Справа № 813/3175/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року 10 год. 21 хв. Справа № 813/3175/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Козак О.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар" до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар" до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування наказу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів №127 від 16.06.2015 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар» та про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки з питань законності формування відємного значення з податку на додану вартість за червень 2014 року лютий 2015 року починаючи з 16 червня 2015 року тривалістю 15 робочих днів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ прийнято Відповідачем з порушенням чинного порядку призначення та проведення позапланових перевірок а також порушення Відповідачем порядку повідомлення платника податків про проведення перевірки та вручення платнику податків наказу про проведення такої перевірки.

Позивач вважає, що податковий орган не мав належних підстав для проведення вказаної перевірки.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача щодо заявленого позову заперечив з підстав, викладених у письмових заперечення долучених до матеріалів справи в судовому засіданні, зазначивши, що перевірка була призначена у відповідності до вимог законодавства, платника податків представниками СДПІ було у належний спосіб проінформовано про призначення та проведення перевірки, своєчасно вручено наказ на проведення перевірки та державні податкові інспектори приступили до проведення перевірки.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи докази та покази свідка, оцінивши їх в сукупності встановив наступні фактичні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» зареєстроване 23 липня 2004 року Реєстраційною службою Городоцького районного управління юстиції. Товариство на даний час перебуває на обліку у СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів.

16 червня 2015 року начальником Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного Управління Міндоходів було видано наказ №127 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки у ТОВ «Яблуневий Дар».

Підставами для проведення перевірки у наказі вказано доповідні записки начальника відділу податкового супроводження підприємств торговельної галузі СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів ОСОБА_3 від 24.03.2015р. №768/28-06-39, від 17.04.2015р. №939/28-06-39.

В оскаржуваному наказі вказано, що перевірка проводиться на підставі п.201.1. п.п.20.1.4., п.75.1. ст.75, п.78 п.п.78.1.8 ст.78, п.82.2. ст.82 Податкового кодексу України.

Також наказ містить вказівку, що перевірку необхідно провести з питань законності формування відємного значення з податку на додану вартість за червень 2014 року лютий 2015 року починаючи з 16 червня 2015 року тривалістю 15 робочих днів.

Представлений суду оскаржуваний наказ №127 від 16.06.2015 року містить відмітку про те, що його примірник отримала 16.06.2015 року головний бухгалтер ТОВ «Яблуневий Дар» ОСОБА_4 Маряна Андріївна.

Однак, в судовому засіданні представник позивача заперечив факт вручення примірника оскаржуваного наказу саме 16.06.2015 року головному бухгалтеру товариства. Причинами цього ним вказано те, що головний бухгалтер ТОВ «Яблуневий Дар» у продовж дня 16.06.2015 року перебувала у відрядженні в Республіці Молдова та не могла в цей день отримати примірник наказу про проведення вказаної перевірки.

Допитана в якості свідка у судовому засіданні головний бухгалтер ТОВ «Яблуневий Дар» ОСОБА_4 Маряна Андріївна дала покази, що дійсно із 04.00 год. 16.06.2015 року до 23.00 год. цього ж дня вона перебувала у відрядженні в Республіці Молдова і жодного наказу про проведення у ТОВ «Яблуневий Дар» виїзної позапланової перевірки з питань законності формування відємного значення з податку на додану вартість за червень 2014 року лютий 2015 року починаючи з 16 червня 2015 року тривалістю 15 робочих днів не отримувала. Факт відрядження підтверджується наказом №77 від 12.06.2015 року та відмітками державної прикордонної служби Республіки Молдова у закордонному паспорті ОСОБА_4 Пояснила, що на примірнику наказу дійсно стоїть її підпис та дата 16.06.2015 року, однак вказаний наказ вона отримала 19.06.2015 року близько 17.00 год. в приміщенні СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів, дату 16.06.2015 року вона поставила випадково. Також ОСОБА_4 вказала, що до цього часу перевірка згідно оскаржуваного наказу відповідачем не розпочата, про що свідчить відсутність записів про таку перевірку у журналі реєстрації перевірок ТОВ «Яблуневий Дар» у якому в обовязковому порядку реєструються усі без виключення перевірки, які проводяться у товаристві. Крім того, ОСОБА_4 пояснила, що у ТОВ «Яблуневий Дар» з 22 травня 2015 року по 25 червня 2015 року триває позапланова виїзна перевірка товариства по взаємовідносинах ТОВ «Яблуневий Дар» із ТОВ «ОСОБА_5 Ресурс». В рамках цієї перевірки у ТОВ «Яблуневий Дар» перебували державні податкові інспектори Гавраняк Є.Р. та Гульцьо Л.М., які 23.06.2015 року близько 17.00 год. вручили головному бухгалтеру ТОВ «Яблуневий Дар» вимогу про надання значної кількості документів в рамках виїзної позапланової документальної перевірки згідно оскаржуваного наказу №127 від 16.06.2015 року. Строк для надання документів у вимозі було встановлено до 17.00 год. цього ж дня 23.06.2015 року. Як показала ОСОБА_4 документи, запитувані в рамках перевірки представниками товариства надані не були тому, що на думку представників товариства перевірка контролюючим органом у відповідності до вимог законодавства розпочата не була, окрім того надати значну за обсягом кількість документів у продовж встановленого строку фізично не можливо.

В якості підтвердження протиправності проведення перевірки Позивач посилається на те, що позапланова виїзна документальна перевірка із підстав, вказаних у оскаржуваному наказі повинна проводитись протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Камеральна перевірка у свою чергу проводиться протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання контролюючим органом податкової декларації з податку на додану вартість або уточнюючої податкової декларації. ТОВ «Яблуневий Дар» було подано у лютому - березні 2015 року уточнюючі декларації до податкової звітності а саме декларацій з податку на додану вартість товариства за червень 2014 року лютий 2015 року. Таким чином позивач вважає, що строк передбачений чинним законодавством на проведення такої перевірки минув і з цих підстав наказ про її призначення являється протиправним.

Оцінюючи встановлені обставини, зібрані докази та доводи сторін суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Закріплений у ч. 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до п.п.21.1.1, 21.1.2, 21.1.4 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Під час судового розгляду судом встановлено, що підставами для проведення перевірки у оскаржуваному наказі вказано п.201.1. п.п.20.1.4., п.75.1. ст.75, п.78 п.п.78.1.8 ст.78, п.82.2. ст.82 Податкового кодексу України.

Підпунктом 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з відємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно із п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України для платників ПДВ звітним періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених Податковим кодексом України, календарний квартал.

Відповідно до п.203.1. ст. 203 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених Податковим кодексом України, подаються за базовий звітний період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця.

Як встановлено судом ТОВ «Яблуневий Дар» було подано усі декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року лютий 2015 року у відповідності до п.202.1. ст. 202 ПК України та п.203.1. ст.203 ПК України, зауважень щодо порядку подання у Відповідача не було. У лютому - березні 2015 року Позивачем було подано до контролюючого органу уточнюючі декларації до податкової звітності а саме декларацій з податку на додану вартість товариства за червень 2014 року лютий 2015 року.

Пунктом 200.10. ст. 200 Податкового Кодексу України передбачено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Пунктом 200.11. цієї ж статті встановлено, що за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що строк на проведення документальної позапланової виїзної перевірки Відповідачем пропущено. Відповідачем не дотримано вищезгаданих норм щодо строків проведення позапланової перевірки ТОВ «Яблуневий Дар», а тому Відповідач не мав права видавати наказ №127 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки у ТОВ «Яблуневий Дар».

Посилання Відповідача на те, що вказаний порядок проведення виїзної позапланової перевірки у відповідності до пунктом 200.10. ст. 200 ПК України не поширюється на перевірки відємного значення з податку на додану вартість а виключно на перевірку заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 102.1. статті 102 Податкового Кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Судом не приймається до уваги твердження відповідача про те, що в даному випадку відповідач не обмежений строком у 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Згідно наведених норм законодавства контролюючий орган наділений правом на визначення суми податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку а не наділений правом на проведення документальної виїзної позапланової перевірки.

Суд прийшов до висновку, що пункт 200.10. ст. 200 Податкового Кодексу України в даному випадку є спеціальною нормою, яка встановлює спеціальні строки на проведення документальних позапланових виїзних перевірок платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування та/або відємного значення із податку на додатну вартість.

Пунктом 198.1. статті 198 Податкового Кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 Податкового Кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

-дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.6. статті 198 Податкового Кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше:

-ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної;

-для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

-для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Пунктом 200.4. статті 200 Податкового Кодексу України передбачено, що при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Суд звертає увагу, що бюджетне відшкодування є лише одним із шляхів реалізації відємного значення податку на додану вартість поряд із зарахуванням до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду та зменшенням суми податкового боргу з податку на додану вартість.

Отже, бюджетне відшкодування по свої суті являється відємним значенням із податку на додану вартість і на нього в повній мірі поширюються строки проведення документальної виїзної позапланової перевірки з питань достовірності декларування сум ПДВ, що заявлені до бюджетного відшкодування.

Згідно п.75.1.2. статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Встановлені главою 8 розділу II Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 75 - 81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд приходить до переконання, що Відповідачем не дотримано передбаченого пунктом 81.1. статті 81 Податкового Кодексу України порядку, згідно якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

-направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

-копії наказу про проведення перевірки;

-службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Порушення відбулось в частині не надання платнику податків наказу на проведення перевірки у порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 78.4. статті 78 Податкового Кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Як встановлено судом Відповідачем не було дотриманого передбаченого законодавством порядку вручення платнику податків наказу про проведення перевірки, отже проведення вказаної перевірки є протиправним.

Також суд погоджується із твердженням Позивача про те, що перевірка згідно оскаржуваного наказу Відповідачем розпочата не була, отже вимога від 23.06.2015 року про надання документів в рамках цієї перевірки являється протиправною.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даній справі субєктом владних повноважень жодним чином не доведено правомірності оскаржуваного наказу та дій контролюючого органу, а зібраними по справі доказами підтверджено обґрунтованість заявленого позову.

Результати судового розгляду даної справи дають суду підстави для висновку, що при прийнятті спірного наказу суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, чим порушено законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом визнання протиправним та скасування наказу та визнання дій субєкта владних повноважень протиправними.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в :

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати наказ Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів №127 від 16.06.2015 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар».

3.Визнати протиправними дії, щодо проведення Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки у ТОВ «Яблуневий Дар» з питань законності формування відємного значення з податку на додану вартість за червень 2014 року лютий 2015 року.

4.Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар» (Львівська область м. Городок вул.. Львівська 274а, ) судові витрати в розмірі 73 гривні 08 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 15 липня 2015 року.

Суддя Сакалош В.М.