Справа № 728/1242/15-а
Суддя: Лобода Н. В.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 728/1242/15-а
номер провадження 2-а/728/44/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року 12:45 год. Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Лободи Н.В.

за участі секретаря Кирути Л.І.

представників позивача адвоката Ковалюха В.М., Строгої Н.П.

представника відповідача Полєщук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмачі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області про визнання протиправною відмови призначити пенсію та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області про визнання протиправною відмови призначити пенсію та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває на обліку в УПФ Бахмацького району і отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; її чоловік ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив військову службу в складі діючої армії з 30.09.1943 року по 09.05.1945 року; до дня смерті отримував пенсію як інвалід Радянської армії І групи; 29.12.2014 року Управлінням соціального захисту населення Бахмацької районної державної адміністрації позивачу було видано посвідчення члена сім`ї загиблого, наявність якого надає право на пільги, встановлені законодавством України для сімей померлих ветеранів війни; 26.01.2015 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі із заявою про призначення їй пенсії (соціальної допомоги), як члену сім`ї загиблого ветерана війни, в задоволенні якої листом відповідача № 35/04/І-1 від 07.05.2015 року позивачу було відмовлено, з огляду на те, що вона не має права на призначення пенсії в разі втрати годувальника як член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; проте позивач вважає вказану відмову відповідача протиправною, оскільки її чоловік ОСОБА_2 отримував пенсію як інвалід армії і помер внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, переконана, що вона має право на вищевказану пенсію, тому звернулася до суду за захистом своїх прав і просить суд визнати дії відповідача протиправними і зобов`язати призначити їй пенсію як члену сім`ї померлого ветерана війни з 26.01.2015 року та провести перерахунок та відповідні виплати.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ковалюх В.М. заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі з вищевикладених підстав та, з урахуванням уточнень, просить визнати відмову відповідача від 07.05.2015 року в призначенні позивачу пенсії протиправною та зобов`язати УПФ в Бахмацькому районі призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника згідно п.а ч.1 ст.36 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», як дружині померлого інваліда війни з 26.01.2015 року, оскільки саме цього дня вона вперше зверталась до відповідача із заявою про призначення пенсії; з огляду на те, що ОСОБА_2 мав статус інваліда армії і ветерана війни, то він є інвалідом війни, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 повинні бути задоволені.

В судовому засіданні представник позивача Строга Н.П., також підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 з підстав викладених у позові і додатково суду пояснила, що вона є донькою позивача та померлого ОСОБА_2 ; батько брав участь у Великій Вітчизняній Війні, що негативно відобразилось на його здоров`ї, він постійно хворів, мав інвалідність; причин інвалідності представник позивача назвати не може, але запевнила, що батько мав дуже поганий стан здоров`я і це було наслідком його перебування на війні, тому вважає, що позивач має право на пенсію у разі втрати годувальника як дружина померлого ветерана війни.

Представник відповідача Полєщук Ю.С. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала в повному обсязі, подала на них письмові заперечення та пояснила, що ОСОБА_1 дійсно було відмовлено в призначені пенсії в разі втрати годувальника як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з огляду на те, що її чоловік ОСОБА_2 не мав статусу інваліда війни і причина його смерті не пов`язана з пораненням, контузією або каліцтвом, одержаних під час захисту Батьківщини, як то передбачено вищевказаним законом, тому вважає вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на обліку у ПФУ в Бахмацькому районі і отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 1263.94 грн., яка складається з 416.27 грн. пенсії за віком; 532.73 грн. доплати до прожиткового мінімуму; 29.14 грн. доплати за понаднормативний стаж; 50.00 грн. надбавки на догляд інваліду І групи; 94.90 грн. підвищення учасникам війни; 47.45 грн. доплати учасникам війни та колишнім в`язням; 93.45 грн. підвищення відповідно до постанови КМУ від 23.04.2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення».

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , вбачається, що 06.02.1948 року позивач уклала шлюбу з ОСОБА_2 .

Згідно копії довідки Бахмацького районного військового комісаріату № 196 від 25.12.2014 року та облікової картки до військового квитка ОСОБА_2 вбачається, що останній з 30.09.1943 року по 09.05.1945 року проходив військову службу в складі діючої армії; брав участь у Великій Вітчизняній Війні.

Також, згідно облікової картки до військового квитка ОСОБА_2 вбачається, що останній брав участь у Великій Вітчизняній Війні з вересня 1943 року по травень 1945 року; поранень і контузій не має.

Згідно виписки із акта освідування № НОМЕР_2 від 31.03.1970 року вбачається, що ОСОБА_2 було встановлено І групу інвалідності як інваліду Радянської армії, однак даних про те, що причиною інвалідності є захворювання, пов`язане з перебуванням на фронті, вказаний документ не містить.

Згідно копії рішення від 02.04.1970 року ОСОБА_2 було змінено розмір пенсії по інвалідності як інваліду Радянської армії.

Згідно матеріалів архівної пенсійної справи ОСОБА_2 вбачається, що останній отримував пенсія по інвалідності, як інвалід армії І групи; інвалідність була встановлена внаслідок захворювань, які не пов`язані з виконанням військового обов`язку чи військовою службою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після його смерті позивач в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком не перебувала.

Згідно копії актового запису про смерть ОСОБА_2 № 60 від 30.09.1971 року вбачається, що причиною його смерті є мітральна хвороба.

29.12.2014 року ОСОБА_1 . Управлінням соціального захисту населення Бахмацької РДА було видано посвідчення члена сім`ї загиблого серії НОМЕР_3 , пред`явник якого має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей померлих ветеранів війни.

На звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про призначення їй пенсії (соціальної допомоги) як члену сім`ї загиблого ветерана війни, листом № 35/04/І-1 від 07.05.2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі було відмовлено з огляду на те, що за матеріалами архівної пенсійної справи її чоловіка ОСОБА_2 , останній не був інвалідом війни, причина його смерті не пов`язана з виконанням військового обов`язку чи військовою службою, а тому правових підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно ЗУ«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов`язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначено види пенсійного забезпечення: довічна пенсію за вислугу років; пенсія по інвалідності; пенсія в разі втрати годувальника.

Згідно п. а ч.1 ст.36 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих інвалідів війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.

Згідно положень ст. 4 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно ч.1 ст.9 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками війни вважаються військовослужбовці, які проходили військову службу у Збройних Силах, військах і органах Міністерства внутрішніх справ, Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР чи в арміях його союзників у період Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років та війни 1945 року з імперіалістичною Японією або навчались у цей період у військових училищах, школах і на курсах.

Згідно ч.1 ст.7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Згідно п.1 ст.6 вищевказаного закону, учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Великої Вітчизняної воєн, під час інших бойових операцій по захисту Батьківщини, партизани і підпільники громадянської та Великої Вітчизняної воєн.

Стаття 20 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає, що залежно від причини інвалідності інваліди з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії:

а) інваліди війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

б) інші інваліди з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що чоловік позивача мав статус ветерана війни, був учасником війни, учасником бойових дій і мав інвалідність, але не мав статусу інваліда війни.

Аналіз вищенаведених законодавчих положень дає підстави зробити висновок про те, що інвалідність чоловіка позивача і, як наслідок, смерть, не пов`язані з виконанням обов`язків військової служби в контексті положень ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (під час воєнних дій); інвалідність ОСОБА_2 одержав внаслідок проходження військової служби, тому відсутні підстави вважати його інвалідом війни та підстави для призначення позивачу пенсії в разі втрати годувальника згідно п.а ч.1 ст.36 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно зі ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, в ході розгляду адміністративного позову, відповідачем було доведено правомірність його дій щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника як члену сім`ї померлого інваліда війни згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» і в діях управління ПФУ суд не вбачає порушення законності.

Враховуючи, що відповідно до положень п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору під час звернення до суду, то судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.19 Конституції України, ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 7, 9, 17, 18, 69, 71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області про визнання протиправною відмови призначити пенсію та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода