Справа № 806/1941/15
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

806/1941/15

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року Житомир справа № 806/1941/15

категорія 10.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Капинос О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області до Фермерського господарства "Афіна-2007" про стягнення 8552,04 грн.,-

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що Фермерське господарство "Афіна-2007" не відшкодувало фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених у відповідності до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", 8552,04 грн. за січень - березень 2015 року, та просить стягнути на його користь з відповідача дану заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Подав письмове заперечення на адміністративний позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, оскільки в порушення вимог п. 6.4 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, позивач не спрямував у строки передбачені цією Інструкцією відповідні розрахунки, чим позбавив себе права вимагати від відповідача отримувати відшкодування на протязі 2015 року.

У відповідності до ч.ч. 4, 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхових внесків до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області.

Пунктом 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Приписами частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статей 2, 4 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пункту 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року (далі -Інструкція), передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пунктів 6.4, 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Із матеріалів справи слідує, що при визначенні розміру місячного відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за січень-березень 2015 року, Управління керувалось розрахунком та відомостями з 01.01.2015 року (а.с. 7-10), оскільки з січня 2015 року сума відшкодування не змінювалась.

Вказані розрахунки були направлені позивачем разом з повідомленням від 23.03.2015 року №1396/03 (а.с. 6), та отримані відповідачем 28.03.2015 року.

Таким чином, відповідач належним чином був повідомлений про заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах в сумі 8552,04 грн., проте заборгованість в добровільному порядку не погасив.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про невчасне направлення відповідних розрахунків, оскільки такі дії (рішення) Управління не оскаржені відповідачем і це питання не є предметом розгляду у даній справі, а також не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості.

Крім того, за наведених обставин порушення управлінням ПФУ вимог Інструкції щодо надсилання підприємству розрахунку фактичних витрат не звільняє відповідача від покладеного на нього законом обов"язку з відшкодування вказаних витрат.

Беручи до уваги наведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос