Справа № 2-а-263/11
Суддя: Величко В. П.
Дата ухвалення: 2011-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-263/2011р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2011 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Величко В.П.

при секретарі Леоненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу супроводження УДАІ в Чернігівській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом, в якому оскаржив складену щодо нього інспектором ДПС взводу супроводження УДАІ в Чернігівській області ОСОБА_2 постанову в справі про адміністративне правопорушення від 08.01.2011року серії СВ №166278 за ч.4 ст.121 КУпАП, яку просить скасувати. Свої вимоги позивач обґрунтовував наступним.

Як пояснив відповідач відразу після зупинки, його було зупинено за перевищення швидкості на інших дорогах, де дозволена максимальна швидкість руху 90 км/год., так як він рухався зі швидкістю 101 км/год. за що не передбачено накладення адмінстягнення, а може бути лише винесено усне попередження інспектором ДПС. До того ж, відповідач не надав ОСОБА_1 доказів перевищення швидкості, тобто не надав показники спеціального прибору, за допомогою якого вимірювалась швидкість. Що стосується пасів безпеки, то він ними користувався і відстебнув їх безпосередньо після зупинки, так як виходив до інспектора ДПС.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив справу слухати у його відсутність, на позові наполягає та просить задовольнити.

Відповідач - інспектор ДПС взводу супроводження УДАІ в Чернігівській області старший сержант міліції ОСОБА_2, будучи службовою особою та субєктом владних повноважень, в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав.

Дослідивши письмову заяву позивача, письмові матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

,

Зі змісту наданої позивачем копії постанови по справі про адміністративне правопорушення від 08 січня 2011 року серії СВ №166278, вбачається, що інспектором ДПС взводу супроводження УДАІ в Чернігівській області старшим сержантом міліції ОСОБА_2 08 січня 2011 року на а/д Кіпті-Глухів-Бачівськ, розглянувши матеріали адміністративного правопорушення, встановив, що ОСОБА_1 08 січня 2011 року о 12 год. 45 хв. на 67 км а/д Кіпті-Глухів-Бачівськ, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не користувався пасами безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі викладеного інспектор постановив накласти штраф в розмірі 51 гривні /а.с.-5/.

Копія постанови була вручена позивачу ОСОБА_1 в той же день.

Відповідно до частини 4 статті 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу від трьох до пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч.4 та 6 вказаної статті субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що субєктом владних повноважень не надано доказів та не зазначено джерел їх здобуття на підтвердження тієї обставини, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 08 січня 2011 року серії СВ № 166278 відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення була винесена з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі в протоколі має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, за змістом ч.2-4 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання; при складенні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Пунктом 22.75 „Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 листопада 2006 року №1111, також передбачено, що при складанні протоколу працівник ДПС зобов'язаний роз'яснити особі її права, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме щодо можливості ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо він не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржувати рішення по справі в установленому порядку.

З матеріалів справи встановлено, що вказані вимоги ст.ст.256,258 Кодексу України про адміністративні правопорушення інспектором ДПС взводу супроводження УДАІ в Чернігівській області ОСОБА_2 в повній мірі дотримані не були, в тому числі не встановлено та не зазначено свідків правопорушення, інші відомості, що стосуються обставин виявлення правопорушення та порядку його фіксації.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган, посадова особа, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязані зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне праворушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, інспектор ДПС взводу супроводження УДАІ в Чернігівській області не перевірив пояснень позивача ОСОБА_1 про те, що він рухався з пристебнутими пасами безпеки, не опитав свідків та за відсутності будь-яких інших обєктивних доказів, які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не врахував вимоги ч.3 ст.62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом .

За змістом пунктів 1-3 ч.1 ст.293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

При цьому суд враховує, що визначений ст.289 КупАП строк звернення зі скаргою до суду позивачем непорушений.

Враховуючи, що відповідачем інспектором ДПС взводу супроводження УДАІ в Чернігівській області ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог чинного законодавства щодо змісту протоколу та порядку його складання, а також з урахуванням тієї обставини, що будь-які належних доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, суду надано не було, та що всі сумніви щодо доведеності вини позивача слід тлумачити на його користь, суд прийшов до висновку, що дії відповідача необхідно визнати неправомірними постанова про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,11,71,86,99,128,158-163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії інспектора ДПС взводу супроводження УДАІ в Чернігівській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.4 КУпАП, відносно ОСОБА_1.

Скасувати постанову від 08.01.2011 року винесену інспектором ДПС взводу супроводження УДАІ в Чернігівській області ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 ч.4 КУпАП, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відносно ОСОБА_1.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1, за ст.121 ч.4 КпАП України закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя