Справа № 826/8160/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 липня 2015 року № 826/8160/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомКомпанії «Кларіант Консалтінг АГ», юридичної особи, зареєстрованої відповідно до законодавства Швейцарії, яка діє через Представництво «Кларіант Консалтінг АГ»
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.12.2014 р. № ,

В С Т А Н О В И В:

Компанія «Кларіант Консалтінг АГ», юридична особа, зареєстрована відповідно до законодавства Швейцарії, яка діє через Представництво «Кларіант Консалтінг АГ» звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві № від 19.12.2014 р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 675 857,00 грн., що включає 541 846,00 грн. за основним платежем та штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 134 011,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було протиправно нараховано грошове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 675 857,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що Представництво «Кларіант Консалтінг АГ» не є постійним представництвом, оскільки не здійснює жодних видів діяльності, які здійснює материнська компанія - Компанія «Кларіант Консалтінг АГ», юридична особа, зареєстрована відповідно до законодавства Швейцарії. Жоден із видів діяльності, що фактично здійснювався Представництвом не співпадає з основним чи одним з основних видів діяльності материнської компанії. Діяльність Представництва не відповідає визначенню господарської діяльності, оскільки вона не передбачає надання послуг жодним особам і не направлена на отримання доходу. Так, Представництво здійснює лише ті види діяльності, які носять підготовчий та допоміжний характер по відношенню до діяльності Материнської компанії, які відповідно до абзаців «d» та «e» пункту 4 статті 5 Конвенції не створюють постійне представництво в Україні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Заяви про розгляд справи без його участі або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно наданих письмових заперечень проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні з огляду на те, що Представництво здійснювало тотожну діяльність по відношенню до Материнської компанії, тобто діяльність представництва не є допоміжною або підготовчою. Представництво представляє на території України не лише інтереси материнської компанії «Кларіант Консалтінг АГ» (Швейцарія), а також виробників різних країн світу. В цілях оподаткування така діяльність прирівнюється до постійної.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку Представництва «Кларіант Консалтінг АГ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2011 р. по 31.12.2013 р.

Перевіркою встановлено порушення:

1) п. 160.8 ст. 160 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 607 853,00 грн., в тому числі: ІІІ квартал 2011 р. в сумі 66 007,00 грн., ІV квартал 2011 р. в сумі 5 802,00 грн., І квартал 2012 р. в сумі 70 464,00 грн., ІІ квартал 2012 р. в сумі 85 570,00 грн., ІІІ квартал 2012 р. в сумі 67 978,00 грн., IV квартал 2012 р. в сумі 85 605,00 грн., 2013 р. в сумі 226 427,00 грн.

За результатами перевірки складено акт від 09.12.2014 р. № 48/1-26-50-22-04-21698453 та винесено податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 р. № , яким позивачу за порушення п. 160.8 ст. 160 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 675 857,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 541 848,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 134 011,00 грн.

За результатами первинного адміністративного оскарження, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення від 26.02.2015 р. № 3223/10/26-15-10-05-35, яким податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 р. № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами повторного адміністративного оскарження, Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 24.04.2015 р. № 8771/6/99-99-10-01-01-25, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 р. № та рішення Головного управління ДФС у м. Києві, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року N 959-XII (надалі - Закон N 959-XII) визначено правове регулювання всіх видів зовнішньоекономічної діяльності в Україні, включаючи зовнішню торгівлю, економічне, науково-технічне співробітництво, спеціалізацію та кооперацію в галузі виробництва, науки і техніки, економічні зв'язки в галузі будівництва, транспорту, експедиторських, страхових, розрахункових, кредитних та інших банківських операцій, надання різноманітних послуг.

За визначенням статті 1 вказаного Закону зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб'єктів господарської діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Іноземні суб'єкти господарської діяльності - суб'єкти господарської діяльності, що мають постійне місцезнаходження або постійне місце проживання за межами України.

Постійне місцезнаходження - місцезнаходження офіційно зареєстрованого головного органу управління (контори) суб'єкта господарської (зовнішньоекономічної) діяльності.

Представництво іноземного суб'єкта господарської діяльності - установа або особа, яка представляє інтереси іноземного суб'єкта господарської діяльності в Україні і має на це належним чином оформлені відповідні повноваження.

Відповідно до абзацу 3 статті 3 Закону N 959-XII суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в Україні є структурні одиниці іноземних суб'єктів господарської діяльності, які не є юридичними особами згідно з законами України (філії, відділення, тощо), але мають постійне місцезнаходження на території України.

З метою впорядкування механізму реєстрації представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності в Україні було розроблено Інструкцію про порядок реєстрації представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності в Україні, яка затверджена наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 18 січня 1996 р. N 30 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 15 червня 2007 р. N 179) та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 січня 1996 р. за N 34/105 (надалі - Інструкція № 30).

Відповідно до ст. 5 Закону N 959-XII та Інструкції N 30, представництво юридичної особи - нерезидента в Україні відкривається (реєструється) як представництво, яке представляє інтереси такого нерезидента в Україні без наміру здійснення таким представництвом підприємницької (господарської) діяльності на території України.

Таке представництво іноземного суб'єкта господарської діяльності не є юридичною особою і не здійснює самостійно господарської діяльності. У всіх випадках воно діє від імені і за дорученням іноземного суб'єкта господарської діяльності, зазначеного у свідоцтві про реєстрацію. Таке представництво може здійснювати функції, пов'язані з виконанням представницьких послуг (керівник представництва діє на підставі доручення від нерезидента) тільки в інтересах нерезидента і не займається в Україні підприємницькою діяльністю. Для відкриття рахунків такому представництву згідно з Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою НБУ від 12.11.2003 № 492 (далі - Інструкція № 492), необхідно надати копію свідоцтва про реєстрацію представництва юридичної особи - нерезидента у Міністерстві економічного розвитку і торгівлі та копію легалізованої або засвідченої шляхом апостилю довіреності на виконання представницьких функцій тією чи іншою особою в Україні.

У разі здійснення представництвом нерезидента господарської діяльності на території України таке представництво відповідно до ст. 64, п. 133.3 ст. 133 Податкового кодексу України та Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Мінфіну України від 09.12.2011 № 1588 (далі - Порядок № 1588) повинно стати на облік у податковому органі за своїм місцезнаходженням і набути статусу платника податку на прибуток як постійне представництво нерезидента.

Відповідно до пп. 14.1.193 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України постійне представництво - постійне місце діяльності, через яке повністю або частково проводиться господарська діяльність нерезидента в Україні, зокрема: місце управління; філія; офіс; фабрика; майстерня; установка або споруда для розвідки природних ресурсів; шахта, нафтова/газова свердловина, кар'єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; склад або приміщення, що використовується для доставки товарів, сервер.

У цілях оподаткування визначення постійного представництва визначено у абзацах 1 та 2 пп. 14.1.193 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, а також у п. 5.1 Порядку № 1588, а саме:

- постійне представництво - постійне місце діяльності, через яке повністю або частково проводиться господарська діяльність нерезидента в Україні, зокрема: місце управління; філія; офіс; фабрика; майстерня; установка або споруда для розвідки природних ресурсів; шахта, нафтова/газова свердловина, кар'єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; склад або приміщення, що використовується для доставки товарів (абзац 1 пп. 14.1.193 р. 14. 1 ст. 14 Податкового кодексу України та п. 5.1 Порядку № 1588);

- з метою оподаткування термін «постійне представництво» також включає:

- будівельний майданчик, будівельний, складальний або монтажний об'єкт чи пов'язану з ними наглядову діяльність, якщо тривалість робіт, пов'язана з таким майданчиком, об'єктом чи діяльністю, перевищує шість місяців;

- надання послуг (крім послуг з надання персоналу), у тому числі консультаційних, нерезидентом через співробітників або інший персонал, найнятий ним для таких цілей, але якщо така діяльність провадиться (в рамках одного проекту або проекту, що пов'язаний з ним) в Україні протягом періоду або періодів, загальна тривалість яких становить більш як шість місяців, у будь-якому дванадцятимісячному періоді;

- резидентів, які мають повноваження діяти від імені нерезидента, що тягне за собою виникнення у нерезидента цивільних прав та обов'язків (укладати договори (контракти) від імені нерезидента; утримувати (зберігати) запаси товарів, що належать нерезиденту, із складу яких здійснюється поставка товару від імені нерезидента, крім резидентів, що мають статус складу тимчасового зберігання або митного ліцензійного складу) (абзац 2 пп. 14.1.193 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України та пп. 5.1.1 Порядку № 1588).

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що в цілях Податкового кодексу України підставою для набуття (постійним місцем діяльності або діяльністю нерезидента або особою - резидентом України) податкового статусу постійного представництва нерезидента є провадження господарської діяльності нерезидента в Україні:

- через будь-які постійні місця діяльності в Україні незалежно від тривалості здійснення діяльності через такі місця;

(виключенням є будівельний майданчик, будівельні, складальні або монтажні об'єкти, а також пов'язана з ними наглядова діяльність, які визнаються постійним представництвом за умови, якщо тривалість робіт, яка пов'язана з таким майданчиком, об'єктом чи діяльністю, перевищить шість місяців);

- у разі здійснення нерезидентом в Україні будь-якої діяльності з надання послуг (крім послуг з надання персоналу) через персонал в рамках одного проекту або проекту, що пов'язаний з ним, але за умови, якщо ці послуги надаються у періоді або періодах, які сукупно перевищують шість місяців у будь-якому дванадцятимісячному періоді;

- за допомогою тих юридичних та/або фізичних осіб - резидентів України, що уповноважені діяти від імені нерезидента та здійснюють в Україні на користь цього нерезидента визначені дії (укладають договори (контракти) від імені нерезидента; утримують (зберігають) запаси товарів, що належать нерезиденту, із складу яких здійснюється поставка товару від імені нерезидента), які призводять до виникнення у цього нерезидента цивільних прав та обов'язків.

Отже, здійснення господарської діяльності нерезидента в Україні є підставою (основним критерієм) для визнання постійного місця діяльності або діяльності нерезидента або особи - резидента України постійним представництвом нерезидента в Україні. У цьому аспекті слід врахувати, що господарською діяльністю в розумінні Податкового кодексу України (пп. 14.1.36) є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Водночас до постійних представництв нерезидентів згідно з абз. 3 пп. 14.1.193 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України не відноситься: використання споруд виключно з метою зберігання, демонстрації або доставки товарів чи виробів, що належать нерезиденту; зберігання запасів товарів або виробів, що належать нерезиденту, виключно з метою зберігання або демонстрації; зберігання запасів товарів або виробів, що належать нерезиденту, виключно з метою переробки іншим підприємством; утримання постійного місця діяльності виключно з метою закупівлі товарів чи виробів або для збирання інформації для нерезидента; направлення у розпорядження особи фізичних осіб у межах виконання угод про послуги з надання персоналу; утримання постійного місця діяльності виключно з метою провадження для нерезидента будь-якої іншої діяльності, яка має підготовчий або допоміжний характер (абз. 3 пп. 14.1.193 ПКУ та п. 5.1.2 Порядку № 1588).

Відповідно до статті 1 Конвенції між Урядом України і Швейцарською Федеральною Радою про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Конвенції між Урядом України і Швейцарською Федеральною Радою про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал", ця Конвенція застосовується до осіб, які є резидентами однієї або обох Договірних Держав.

Згідно з частиною першою статті 7 Конвенції прибуток підприємства Договірної Держави оподатковується лише в цій Державі, якщо тільки це підприємство не здійснює підприємницьку діяльність у другій Договірній Державі через розташоване в ній постійне представництво. Якщо підприємство здійснює підприємницьку діяльність, як вказано вище, прибуток підприємства може оподатковуватись у другій Державі, але тільки стосовно тієї частини, яка відноситься до цього постійного представництва.

Відповідно до частини четвертої статі 5 зазначеної Конвенції термін "постійне представництво" не включає:

a) використання споруд виключно з метою зберігання, демонстрації або поставки товарів чи виробів, що належать підприємству;

b) утримання запасів товарів або виробів, що належать підприємству, виключно з метою зберігання, демонстрації або поставки;

c) утримання запасів товарів або виробів, що належать підприємству, виключно з метою переробки іншим підприємством;

d) утримання постійного місця діяльності виключно з метою закупівлі товарів чи виробів або для збирання інформації для підприємства;

e) утримання постійного місця діяльності виключно з метою реклами, для надання інформації, для проведення наукового дослідження або здійснення для підприємства будь-якої іншої діяльності підготовчого чи допоміжного характеру;

f) утримання постійного місця діяльності виключно для здійснення будь-якої комбінації видів діяльності, перелічених у підпунктах від a) до e), за умови, що сукупна діяльність постійного місця діяльності, яка виникає внаслідок такої комбінації, має підготовчий або допоміжний характер.

Податковий кодекс України не містить окремого визначення діяльності підготовчого або допоміжного характеру.

Разом з тим, п. 4 розділу V Порядку розрахунку податкових зобов'язань з податку на прибуток нерезидентів, які провадять діяльність на території України через постійне представництво, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.06.2013 N 610, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 липня 2013 р. за N 1205/23737, визначено, що діяльність допоміжного або підготовчого характеру - будь-яка, з вказаних у цьому розділі видів діяльності або сукупність всіх вказаних видів діяльності, які не повинні складати основну діяльність або один з видів основної діяльності нерезидента. При цьому під основною діяльністю розуміється діяльність нерезидента, визначена у його статутних документах, яка є регулярною і постійною протягом календарного року, на який припадає звітний (податковий) період.

Представництво «Кларіант Консалтінг АГ» зареєстроване 24.06.1998 року в Міністерстві зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України, свідоцтво про державну реєстрацію від 24.06.1998 р. № ПІ-2155.

Представництво взято на облік в органах державної податкової служби 28.03.2001 р. за № 5160. Станом на 09.11.2014 р. перебуває на обліку в ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві. У періоді, який перевірявся, Представництво «Кларіант Консалтінг АГ» було зареєстровано платником податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до Положення про Представництво компанії, метою відкриття Представництва є: організація та експлуатація ефективних каналів зв'язку з українськими компаніями, які займаються різними видами діяльності; організація інформаційного обслуговування підрозділів компаній по українським підприємствам та організаціям; організація зустрічей та інших зв'язків; організація звітів щодо розвитку ринку та економічних питань в Україні; технічна та консультативна допомога українським підприємствам у ефективному використанні продукції компанії.

Відповідно до статті 6 вказаного Положення майно Представництва складають основні фонди та оборотні активи, вартість яких відображається на балансі головного офісу.

Джерелом формування майна Представництва є грошові та не грошові вклади головного офісу.

Представництво сплачує податки до бюджету у відповідності із законами України, які регулюють оподаткування Представництва іноземних юридичних осіб.

Поточне управління діяльністю Представництва здійснюється керівником, який призначається головним офісом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України основним видом діяльності Представництва є дослідження конґюктури ринку та виявлення громадської думки.

Материнською компанією Представництва «Кларіант Консалтинг АГ» є Акціонерне товариство «Кларіант Консалтинг АГ», місцезнаходженням якого є м. Муттенц (Швейцарія), що підтверджується статутом та витягом із торгового реєстру кантона Базеля.

Метою діяльності головної компанії є надання послуг, зокрема, надання консультаційних послуг у сфері виробництва та продажу хімічних та супутніх товарів. Товариство може виробляти та здійснювати продаж у сфері вказаних продуктів.

Як встановлено судом, діяльність Представництва полягає у вивченні ринку та передачі зібраної інформації в офіс до Материнської компанії, яка, в свою чергу, на підставі такої інформації надає консультації компаніям Кларіант.

Отже, Представництво збирає інформацію та проводить дослідження в Україні для забезпечення основної діяльності Материнської компанії за кордоном.

Таким чином, діяльність Представництва повинна кваліфікуватися як збирання інформації (абзац «d» пункту 4 статті 5 Конвенції) та/або як надання інформації, проведення наукового дослідження або здійснення будь-якої іншої діяльності підготовчого чи допоміжного характеру (абз. «е» пункту 4 статі 5 Конвенції).

Саме в межах цих видів діяльності Представництво організовувало оформлення санітарно-епідеміологічних висновків МОЗ України на імпортовані безкоштовні зразки хімічної продукції.

Як пояснив представник позивача, така діяльність здійснювалася з метою надання Материнській компанії умов та результатів експертизи відповідної продукції, а Материнська компанія в межах своїх консультацій допомогла виробникам скоригувати їх виробництво під вимоги санітарних стандартів України. Адже вихід виробників хімічних продуктів Кларіант, що постійно змінюється, на український ринок можливий лише за умови позитивних результатів державної санітарно-епідеміологічної експертизи (статті 11 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» від 24 лютого 1994 року N 4004-XII).

Фактично діяльність з просування (стимулювання продажу) продукції групи компаній Кларіант на українському ринку, підтримки контактів з усією мережею клієнтів, представлення продукції групи на виставках з метою просування не є основними видами діяльності Материнської компанії. Докази, що спростовують вказану інформацію в матеріалах справи відсутні.

Отже, збирання інформації або надання певної інформації, проведення наукового дослідження не можна ототожнювати з консультаційними послугами, які надає Материнська компанія.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що супровід державної санітарно-епідеміологічної експертизи зразків хімічної продукції слід вважати підготовчою та допоміжною діяльністю, необхідною для подальшого продажу консультаційних послуг Материнською компанією, що є її основним видом діяльності.

Щодо висновку відповідача про діяльність Представництва не тільки в інтересах Материнської компанії, а й в інтересах інших осіб, суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки, відповідач звернув увагу на те, що Представництво імпортувало на територію України на безоплатній основі зразки хімічної продукції, і деякі з них вироблені не Материнською компанією, а іншими іноземними компаніями.

У зв'язку із наведеним, відповідач прийшов до висновку, що Представництво представляло на території України не тільки інтереси Материнської компанії, а й інтереси інших виробників хімічної продукції, що свідчить про наявність постійного представництва в Україні.

Як встановлено судом, Представництво від компаній-нерезидентів по імпорту отримувало безоплатно товари (характер угоди 84). Згідно наданого відповідачем додатку «Імпорт» відправниками товарів є наступні компанії: Industriepark Hochst (Німеччина), Clariant Masterbatch (Italia), Clariant Masterbatch S.P.A. (Італія), Clariant Masterbatches (Doutschland) Gmbh (Німеччина), Williams Lea Inhous Solutions GMBH (Німеччина); Lyssachstrasse (Швейцарія), Rhenus Revival GMBH (Німеччина); Sanitized AG (Швейцарія); DNL Global Forwardinf GMBH (Німеччина).

Враховуючи, що на судовий запит висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи зразків хімічної продукції позивачем не надано, суд виходить із інформації наданої відповідачем.

Аналіз доказів, наявних в матеріалах справи, свідчить про те, що на отримуваний товар від зазначених вище іноземних компаній, а саме: Еmulsogen LP, Dodiflow 5935, Sanolin Green R-3GL, Sanatized TН 27-24 ВТ Представництвом було отримано висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи зразків хімічної продукції.

Таким чином, Представництво надавало організаційну допомогу та підтримку з оформлення санітарно-епідеміологічних висновків МОЗ України щодо окремих безкоштовних зразків для визначення умов допуску аналогічної продукції на ринок України. Разом з тим, отримання безкоштовних зразків від інших компаній не свідчить про здійснення господарської діяльності Представництва, зокрема, й щодо представництва інших осіб.

Доказів того, що Представництво здійснювало реалізацію вказаної продукції чи укладало договори з третіми особами, чи отримувало дохід від здійснення такої діяльності відповідачем суду не надано.

Згідно письмового підтвердження (Афідевіту) головної компанії «Кларіант Консалтінг АГ», з його нотаріально посвідченим перекладом на українську мову, фінансування Представництва здійснюється Головною компанією шляхом надання коштів (направлення коштів на банківський рахунок Представництва в Україну). Представництво уповноважене здійснювати виключно діяльність допоміжного та підготовчого характеру в Україні, наприклад, збирання/постачання інформації щодо досліджень ринків країн Східної Європи та країн СНД, досліджень доступності ринків для продукції, обмежень щодо експорту продукції тощо.

Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахунку Представництва, з яких вбачається, що фінансування останнього здійснювалося Головною компанією.

Таким чином, діяльність Представництва щодо збирання та/або надання інформації, проведення наукового дослідження зразків хімічної продукції (тобто без мети їх подальшої поставки від імені нерезидента), не охоплюється поняттям «господарська діяльність», наведеним у пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України і з урахуванням положень абз. 3 пп. 14.1.193 п. 14.1 ст. 14 цього ж Кодексу не відноситься до постійних представництв нерезидентів.

Відповідно до пункту 160.8 статті 160 Податкового кодексу України суми прибутків нерезидентів, які провадять свою діяльність на території України через постійне представництво, оподатковуються в загальному порядку. При цьому таке постійне представництво прирівнюється з метою оподаткування до платника податку, який провадить свою діяльність незалежно від такого нерезидента.

Згідно з пунктом 103.1 статті 103 Податкового кодексу України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Таким чином, зважаючи на те, що Представництво «Кларіант Консалтинг АГ» не є постійним представництвом та здійснює діяльність підготовчого та допоміжного характеру для головної компанії, то доходи представництва із врахуванням положень Конвенції мають оподатковуватися у Швейцарії, а висновки податкового органу про порушення позивачем вимог законодавства України є необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2014 р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 675 857,00 грн., що включає 541 846,00 грн. за основним платежем та штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 134 011,00 грн. протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Компанії «Кларіант Консалтінг АГ», юридичної особи, зареєстрованої відповідно до законодавства Швейцарії, яка діє через Представництво «Кларіант Консалтінг АГ» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 19.12.2014 р. № .

3. Судові витрати в сумі 487,20 грн. присудити на користь Компанії «Кларіант Консалтінг АГ», юридичної особи, зареєстрованої відповідно до законодавства Швейцарії, яка діє через Представництво «Кларіант Консалтінг АГ» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук