розрахункових операцій №/ІІІ (дата реєстрації 20 квітня 2007 року).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення та відсутність підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Багатогалузевого ПП «Бонус» підлягає залишенню без задоволення, а постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Багатогалузевого приватного підприємства «Бонус» залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна