Справа № 641/3407/15-а
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 р.Справа № 641/3407/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старосуда М.І.

Суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

при секретарі судового засідання Клочко Ю.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.05.2015р. по справі №641/3407/15-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова

про визнання неправомірною відмову ПФ України в призначенні пенсії, зобов`язання врахувати стаж при призначенні пенсії та зобов`язання призначення пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 18.02.2015 р. в призначенні йому пенсії за віком за списком № 1, зобов'язання зарахувати в пільговий стаж період роботи в публічному акціонерному товаристві "Алчевський металургійний комбінат" за період з 20.06.1995 р. по 20.09.1999 р. на посаді слюсарем-ремонтником 5 розряду оджимного цеху та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 з 01 грудня 2014 року - з дня звернення за призначенням пенсії.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.05.2015р. зазначений адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: Закону України Про пенсійне забезпечення, Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач та його представник , наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, 06.11.2014 року позивачу виповнилося 50 років і 01 грудня 2014 р. він звернувся до відповідача із заявою та необхідними документами з приводу призначення пенсії за Списком N 1.

12 березня 2015 року позивач отримав рішення управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 18 лютого 2015 р. про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки період роботи з 20.06.1995 по 20.09.1999 р. на посаді слюсар-ремонтник не зараховується до пільгового стажу у звязку з тим, що в його трудовій книжці посаду «ремонтник» дописано. Первинними документами не підтверджується дописаний запис «ремонтник», оскільки в особистій картці ОСОБА_1 посада «ремонтник» та дата переводу 19.06.1995 року також дописана, а в копії розпорядження № 151 від 19.06.1995 року про перевід на іншу роботу ОСОБА_1 значиться слюсарем. Оскільки право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 мають слюсарі-ремонтники, тому страховий стаж ОСОБА_1 складає 31 рік 06 місяців 04 дні, у тому числі пільговий стаж за Списком № 1 08 років 08 місяців 27 днів, що не дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що не зараховуючи до пільгового стажу за Списком № 1 пільговий стаж роботи позивача, відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення, а тому оскаржене рішення є незаконним та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими умовами праці та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, здійснюється за нормами цього закону та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.п. «а», «б» ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими умовами праці та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації місць за умовами праці.

Згідно із ст.100 Закону України Про пенсійне забезпечення особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637, також зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не зарахував період роботи позивача з 20.06.1995 року по 20.09.1999 року на посаді слюсара-ремонтника до пільгового стажу за Списком № 1 у звязку з тим, що в трудовій книжці позивача посаду «ремонтник» дописано і первинними документами не підтверджується дописаний запис «ремонтник».

Колегія суддів зазначає, що згідно записів в трудовій книжці, позивач з 30.08.1993 року працював слюсарем-ремонтником в сортопрокатному цеху ПАТ «Алчевський металургійний комбінат».

Отже, позивач до переведення в обжимний цех працював саме слюсарем-ремонтником, тобто на посаді, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком N 1 розділ ІІІ, підрозділ 3 пункт 1030100а-1753а.

Наказом № 151 від 19.06.1995 року позивач переведений в в обжимний цех слюсарем і згідно трудової книжки він з 20.06.1995 року по 20.09.1999 року працював в обжимному цеху слюсарем-ремонтником 5 розряду, але посада «ремонтник» дописана.

Однак, згідно запису в трудовій книжці від 29.12.1997 року, за результатами проведення атестації робочого місця підтверджено право позивача на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 слюсар - ремонтник, зайнятий ремонтом обладнання на дільницях, де основні працівники, які ведуть технологічний процес, мають право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1.

Наказом (розпорядженням) № 423 від 01.09.1999 року про припинення трудового договору позивача звільнено з роботи з обжимного цеху саме з посади слюсаря-ремонтника 5 розряду, табельний номер 277, за п.8 ст. 40 КЗпП, про що є запис в його трудовій книжці від 03.09.1999 року.

Згідно запису в трудовій книжці, позивач з 21.09.1999 року переведений з обжимного цеху в товстолистовий цех № 1 також на посаду слюсара-ремонтника 5 розряду.

Довідкою ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» № 016/616 від 14.05.2014 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній також підтверджено, що позивач в період з 20.06.1995 р. по 20.09.1999 р. працював саме слюсарем-ремонтником, зайнятим ремонтом устаткування в місцях його встановлення на дільницях діючих виробництв, де основні робітники, які здійснюють технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1, що передбачено Списком № 1 розділ ІІІ, підрозділ 3 пункт 1030300а згідно Постанови КМУ від 11.03.1994 р. Підставою для видачі довідки слугували особиста картка Т-2, штатний розклад, технологія роботи, розрахункові відомості, накази про атестацію робочих місць.

Згідно штатного розкладу ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» в обжимному цеху за 1994, 1995 роки була наявною професія «слюсар-ремонтник», а професії «слюсар» штатним розкладом в обжимному цеху взагалі не передбачено.

Згідно Постанови КМУ від 11.03.1994 р. «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» мають право на пільгову пенсію слюсарі-ремонтники ремонтних служб, зайняті ремонтом устаткування в місцях його встановлення на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники, які здійснюють технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за списком N 1 розділ ІІІ, підрозділ 3 пункт 1030100а-1753а.

Пункт 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Пунктом 10 вказаного Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Як зазначалось вище, записом в трудовій книжці позивача від 29.12.1997 року про проведення атестації робочого місця підтверджено право позивача на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 слюсар - ремонтник, зайнятий ремонтом обладнання на дільницях, де основні працівники, які ведуть технологічний процес, мають право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 1, а довідкою ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» № 016/616 від 14.05.2014 року також підтверджено, що позивач в період з 20.06.1995 р. по 20.09.1999 р. працював саме слюсарем-ремонтником, зайнятим ремонтом устаткування в місцях його встановлення на дільницях діючих виробництв, де основні робітники, які здійснюють технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач в період з 20.06.1995 р. по 20.09.1999 р. працював саме «слюсарем-ремонтником», а не «слюсарем» і, що записи в трудовій книжці позивача свідчать про наявність у нього стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.05.2015р. по справі № 641/3407/15-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.05.2015р. по справі № 641/3407/15-а залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 08 липня 2015 року. У повному обсязі буде складена 13 липня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6