Справа № 2а-7517/12/1370
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

09 липня 2015 року К/800/9957/14

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Олексієнка М.М. (доповідач),

суддів: Бутенка В.І., Штульман І.В.,

при секретарі судового засідання: Крапивці Л.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора України про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням вимог законодавства,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у справі за його позовом до Генерального прокурора України про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням вимог законодавства.

Посилався на те, що судом при розгляді справи не вирішена вимога заявлена ним під час касаційного розгляду про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

В судовому засіданні позивач вимоги, викладені в заяві, підтримав.

Вислухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, з'ясувавши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви з урахуванням наступного.

Підстави та умови прийняття додаткового судового рішення визначенні статтею 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Відповідно до частини першої цієї норми суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 при зверненні до суду та в процесі розгляду справи судами першої і апеляційної інстанцій не заявляв вимогу про зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення.

За правилами частини третьої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може розглядати позовні вимоги осіб, які беруть участь у справі, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, вимога позивача про постановлення додаткового судового рішення є безпідставною.

Судовий контроль за виконання судових рішень в адміністративних справах визначений статтею 267 КАС України. Відповідно до частини першої цієї норми суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду (частина 9 статті 267 КАС України).

Саме таким правом може скористатися позивач у випадку не виконання рішення суду ухваленого за його позовом.

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 168, 222, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів

у х в а л и л а :

Відмовити ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення у справі за його позовом до Генерального прокурора України про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням вимог законодавства.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: М.М. Олексієнко

В.І. Бутенко

І.В. Штульман