Справа № 802/1059/15-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1059/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н.Л.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

08 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представників позивача - Лапатіна В.В., Мельника Я.М.,

представників відповідача - Запорожця С.О., Островерха Р.В.,

свідка - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства "Гайсинський спиртовий завод" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства "Гайсинський спиртовий завод" до Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними дій та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Під час судового засідання представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. Крім того, представниками позивача зазначено, що станом на 01 квітня 2015 року у позивача відсутнє виробництво та власні підакцизні товари, залишки Е-95-40 та А 92(е40) (моторне паливо альтернативне) є власністю ТОВ "Південна Біопаливна Компанія", а отже подальше використання не є предметом оподаткування та нагляду. Крім того, судом І інстанції протиправно ототожнено два різних товари: моторне паливо альтернативне та компонент моторного палива альтернативне, за який протягом 2009 -2015 років відповідачем не виставлявся та не сплачувався позивачем акцизний податок. Також судом І інстанції при вирішенні справи не враховано такі докази, як сертифікат відповідності КМПА від 27 квітня 2015 року, постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року, яка набрала законної сили 15 жовтня 2014 року.

Представники відповідача заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити рішення суду І інстанції без змін, зазначивши, що суд І інстанції правомірно визначив, що у Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Мін'юсту при проведенні експертних досліджень відсутня компетенція щодо прийняття загальнообов'язкових рішень щодо присвоєння певному товару коду згідно з УКТЗЕД. Крім того, висновок експертів не тільки складено з перевищеним повноважень, а й при використанні не чинних нормативно-правових актів. Посилання позивача на сертифікат відповідності КМПА є необґрунтованим, оскільки КМПА не віднесено до переліку продукції, яка підлягає сертифікації. Також представниками відповідача зазначено, що КМПА, що виробляється позивачем, належить до підакцизної продукції та класифікується згідно з УКТЗЕД у товарній позиції 2207 (2207 10 00 90), оскільки є спиртом етиловим місткістю більше 80 % . Виключна компетенція щодо прийняття загальнообов'язкових рішень про присвоєння певному товару коду згідно з УКТЗЕД належить органам доходів і зборів при здійсненні державної митної справи.

Під час судового засідання допитувався свідок - заступник директора з наукової роботи ДП "Інститут харчової біотехнології та геноміки НАН України", який повідомив, що спирт етиловий як хімічна речовина та спирт етиловий як товарний продукт це різні поняття. Спирт етиловий - хімічна речовина С2H5OH не є товарним продуктом, оскільки в товарному продукті містяться різні домішки, зокрема, вода вищі спирти, ефірні домішки. Вказані домішки передбачені різними документами та державними стандартами. Саме на спирт етиловий - товарний продукт необхідний акциз. Спирт етиловий-хімічна речовина є складовою частиною і входить до складу і КМПА, і до складу спирту етилового - товарного продукту, який називають ректифікований, вищої очистки чи екстра.

Також свідок зазначив, що на обладнанні позивача, за допомогою якого виготовляється КМПА, не можливо виготовити етиловий спирт або виділити його зі складу КМПА, як окрему речовину.

Крім того, свідок повідомив, що в інституті, де він працює, надавався висновок щодо іншого підприємства з приводу того, що КМПА не відноситься до товарів, за які необхідно сплачувати акциз.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, державне підприємство "Гайсинський спиртовий завод" зареєстроване за ідентифікаційним кодом 05459105 за адресою вул. Плеханова,28, м. Гайсин, Вінницька область, 23700.

Розпорядженням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту алкогольних напоїв і тютюнових виробів від 17 грудня 2009 року №474-р анульовано ліцензію на виробництво спирту етилового ДП "Гайсинський спиртовий завод" (ліцензія №200 від 15 червня 2006 року). З урахуванням чого, розпорядженням від 15 січня 2010 року №18-р виключено місце зберігання спирту етилового ректифікованого з Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Згідно листа від 19 березня 2015 року за вих. №144 ДП, "Гайсинський спиртовий завод" проінформувало Гайсинську ОДПІ про припинення з 01 квітня 2015 року надання послуг по виробництву біопалива для двигунів внутрішнього згорання Е-95 та палива моторного альтернативного марки А-92 (е-40). Листом від 19 березня 2015 року за вих. №146 позивач просив податковий орган припинити роботу податкового посту на території підприємства з підстав відсутності виготовлення підакцизної продукції.

Як свідчать матеріали справи, Головне управління ДФС у Вінницькій області листом від 01 квітня 2015 року за вих. №1310/7/32-02-21-01 повідомило Гайсинську ОДПІ щодо доцільності дії акцизного складу на ДП "Гайсинський спиртовий завод".

З урахуванням вказаного факту, положень ст.ст. 229,230 Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 23 січня 2015 року №9, з метою поліпшення ефективності роботи щодо запобігання та боротьби із незаконним виробництвом обігом спирту та продукції з його вмістом, посилення контролю за повнотою і своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку, Гайсинською ОДПІ видано наказ "Про затвердження Порядку роботи представників Гайсинської ОДПІ на акцизному складі ДП "Гайсинський спиртовий завод" від 09 квітня 2015 року № 157.

Позивач, вважаючи вищевказаний наказ протиправним, звернувся за захистом свої прав до суду.

Суд І інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, взяв до уваги факт непослідовності та неоднозначності дій платника податку, суперечливість наданих до суду доказів та обов'язок податкового органу здійснювати постійний, безпосередній контроль за дотриманням установленого порядку виробництва, зберігання, відпуску палива моторного альтернативного.

Як вбачається з постанови, суд І інстанції виходив з того, що посилання представників позивача не знайшли свого правового підґрунтя, є надуманими та не відповідають дійсності, разом з тим, суд дослідивши оскаржуваний наказ, через призму наданих доказів та норм Податкового кодексу України встановив, що останній прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Колегія суду не погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

ДП "Гайсинський спиртовий завод" зареєстровано, як юридичну особу, 04 березня 2003 року (), основним видом економічної діяльності є виробництво іншої хімічної продукції.

09 квітня 2015 року відповідачем видано наказ № 157, яким затверджено порядок роботи представників Гайсинської ОДПІ на акцизному складі ДП "Гайсинський спиртовий завод", встановлено графік чергувань, визначено відповідальних осіб, режим роботи працівників тощо.

Як вбачається з тексту наказу, його видано з метою поліпшення ефективності роботи щодо запобігання та боротьби із незаконним виробництвом і обігом спирту та продукції з його вмістом, посилення контролю за повнотою і своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку, відповідно до ст. ст. 229 та 230 ПК України, наказу Міністерства доходів і зборів № 242 від 14 квітня 2014 року та наказу Міністерства фінансів України № 9 від 23 січня 2015 року.

Законодавством дано визначення акцизному складу, а також порядку його утворення та діяльності.

Так, відповідно до абз. 1 п. 14.1.6. ст. 14 ПК України акцизний склад - спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного та скрапленого газу.

Утворення та порядок роботи акцизних складів врегульовано ст. 230 ПК України. Зокрема, у п. 230.1. ст. 230 зазначено, що акцизні склади утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного та скрапленого газу, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходжень до бюджету акцизного податку.

У оскаржуваному наказі, відповідач, як на одну з підстав його прийняття посилається на наказ Міністерства фінансів України № 9 від 23 січня 2015 року, яким затверджено Порядок роботи представників контролюючих органів на акцизних складах та податкових постах, що утворюються на території підприємств, де виробляється продукція з використанням спирту етилового та біоетанолу, які отримуються за нульовою ставкою акцизного податку.

Відповідно до п. 1 Порядку ним визначається механізм здійснення контролю представниками контролюючих органів на акцизних складах, де суб'єктами господарювання виробляється, обробляється (переробляється), змішується, розливається, пакується, фасується, зберігається, одержується чи видається спирт етиловий (далі - спирт), горілка та лікеро-горілчані вироби, та на податкових постах на території підприємств, де використовується спирт, отриманий за нульовою ставкою акцизного податку, для виробництва деяких видів продукції, визначених підпунктом 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 розділу VI Податкового кодексу України.

Аналіз зазначених норм законодавства вказує на те, що основними підставами для створення акцизного складу є здійснення господарської діяльності шляхом :

- вироблення спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного та скрапленого газу;

- оброблення (перероблення) спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного та скрапленого газу;

- змішування спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного та скрапленого газу;

- розливу спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного та скрапленого газу;

- пакування, фасування, зберігання спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного та скрапленого газу;

- одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного та скрапленого газу.

Наявні у справі докази свідчать про те, що позивач, відповідно до розроблених та затверджених, в установленому законодавством порядку технічних умов, виробляє компонент моторного палива альтернативного (далі - КМПА), який не відноситься ні до спирту етилового, а також не є паливом моторного альтернативним.

Суд, враховуючи надані докази, вважає обґрунтованими доводи відповідача, що в складі КМПА є значний відсоток спирту етилового. Але з урахуванням пояснень, що надані свідком, який є одним з розробником КМПА, суд приймає до уваги те, що етиловий спирт, який міститься в КМПА можливо розглядати лише, як хімічну сполуку, яка є складовою речовини, а не як готову продукцію, і що з урахуванням обладнання та устаткування позивача етиловий спирт, як продукцію, виробити не можливо, а також його не можливо виокремити із складу КМПА.

На думку відповідача, при розгляді вказаної справи вирішальне значення має чи є продукція, яку виробляє позивач, підакцизною.

Пунктом 215.3.4 ст. 215 Податкового кодексу України передбачені коди товарі, на які необхідний акциз.

Позивач на підтвердження того, що вироблена ним продукція не є підакцизною, надав суду висновки експертів, сертифікат відповідності, виданий Міністерством економічного розвитку і торгівлі України тощо.

Представниками відповідача на підтвердження своїх доводів також надані висновки експертів.

Проте, суд при вирішенні питання щодо наявності підстав для визнання продукцію такою, що є підакцизною, врахував постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2014 року по справі № 802/2803/14-а, яка набрала законної сили на підставі ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року.

Судами дослідженні ті ж самі питання щодо виробництва позивачем КМПА та необхідність сплати акцизного податку.

За наслідками розгляду справи суд І інстанції та апеляційний суд прийшли до висновку, що відпущений державним підприємством "Гайсинський спиртовий завод" компонент моторного палива альтернативного згідно УКТ ЗЕД відноситься до групи 3811 - "Антидетонатори, антиоксиданти, інгібітори смолоутворення, загусники, антикорозійні препарати та інші готові присадки, добавки до нафтопродуктів (включаючи бензин) або для інших рідин, які використовують з тією самою метою, що і нафтопродукти", а відтак, на підставі статті 215 Податкового кодексу, не підпадає під визначення підакцизного товару.

В силу ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, слід зазначити, що самим відповідачем у винесеній 05 квітня 2013 року постанові про закриття кримінального провадження, за наслідком розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 16 березня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 Кримінального кодексу України (незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів), встановлено, що ДП "Гайсинський спиртовий завод" не виготовляє та не реалізує підакцизні товари.

Що стосується сплати акцизного податку позивачем, судом встановлено наступне.

10 липня 2014 року позивачем укладено з товариством з обмеженою відповідальністю "Південна Біопаливна Компанія" (далі - TOB "Південна Біопаливна Компанія") договір № 19 про надання послуг по виробництву та збереженню готової продукції (далі - договір).

Згідно умов вказаного договору, позивач-виконавець зобов'язується на власних та орендованих виробничих потужностей надати послуги з виробництва із сировини Замовника-TOB "Південна Біопаливна Компанія" в продукцію - біопаливо для двигунів внутрішнього згоряння Е-95 (код ТН ЗЕД 38 24 90 99 00) згідно з ТУ У 24.6.-1:2009 (надалі - Продукція) зберігати та передати Замовнику, а Замовник зобов'язується передати Сировину, і вартість послуг, прийняти та вивезти продукцію на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.6 договору, Продукція - біопаливо для двигунів внутрішнього згоряння Е-95 (код ТН ЗЕД 38 24 90 99 00) згідно з ТУ У 24.6.-1 :2009 є власністю TOB "Південна Біопаливна Компанія".

На виконання умов договору №019 від 10 липня 2014 року, позивачем 31 березня 2015 року виготовлено біопаливо для двигунів внутрішнього згоряння Е-95-40, що підтверджується наказами позивача №176, 177 та актом приймання-передачі послуг від 31 березня 2015 року.

Відповідно до п. 212.1.1 Податкового кодексу України платниками акцизного податку є виробляє підакцизні товари (продукцію) на митній території України, у тому числі з давальницької сировини.

Відповідно до п. 212.2 ст. 212 Податкового кодексу України, замовники, за дорученням яких виробляються підакцизні товари (продукція) з давальницької сировини, сплачують податок виробнику.

Отже, колегією суддів встановлено, що 31 березня 2015 року позивач (виробник) здійснив виробництво та відпуск вищевказаного Е-95-40 на користь TOB "Південна Біопаливна Компанія" (замовник), який, того ж дня, 31 березня 2015 року оплатив послуги позивача з виробництва біопалива Е-95, в тому числі, акцизний податок у розмірі 59 977,89 грн., який перерахований позивачем (виробником) до бюджету 20 квітня 2015 року, що підтверджується платіжними дорученнями №962, та №689.

Враховуючи вищевикладене, позивачем виконані зобов'язання по сплаті акцизного податку в повному обсязі.

Отже, у відповідача станом на 09 квітня 2015 року були відсутні будь-які законні підстави для винесення наказу №157, оскільки у позивача було відсутнє виробництво підакцизних товарів, що не заперечується відповідачем, який у своїх запереченнях зазначив, що у березні 2015 року ним отримані листи про припинення позивачем послуг по виробництву біопалива Е-95-40 (підакцизного товару) з 01 квітня 2015 року.

Враховуючи норми законодавства України, пояснення сторін та покази свідка, колегією суддів встановлено, що продукція, яку виробляє позивач, не відноситься до підакцизної. Отже, затвердження наказом №157 від 09 квітня 2015 року Порядку роботи представників Гайсинської ОДПІ на акцизному складі ДП "Гайсинський спиртовий завод" є безпідставним та протиправним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при вирішенні спору суд першої інстанції врахував не всі його обставини, тому висновки суду по суті справи не в повній мірі відповідають встановленим у ній обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу про скасування оскаржуваного рішення слід задовольнити з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу державного підприємства "Гайсинський спиртовий завод" задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області від 09 квітня 2015 року № 157.

Визнати протиправними дії представників Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області в частині здійснення контролю за виробництвом, обліком та відпуском компоненту моторного палива альтернативного, що випускається державним підприємством "Гайсинський спиртовий завод".

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 липня 2015 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.