Справа № 805/1966/15-а
Суддя: Ханова Раїса Федорівна
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голошивець І. О.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року справа №805/1966/15-а

зал судового засідання № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ханової Р. Ф.

суддів: Василенко Л.А.

Гайдара А.В.

розглянувши в порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу Красноармійської об'єднаної державної податкової

інспекції Головного управління Міндоходів у

Донецькій області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 10 червня 2015 року

по адміністративній справі №805/1966/15-а

за позовом ОСОБА_3

до Красноармійської об'єднаної державної податкової

інспекції Головного управління Міндоходів у

Донецькій області

про визнання дій протиправними та скасування вимоги

№Ф-29357-17 від 5 травня 2015 року про сплату боргу

(недоїмки) в розмірі 845,30грн,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі позивач) у травні 2015 року звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (надалі інспекція, відповідач) про визнання дій протиправними та скасування вимоги №Ф-29357-17 в розмірі 845,30грн. (а. с. 4,5,6).

Постановою суду першої інстанції від 10 червня 2015 року позов ОСОБА_3 до Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області задоволено: визнано дії відповідача щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування позивачу у розмірі 845,30грн. протиправними; скасовано вимогу відповідача № Ф-29357-17 від 5 травня 2015 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 845,30грн. (а. с. 31, 32, 33).

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що фізична особа - підприємець, яка обрала спрощену систему оподаткування, та отримує пенсію з втрати годувальника не звільняється від сплати єдиного внеску згідно з вимогами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (а. с. 36, 37).

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог статей 33-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами пункту 1 та 2 частини 1 статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 07.02.2007р. перебуває на обліку управління (відповідача по справі), є фізичною особою - підприємцем, зареєстрована виконавчим комітетом Красноармійської міської ради Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії НОМЕР_1 (а. с. 8).

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області №162423 від 10.07.2015р. позивач отримувала пенсію за віком з 15.11.2006р. по 27.07.2009р., перейшла на пенсію по втраті годувальника з 28.07.2009р., яка призначена їй довічно.

Красноармійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області 5 травня 2015 року на підставі ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-29357-17, якою зобов'язано позивача, як платника єдиного внеску сплатити недоїмку зі сплати цього внеску у розмірі 845,30 грн., за другий квартал 2014 року (а.с. 10, 36).

Оцінюючи спірні правовідносини колегія суддів виходить з того, що статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-6 визначені платники єдиного внеску. З урахуванням статті 2 пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464, дія цього закону поширюється на позивача, як на платника єдиного внеску - фізичну особу підприємця, як особу, що обрала спрощену систему оподаткування.

Пунктом 7 Розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» від 7 липня 2011 року № 3609-VI (далі - Закон № 3609) внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон про ЄСВ), згідно з якими статтю 4 цього Закону доповнено частиною 4 такого змісту: «особи, зазначені у пункті 4 частини 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування».

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням змін, внесених Законом № 3609, зокрема, пенсіонери за віком - приватні підприємці, що сплачують єдиний податок, більше не є платниками єдиного внеску, в частині сплати цього внеску за себе у зв'язку з тим, що тепер вони не належать до числа застрахованих осіб (в обов'язковому порядку). Зміни, внесені Законом № 3609, набули чинності 6 серпня 2011 року.

Правовідносини, що склались між сторонами, регулюються нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464), Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058), Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788).

Стаття 1 Закону № 1788 встановлює, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1788, за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

На момент призначення позивачу пенсії за віком 15.11.2006р. вона досягла 55 років згідно зі ст. 12 Закону № 1788.

Таким чином, на час виникнення заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску та прийняття спірної вимоги позивач є пенсіонером за віком у розумінні наведених норм законодавства.

Стосовно посилання відповідача в апеляційній скарзі про отримання позивачем пенсії у зв'язку із втратою годувальника на час прийняття спірної вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 37 Закону України № 1788, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З аналізу зазначеної статті вбачається, що однією з вимог для призначення пенсії в разі втрати годувальника є непрацездатність особи, якій така пенсія призначається. Відповідно до зазначеної норми, непрацездатним членом сім'ї вважається також дружина, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто є пенсіонером за віком.

З наведених положень законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що позивач в листопаді 2006 році та липні 2009 році мала статус пенсіонера за віком, в зв'язку з досягненням нею пенсійного віку в 55 років, визначеного статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції до 08.07.2011 року), скористалась наданим їй правом обирати вид пенсійного забезпечення та перейшла на пенсію по втраті годувальника. При цьому, статус "пенсіонера за віком" позивачем не втрачається, оскільки умовою такого переходу законом визначено набуття права на пенсію за віком на загальних підставах.

Частиною 4 статті 4 Закону № 2464, визначений вичерпний перелік осіб які звільняються від сплати за себе єдиного внеску.

Колегія суддів зазначає, що звільнення від сплати єдиного внеску пов'язано з наставанням права на державне пенсійне забезпечення за віком, а не із фактично здійснення такого права

Таким чином, оскільки в листопаді 2006р. позивач набула право на державне пенсійне забезпечення за віком, скористалась таким правом та почала отримувати пенсію за віком, з 28.07.2009р. перейшла на пенсію по втраті годувальника, згоди на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідачу не надавала, то суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 160, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2015 року по справі №805/1966/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2015 року по справі №805/1966/15-а - залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 14 липня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: Р.Ф. Ханова

Судді: Л.А.Василенко

А.В. Гайдар