Справа № 721/475/15-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 721/475/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дідух Д. В.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

15 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Путильському районі Чернівецької області на постанову Путильського районного суду Чернівецької області від 08 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Путильському районі Чернівецької області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинення дій пов`язаних із призначенням пенсії,

В С Т А Н О В И В :
В травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Путильському районі, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Путильському районі №1063/04 від 31.03.2015 року; зобов`язати УПФУ в Путильському районі зарахувати йому період проходження строкової військової служби з 6.07.1984 року по 01.01.1986 року до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років медичним працівникам.

Постановою Путильського районного суду Чернівецької області від 08 червня 2015 року адміністративний позов задоволено: визнано відмову управління Пенсійного фонду України в Путильському районі Чернівецької області у призначенні пенсії за вислугою років на пільгових умовах ОСОБА_1 незаконною; зобов`язано УПФУ в Путильському районі призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугою років на пільгових умовах з дня виникнення такого права на пенсію.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Путильського районного суду Чернівецької області від 08 червня 2015 року без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні місяці 2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Путильському районі з заявою, в якій просив призначити йому пенсію за вислугу років на пільгових умовах згідно ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як медичному працівнику.

Однак, листом управління Пенсійного фонду України в Путильському районі від 31 березня 2015 року за №1063/04 йому відмовлено у призначенні пенсії у зв"язку з відсутністю 25-річного пільгового стажу роботи і також зазначено, що період проходження військовослужбовцями військової служби в закладах Міністерства охорони здоров"я СРСР на посадах лікарів та середнього медичного персоналу зараховується до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, якщо зазначений період підтверджується, зокрема довідкою, в якій повинно бути зазначено заклад охорони здоров"я відповідно до Номенклатури закладів охорони здоров"я затвердженої наказом Міністерства охорони здоров"я СРСР №1000 від 23.10.1978 р.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої на ім`я ОСОБА_1 , позивач 11.03.1984 року призначений на посаду фельдшера в Селятинську школу-інтернат.

09.04.1984 року звільнений із займаної посади у зв`язку з призовом до радянської армії на підставі наказу №276 від 09.04.1984 року.

Відповідно до даних військового квитка ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , з 15.04.1984 року по 02.06.1987 року він перебував в лавах радянської армії.

З трудової книжки позивача слідує, що з 01.07.1987 року він зарахований на посаду завідуючого ФАПом с. В. Яловичари.

З 01.07.1997 року і по даний час ОСОБА_1 працює на посаді фельдшера сіл Замогила та Дихтинець Путильського району.

Вивчивши письмові докази по справі, оцінивши всі обставини по справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. «е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров"я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності стажу роботи не менше 25 років за переліком, який визначений Кабінетом Міністрів України .

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом , що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Статтею 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки ОСОБА_1 до призову на службу працював на посаді фельдшера, колегія суддів вважає, що відповідач всупереч чинному законодавству не зарахував період служби в армії до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Також колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на лист Центрального архіву Міністерства оборони Російської федерації від 27 лютого 2015 року як на підставу відмови в зарахуванні періоду служби в радянській армії, є безпідставним, оскільки архів не спростував перебування позивача в ЗС СРСР, а просив переоформити запити УПФУ в Путильському районі по кожній військовій частині окремо з зазначенням періоду служби і займаної посади.

Більш того, довідками УПФУ в Путильському районі №8, 9, 10 звірки правильності записів в трудовій книжці про пільговий стаж роботи підтверджено його працю в Путильській ЦРЛ, КЗ "Путильський центр медико-санітарної допомоги", відділі освіти Путильської РДА, та зазначено, що записи трудової книжки відповідають первинним документам.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Путильському районі Чернівецької області залишити без задоволення, а постанову Путильського районного суду Чернівецької області від 08 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.