Справа № 809/2484/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2015 р. Справа № 809/2484/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.,

За участю секретаря Волочій Л.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: ОСОБА_2 соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації

про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

24.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1, як інваліда III групи Головним управлінням праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації ( правонаступник-Департамент соціальної політики Івано-Франківської ОДА) було забезпечено, автомобілем марки MersedesBenz C180, 1999 року випуску, обєм двигуна 1799 куб.см. кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер №АТ8282 АВ. Даний транспортний засіб як гуманітарна допомога відповідно до оформленої нотаріальної заяви громадянином ОСОБА_3 подаровано Головному управлінню праці та соціальної захисту населення Івано-Франківської ОДА та в подальшому передано позивачу. У зв'язку з тим, що вказаний автомобіль ввезений в Україну та отриманий як гуманітарна допомога відповідно до чинного на той час Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №999 від 8 вересня 1997 року, яким не встановлено жодних обмежень щодо терміну експлуатації та права відчуження автомобіля, переданого як гуманітарна допомога, то позивач вважає, що він має право на відчуження автомобіля. Враховуючи вказане просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перереєстрації вищезазначеного автомобіля, а також зобов'язати ОСОБА_2 соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації видати довідку та всі необхідні документи для оформлення у власність та реєстрації за позивачем даного транспортного засобу.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того вказав, що при перебуванні у власності інваліда автомобіля переданого як гуманітарна допомога більше 10 років відповідно до Порядку від 8 вересня 1997 року він має право на відчуження транспортного засобу. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації судове засідання не зявився, розгляд справи просить проводити без участі уповноваженого представника.

За таких обставин у відповідності до положень ст.128 КАС України суд ухвалив здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , як інваліда ІІI групи було забезпечено, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 року №128, Головним управлінням праці та соціального захисту населення (правонаступник- Департамент соціальної політики Івано-Франківської ОДА) автомобілем марки MersedesBenz C180, 1999 року випуску, обєм двигуна 1799 куб.см. кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер №АТ8282 АВ.

Листом № А-984/15-15 від 15.06.2015 року ОСОБА_2 соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, позивача було повідомлено про те, що забезпечення інвалідів автомобілями здійснюється відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19.07.2006 року, а тому можливості передачі права власності на автомобіль з метою подальшого його реалізації, відповідно до чинного законодавства немає, оскільки автомобіль є власністю департаменту і надається інваліду лише у користування (а.с. 10).

За наслідками судового розгляду суд вважає позовні вимоги безпідставними з огляду на нижченаведене.

Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до пункту 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У спірних правовідносинах, такою подією є подана позивачем заява про надання дозволу на перереєстрацію на праві приватної власності вищевказаного автомобіля наданого, як гуманітарна допомога.

Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Частиною четвертою статті 4 Цивільного кодексу України визначено, що актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Порядок від 8 вересня 1997 року був визнаний таким, що втратив чинність, постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року.

Отже, питання про надання дозволу на зняття з обліку та продажу автомобіля наданого, як гуманітарна допомога, повинно вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, чинних на час подання заяви станом на 2015 рік.

Судом встановлено, що у спірних правовідносинах, таким нормативно-правовим актом є Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999, із змінами та доповненнями (надалі - Порядок).

Пунктом 6 Порядку № 999 визначено, що інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його головному управлінню соціального захисту чи управлінню виконавчої дирекції на умовах згідно з пунктом 14 цього Порядку.

Відповідно до п. 12 Порядку № 999, реєстраційні документи на автомобіль оформлюються на інвалідів, а недієздатним інвалідам і дітям-інвалідам - на їх законних представників. У реєстраційних документах на автомобіль підрозділом МВС робиться позначка про видачу автомобіля головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, а також про заборону відчуження автомобіля та передачі права користування ним без дозволу головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Згідно п. 41 Порядку № 999, якщо інвалід, дитина-інвалід користувався автомобілем більше ніж 10 років, за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий їм у власність безоплатно.

Пунктом 42 Порядку № 999 визначено, що переобладнання автомобіля, отриманого як гуманітарна допомога, відповідно до потреб інваліда здійснюється за його рахунок. У реєстраційних документах на автомобіль підрозділ МВС робить позначку про видачу автомобіля головним управлінням соціального захисту, а також про заборону відчуження автомобіля та передачі права керування автомобілем без дозволу цього головного управління. У разі порушення зазначеної вимоги інвалід у подальшому позбавляється права на забезпечення автомобілем через головне управління соціального захисту.

Суд зазначає, що Головним управлінням праці та соціального захисту населення у червні 2005 році року ОСОБА_1 було забезпечено автомобілем Mersedes Benz C180, 1999 року випуску. Таким чином, транспортний засіб перебуває у користуванні позивача більше 10 років. Проте, з наведених вище норм встановлено, що законодавством не передбачено можливості відчуження гуманітарної допомоги, а лише заміну отримувача гуманітарної допомоги, тобто за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий їм у власність безоплатно.

Суд звертає увагу на те, що відповідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не надано доказів та пояснень з посиланням на норми діючого законодавства, які б прямо передбачали обов'язок ОСОБА_2 соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації надати позивачу дозвіл на перереєстрацію на праві приватної власності автомобіля марки MersedesBenz C180, 1999 року випуску, обєм двигуна 1799 куб.см. кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер №АТ8282 АВ, наданого як гуманітарна допомога.

Враховуючи вищевказане, доводи позивача про визнання неправомірними дій ОСОБА_2 соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації стосовно відмови у перереєстрації на праві приватної власності вищевказаного транспортного засобу, та зобов'язання до вчинення таких дій є необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 14.07.2015 року.