Справа № 441/1616/13-а, 2а-441/38/13
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року Справа № н-876/13337/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - Криницька Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 09 жовтня 2013 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до директора Львівської міської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Львівської міської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання недійсною постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до директора Львівської міської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Львівської міської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просив про визнання недійсною постанови №160 від 11.06.2013р. про накладення на нього, як генерального директора спільно українсько-канадського підприємства «Студія Лева», адміністративного стягнення, у виді штрафу в розмірі 187 грн., мотивуючи тим, що вищевказана постанова є необґрунтованою та безпідставною, оскільки при її складання не враховано норм Закону України «Про іноземні інвестиції»

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, таке оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою задоволити вимоги адміністративного позову.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 09 жовтня 2013 року у справі № 44/1616/13-а 2-а/441/38/2013 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання недійсною постанови про накладення адміністративного стягнення відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження адміністративний суд апеляційної інстанції виходив з того, що в силу норми ч. 2 ст. 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова Городоцького районного суду Львівської області від 09 жовтня 2013 року, на яку подано апеляційну скаргу в апеляційному порядку не може бути оскаржена.

В квітні 2015 року ОСОБА_1 подав до Львівського апеляційного адміністративного суду заяву про перегляд ухвали від 06 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами.

Подану заяву обґрунтовує тим, що рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2015 від 08.04.2015 року у справі № 1-6/2015 ч. 2 ст. 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України була визнана неконституційною та втратила чинність.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів приходить до переконання, що подану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення з наступних міркувань.

У відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно - правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно -правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Відтак, в ч. 3 ст. 245 КАС України закріплений принцип дії нормативного акта в часі, тому скасування чи зміна нормативного акта, на якому грунтувалося судове рішення, може вважатися нововиявленою обставиною лише за умови, якщо в акті, яким скасовано чи змінено попередній, пом'якшено або скасовано відповідальність фізичної особи, або в самому акті зазначено про надання йому зворотної сили.

За пунктами один, два резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 р. N 3-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України(конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а також втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно положень ст. 152 Конституції України Закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

При тому слід зауважити, що у пункті 2 Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З аналізу наведеного проходжу до висновку, що посилання заявника на Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015, яким визнано неконституційними положення ч. 2 ст. 171-2 КАС України, якою обмежувалось право на апеляційне оскарження є безпідставними, оскільки такі положення втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, а тому рішення судів прийняті до 08 квітня 2015 року апеляційному оскарженню не підлягають, так як положення ч. 2 ст. 171-2 КАС України були чинними.

Таким чином, відсуті встановлені ч. 3 ст. 245 КАС України підстави, для перегляду ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 245, 252, 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року у справі № 876/13337/13 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали складений 10.07.2015