Справа № 286/2413/15-а
Суддя: Вачко В. І.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/2413/15-а
УХВАЛА

16 липня 2015 року

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області В. І. Вачко , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Житомирської області, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації про зобовязання повернути домоволодіння, визнання ордеру недійсним та виселення , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в Овруцький районний суд Житомирської області в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Житомирської області про зобовязання повернути домоволодіння № 17 по вул.Устя-2 в с.Лучанки Овруцького району Житомирської області, визнання ордеру недійсним та виселення сімї, якій видано ордер.

За подання цієї позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 73,08 грн., тобто за ставкою, встановленою ст.4 Закону України «Про судовий збір», як за подання адміністративного позову до адміністративного суду.

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі та перевіряючи належність до компетенції загального місцевого суду, як адміністративного суду, вирішення спору у цій справі, суддя дійшов наступних висновків.

В п.1 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.17 КС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій; юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як роз?яснено у п.п. 2, 3 постанови Пленум Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» законодавство не містить визначення терміну «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне. Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. При цьому суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

З вищенаведеного випливає, що критеріями розмежування справи адміністративного судочинства від справи іншого судочинства, зокрема цивільного, є одночасно: субєктний склад учасників спірних правовідносин та їх характер.

Як заначено у п.13 постанови Пленум Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» справи у спорах про захист порушених, невизнаних або оспорюваних інтересів, що виникають із житлових правовідносин, згідно з ч.1 ст.15 ЦПК України розглядаються за правилами цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. З огляду на положення ч.2 ст.17 КАС України спори, в яких урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінські дії суб'єкта владних повноважень, пов'язані з реалізацією житлових прав фізичних осіб (щодо обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нагляду і контролю за забезпеченням реалізації права громадян України на житло, додержання правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків тощо), є публічно-правовими і розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

Пунктами 21, 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснено, що якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК. Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Як розяснено у п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло. Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Отже, незважаючи на те, що відповідачем у справі є субєкт владних повноважень, спір, що є предметом розгляду, не є публічно-правовим, а є приватно-правовим, і його не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України він підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Тому керуючись п.6 ч.1 ст.107, п.1 ч.1 ст.109, ст.160 КАС України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Житомирської області про зобовязання повернути домоволодіння, визнання ордеру недійсним та виселення.

Повернути ОСОБА_3 сплачений згідно з квитанцією № 85 від 14.07.2014 року на п/р 0426 в УК у Овруцькому районі судовий збір в сумі 73,08 грн.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана через Овруцький районний суд Житомирської області в Житомирський апеляційний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали..

СУДДЯ : В. І. Вачко