Справа № 344/2031/15-а, 2а-344/199/15
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року Справа № 876/4369/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Старунського Д.М., Рибачука А.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання неправомірними дії та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

12 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську в якому просив визнати неправомірними дії відповідача та зобовязати обчислення його пільгового страхового стажу із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців відповідно до довідки за період роботи з 20 грудня 1979 року по 01 грудня 1994 року; зобовязати відповідача повернути недоотримані кошти, як такі, що втрачені з вини Пенсійного фонду, починаючи з лютого місяця 2006 року та виплатити заборгованість, що буде накопичуватись з дня подання адміністративного позову до суду.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 березня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу за період роботи з 20 грудня 1979 року по 04 березня 1985 року та з 05 березня 1985 року по 15 листопада 1987 року районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську здійснити перерахунок часу роботи ОСОБА_2 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні та виплатити ОСОБА_2 пенсію з 18 лютого 2006 року (з моменту призначення пенсії) з урахуванням вказаного стажу, отриманого безпосередньо в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та з урахуванням фактично отриманих ним сум. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську подало апеляційну скаргу на неї, в якій просило постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволені позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт по справі зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права.

Також, апелянт по справі зазначив, що відповідно до Постанови Держкомпраці СРCР від 31 грудня 1987 року №794/33-82 «Про затвердження основних положень про вахтовий метод організації робіт» робітникам підприємств і організацій, які виїжджають для робіт вахтовим методом в райони Крайньої Півночі чи в прирівняні до них райони із інших районів країни, надаються пільги, які передбачені тільки ст.ст.1, 2, 3, 4 Указу від 1960р., але пільги, що передбачені ст.5 Указу від 1960р. не надавались. Окрім цього, апелянт зазначає, що відповідь ним, щодо розяснення питання надання пільг працівникам, які працювали в районах Крайньої Півночі була надана 10 грудня 2014 року, таким чином період з 18 лютого 2006 року по 10 грудня 2014 року судом незаконно розглянуто по суті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу. Колегія суддів перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне задоволити її частково.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську і отримує пенсію за віком з 18 лютого 2006 року.

05 грудня 2014 року позивач по справі звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську в якій просив провести перерахунок його пенсії з врахуванням стажу роботи в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі. Додатком до заяви була копія довідки Прикарпатського управління бурових робіт Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» за №10-1862 від 11 листопада 2014 року.

10 грудня 2014 року, листом за №389/Б-8, відповідач по справі повідомив позивачу, що у нього немає підстав зараховувати період роботи в пільговому обчисленні 1 рік роботи 1 рік і 6 місяців.

Згідно із трудовою книжкою позивача, він працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт з 01 жовтня 1979 року начальником зміни районної інженерно-технологічної служби для роботи в районах прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 03 грудня 1979 року - заступником начальника районної інженерно-технологічної служби по технології в Західному Сибірі, з 10 січня 1981 року - начальником районної інженерно-технологічної служби №4 в Західному Сибірі, з 05 березня 1985 року по 15 листопада 1987 року - начальником центральної інженерно-технологічної служби експедиції глибокого експлуатаційного буріння №3.

Суд першої інстанції, в оскаржуваній постанові також відмітив, що в постанові Вищого адміністративного суду України від 20.01.2010 року №К-3 7795/09 зазначено наступне, що відповідно до статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Таким чином, строк звернення до суду, встановлений в ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, до даної категорії спорів не застосовується.

З висновками суду першої інстанції про зобовязання відповідача виплатити позивачу пенсію з 18 лютого 2006 року (з моменту призначення пенсії) з урахуванням стажу отриманого безпосередньо в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та з урахуванням фактично отриманих ним сум, погодитися не можна. Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції неправильними і такими, що не відповідають вимогам законодавства України та приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Відповідно до пп.3 п.5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Згідно із п.3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01 березня 1960 року - за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.

У довідці Прикарпатського управління бурових робіт Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» від 11 листопада 2014 року, зазначено, що згідно Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» до заробітної плати ОСОБА_2 виплачувався районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалась додаткова відпустка в кількості 12 днів за роботу в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та 18 днів за роботу в районах Крайньої Півночі. (а.с.19)

Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що з висновками суду першої інстанції про те, що строк звернення до суду, встановлений в ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, до даної категорії спорів не застосовується - не відповідає чинному законодавству України. Оскільки стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім Кодексу адміністративного судочинства України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду. Таким чином, колегія суддів вважає зазначити, що позовні вимоги за період з 18 лютого 2006 року по 11 серпня 2015 року необхідно залишити без розгляду. В решті постанову суду першої інстанції, колегія суддів вважає залишити без змін, так як позивачем по справі доведено наявність права на перерахунок пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську задоволити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 березня 2015 року по справі №344/2031/15-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задоволити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську здійснити перерахунок часу роботи ОСОБА_2 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні та виплатити ОСОБА_2 пенсію з 12 серпня 2014 року з урахуванням вказаного стажу, отриманого безпосередньо в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та з урахуванням фактично отриманих ним сум.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя Д.М. Старунський

Суддя А.І. Рибачук