Справа № 813/684/15
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року Справа № 876/4535/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Іщук Л.П., Сапіги В.П.

з участю секретаря судового засідання: Гелецького П.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправним та скасування рішення і зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обмежень державного реєстратора ОСОБА_3 реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції №19020944 від 02.02.2015 р. та зобовязати відповідача провести державну реєстрації права власності на ? частину другого поверху будинку №3 по вул. Ромашкова у м.Львові.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2015р. адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржила Реєстраційна служби Львівського міського управління юстиції. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції порушено п.42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, де зазначено, що для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Заявником було подано рішення Апеляційного суду Львівської області від 10.11.2008 р., яким визнано за ОСОБА_4 і ОСОБА_1 право спільної часткової власності на новозбудований другий поверх будинку №3 на вул.Ромашковій у м.Львові по ? ідеальній частині за кожних з них, де відсутні відомості про його технічні характеристики, проте разом із тим подано технічний паспорт на обєкт нерухомого майна в цілому житловий будинок з віднесеними до нього господарськими будівлями. Таким чином державний реєстратор правомірно відмовив у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки подані позивачем документи не дають змоги встановити, в якому обсязі та з якою площею, позивач набуває право власності на нерухоме майно. Крім того, в частині зобовязання Реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції провести державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на ? частину другого поверху будинку №3 по вул. Ромашкова у м.Львові, суд вийшов за межі своїх повноважень та взяв на себе функції органу, на який чинним законодавством покладено обовязки щодо реєстрації права власності на нерухоме майно. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 звернувся до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції із заявою, в якій просив провести державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Ромашкова,3.

На підставі заяви та поданих документів Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції була видана картка прийому заяви № 18987942 та зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.01.2015 р. о 16:22:55, за реєстраційним номером 10000700.

Відповідно до картки прийому заяви, позивачем були надані наступні документи: квитанції про оплату державного мита та витягу з реєстру прав, копію паспорта гр. України, технічний НОМЕР_1 від 16.12.2004 р. на житловий будинок, а також рішення апеляційного суду Львівської області від 10.11.2008 р.

За результатами розгляду заяви гр. ОСОБА_1 Державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_3 02.02.2015 р було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №19020944.

Приймаючи рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, відповідач керувався ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. п. 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а фактичною підставою для винесення вказаного рішення є твердження суб'єкта владних повноважень про те, що у резолютивній частині поданого заявником рішення Апеляційного суду Львівської області від 10.11.2008 р. визнано за ОСОБА_4 і ОСОБА_1 право спільної часткової власності на новозбудований другий поверх будинку №3 на вул. Ромашковій у м.Львові по 1/2 ідеальній частині за кожним з них, проте технічний паспорт подано на житловий будинок в цілому.

Задовольняючи позов, суд першої виходив з того, що право власності переходить до власника після державної реєстрації, а відтак неправомірне не здійснення такої є грубим порушенням його конституційних прав. Право ОСОБА_1 було визнано судовим рішенням від 10.11.2008 р. у справі № 22ц-1875/08р. за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19.05.2008 р. є визнання право спільної часткової власності на новозбудований другий поверх будинку №3 на вул. Ромашковій у м.Львові за ОСОБА_1 і ОСОБА_4 по 1/2 ідеальній частині за кожним з них., тому є підставою для державної реєстрації, а волевиявлення щодо переходу цього права позивач виявив у заяві про державну реєстрацію, всі наявні у нього документи він долучив до цієї заяви. Крім того, відмова відповідача не містить конкретних порушень або недоліків зі сторони позивача, і побудована на його припущеннях.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним зясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Так, згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України №868від 17.10.2013.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ст. 4 вказаного Закону, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначено ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

За приписами ч. 3 ст. 15 вказаного Закону, у випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна, права стосовно якого підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 19 вказаного Закону встановлені підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень, та зазначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, визначаються Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 р.

Так, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Заява подається окремо щодо кожного об'єкта нерухомого майна ( п.8 Порядку).

Заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита (п.13 Порядку).

Відповідно до ч. 2, ч.4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п.15,20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; а також приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Аналіз положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» свідчить про те, що вчиненню реєстраційної дії передує встановлення державним реєстратором відповідності заявленого права і поданих документів відомостям, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон щодо наявності обтяжень на нерухоме майно або заборон вчиняти реєстраційні дії щодо майна.

Відповідно до п. 36 вказаного Порядку, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

Підпунктом 10 пункту 37 вказаного Порядку визначено перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно в тому числі є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень визначений ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Так, рішенням апеляційного суду Львівської області від 10.11.2008 р. по справі 22ц-1875/08р., на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19.05.2008 р. було визнано право спільної часткової власності на новозбудований другий поверх будинку №3 на вул. Ромашковій у м.Львові за ОСОБА_1 і ОСОБА_4 по 1/2 ідеальній частині за кожним з них.

Отже таке рішення суду, що набрало законної сили відповідно до пп. 10 п. 37 Порядку № 868 та ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є документом, що підтверджує виникнення права власності на майно, яке позивач просив зареєструвати.

Відповідно до п.42 Порядку для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Крім того, ч.3 ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що у випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна, права стосовно якого підлягають державній реєстрації.

Для реєстрації права власності за позивачем нерухомого майна його представником подано копію рішення Апеляційного суду Львівської області від 10.11.2008 р., яким визнано за ОСОБА_4 і ОСОБА_1 право спільної часткової власності на новозбудований другий поверх будинку №3 на вул. Ромашковій у м.Львові по ? ідеальній частині за кожним з них та копію технічного паспорту на обєкт нерухомого майна житловий будинок з віднесеними до нього господарськими будівлями від 16.12.2004 р.

Згідно наданого технічного паспорту на обєкт нерухомого майна житловий будинок відсутні розміри частки власності за кожним із власником за вказаним вище рішенням суду.

Частиною 2 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Відповідно положень ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Таким чином, в разі здійснення реконструкції будівлі, така будівля потребує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Як видно із вказаного вище технічного паспорту у ньому відсутні відомості про його технічні характеристики, а саме новозбудований другий поверх не прийнятий в експлуатацію, підтвердженням якого б слугувало виготовлення нового технічного паспорту на підставі рішення апеляційного суду з розподілом будинку в цілому між співвласниками по ? ідеальній частині за кожним з них.

Отже, ОСОБА_1 подано заяву про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, який не прийнято в експлуатацію після проведення реконструкції, чим порушено вимоги ч.2 ст.5 вказаного Закону.

Потрібно вказати, що державний реєстратор невірно визначив підставу для відмови у реєстрації, вказавши на те, що заявником були подані документи, які не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, оскільки технічний паспорт, який був поданий заявником, виготовлений 2004 році, а право на обєкт нерухомого майна, яке підлягає реєстрації було набуто позивачем на підставі рішення суду, прийнятого у 2008 році, що свідчить про відсутність такого дотримання на момент подання заяви.

Поряд з цим, згідно ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

Звідси випливає, що державний реєстратор грубо порушив вищезгадані норми, оскільки мав зупинити розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до виготовлення нового технічного паспорту на житловий будинок на підставі рішення апеляційного суду Львівської області від 10.11.2008 р.

Таким чином, колегія суддів вважає рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції № 19020944 від 02.02.2015 про відмову у проведенні реєстрації права власності на майно передчасним та прийнятим з порушенням встановленого порядку, зв'язку із чим останнє підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції провести державну реєстрації права власності на ? частину другого поверху будинку №3 по вул. Ромашкова у м.Львові, колегія суддів вважає, що такі вимоги підлягають частковому задоволенню.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що саме орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відтак, питання здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень відноситься до виключної компетенції Державної реєстраційної служби, у зв'язку з чим суд позбавлений повноважень із зобов'язання цього органу здійснити таку реєстрацію. В даному випадку належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача розглянути питання державної реєстрації права власності позивача на об'єкт незавершеного будівництва.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року по справі №813/684/15 скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державного реєстратора ОСОБА_3 реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 02 лютого 2015 року № 19020944.

Зобов'язати реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію права власності на ? частину другого поверху будинку №3 по вул. Ромашкова у м.Львові

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В. Кухтей

Судді : Л.П. Іщук

ОСОБА_5

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 10.07.2015 р.