Справа № 161/967/15-а, 2а-161/89/15
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 р. Справа № 876/6056/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Пліша М.А.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.03.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії та призначити пенсію,-

встановив:

23.01.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови їй у призначенні дострокової пенсії за віком та невключення до загального страхового стажу періодів роботи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.07.2014 року вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 7.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з досягнення 55-річного віку.

Проте, листом УПФУ в м. Луцьку Волинської області від 17.10.2014 року №432/К-01 позивача було повідомлено про те, що їй відмовлено в призначені дострокової пенсії відповідно до ст.ст. 27, 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 7.2 розділу ХV Прикінцевих положень зазначеного Закону, згідно якого право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилось 55 років за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення від роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Як зазначив у листі відповідач, на момент звернення з заявою про призначення дострокової пенсії страховий стаж позивача склав 21 рік 09 місяців 09 днів. До страхового стажу не включено період роботи з 05.04.1986 р. по 23.08.1989 р.,з 14.02.1990 р. по 31.03.1993 р., 03.01.1995 р. по 21.08.2001 р. Так, записи трудової книжки позивача № 7,8,9,10,11 не містять печаток та записів про найменування об`єднання, запис № 12 не містить інформації про перейменування, а записи № 16,17 не взяті до уваги у зв`язку із ненаданням договору та відсутністю інформації про реєстрацію цього договору в Луцькому міському центрі зайнятості.

Позивач із відмовою відповідача не згідна, вважає, що не з її причини відсутня інформація у базі даних управління Пенсійного фонду м. Луцька, у позовній заяві просить суд зобов`язати призначити та виплатити їй пенсію відповідно до п. 7.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня досягнення 55 років, тобто з 23.11.2013 р.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.03.2015 р. позов задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області зарахувати періоди роботи з 05.04.1986 р. по 23.08.1989 р., з 14.02.1990 р. по 31.03.1993 р., з 3.01.1995 р. по 21.08.2001 р. до загального страхового стажу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 відповідно до п.7.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку із досягненням 55-річного віку, починаючи з 09.07.2014 року.

В задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Крім цього, згідно п.п. 1, 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" № 637 від 12.08.1993 року, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Як зазначив суд першої інстанції, оскільки факт трудової участі ОСОБА_1 на вищезазначених посадах підтверджується дослідженими та зібраними по справі письмовими доказами, зокрема архівними довідками, повідомленням відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також поясненнями позивача, тому заявлений позов є підставним та підлягає до часткового задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач - управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до ст.ст. 27, 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 7.2 розділу ХV Прикінцевих положень зазначеного Закону, згідно якого право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилось 55 років за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення від роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Оскільки у позивача на момент звернення із заявою про призначення дострокової пенсії страховий стаж склав лише 21 рік 09 місяців 09 днів, вона не має права дострокового виходу на пенсію.

Стосовно невключення до страхового стажу позивача періодів її роботи з 05.04.1986 р. по 23.08.1989 р., з 14.02.1990 р. по 31.03.1993 р., 03.01.1995 р. по 21.08.2001 р., апелянт наводить норми п. 2 пп. 2.15, п. 4 пп. 4.1, п. 2. 21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року та наголошує на тому, що записи трудової книжки позивача щодо оспорюваних періодів її роботи були внесені неправильно, із порушенням норм вищезазначеної Інструкції, а тому не можуть братись до уваги при визначенні страхового стажу для призначення дострокової пенсії за віком.

Отже, судом неправомірно було встановлено факт перебування у трудових відносинах на підставі лише трудової книжки. Неповно з'ясовано обставини справи, не доведено їх відповідними доказами.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, підтверджено матеріалами справи наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 09.07.2014 року звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 7.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з досягнення 55-річного віку.

Листом управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку від 17.10.2014 року позивача було повідомлено, що їй відмовлено в призначені дострокової пенсії відповідно до ст.ст. 27, 28 Закону країни "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та п. 7.2 Прикінцевих положень даного Закону.

На момент звернення з заявою про призначення дострокової пенсії страховий стаж позивача, як повідомило управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку листом від 17.10.2014 року №432/К-01 склав 21 рік 09 місяців 09 днів. До страхового стажу не включено період роботи з 05.04.1986 р. по 23.08.1989 р.,з 14.02.1990 р. по 31.03.1993 р., 03.01.1995 р. по 21.08.2001 р.

Так, згідно записів трудової книжки №7, 8, 9, 10, 11 за період роботи з 05.04.1985 р. по 23.08.1989 р. ОСОБА_1 працювала у Волинському об`єднанні фірми «Взуття», однак цей запис не містить печаток та відсутні записи про найменування об`єднання; №12, 13 за період з 14.02.1990 р. по 21.08.2001 р. вона була прийнята на роботу в комбінат харчування ДПЗ-28, у зв`язку із ліквідацією комбінату харчування звільнена по переводу в організацію орендарів ТВП «Вересневе». Дані записи не взяті до уваги, оскільки відсутні записи про перейменування.

Також, як слідує із записів трудової книжки №16, 17 за період з 03.01.1995 р. по 21.08.2001 р., вона працювала на умовах трудового договору у приватного підприємця ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1. Зазначені записи до уваги не взяті у зв`язку із ненаданням договору та відсутністю інформації про реєстрацію цього договору в Луцькому міському центрі зайнятості.

Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що вилучати з трудового стажу періоди роботи з 05.04.1986 р. по 23.08.1989 р.,з 14.02.1990 р. по 31.03.1993 р., 03.01.1995 р. по 21.08.2001 р., підстав немає та є порушенням її прав, так як не з її вини відсутня інформація у базі даних управління Пенсійного фонду м. Луцька.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, пенсія є видом соціального забезпечення, на яке громадяни мають право.

В силу ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 1, 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" № 637 від 12.08.1993 року - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

У відповідності із п. 7.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилось 55 років за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення від роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Як вбачається із листа управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області від 17.10.2014 року №432/К-01, на момент звернення з заявою про призначення дострокової пенсії страховий стаж ОСОБА_1 склав 21 рік 09 місяців 09 днів. До страхового стажу не включено період роботи з 05.04.1986 р. по 23.08.1989 р.,з 14.02.1990 р. по 31.03.1993 р., 03.01.1995 р. по 21.08.2001 р.

Згідно записів трудової книжки №7, 8, 9, 10, 11 за період роботи з 05.04.1985 р. по 23.08.1989 р. позивач працювала у Волинському об`єднанні фірми «Взуття», однак цей запис не містить печаток та відсутні записи про найменування об`єднання. Попри це, факт роботи позивача в даний період підтверджується архівними довідками та повідомленням відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до записів трудової книжки позивача №12, 13 за період з 14.02.1990 р. по 21.08.2001 р. вона була прийнята на роботу а комбінат харчування ДПЗ-28, у зв`язку із ліквідацією комбінату харчування звільнена по переводу в організацію орендарів ТВП «Вересневе». Дані записи не взяті до уваги, оскільки відсутні записи про перейменування. Проте, факт роботи позивача в даний період підтверджується архівними довідками та довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно записів трудової книжки № 16, 17 за період з 03.01.1995 р. по 21.08.2001 р., ОСОБА_1 працювала на умовах трудового договору у приватного підприємця ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1, але вони до уваги не взяті по причині ненадання договору та відсутність інформації про реєстрацію цього договору в Луцькому міському центрі зайнятості.

Колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про те, що факт трудової участі ОСОБА_1 на вищезазначених посадах підтверджується дослідженими та зібраними по справі письмовими доказами та поясненнями позивача, присутньої у судовому засіданні суду першої інстанції.

Додатково слід зазначити, що відповідачем наголошується увага на неправильності внесення та неповноті записів трудової книжки позивача щодо оспорюваних періодів її роботи, однак попри вимоги частини 2 статті 71 КАС України управлінням Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області не надано суду жодних доказів, що дані трудової книжки позивача щодо оспорюваних періодів її роботи, містять неправдиві або недостовірні відомості чи визнані недійсними в судовому порядку.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачем неправомірно було відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 та невключення до її загального страхового стажу періодів роботи з 05.04.1986 р. по 23.08.1989 р., з 14.02.1990 р. по 31.03.1993 р., з 3.01.1995 р. по 21.08.2001 р.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.03.2015 р. по справі № 161/967/15-а, 2а-161/89/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді Н.В. Ільчишин

М.А. Пліш

Ухвала складена в повному обсязі 14.07.2015 року.