Справа № 600/572/14-а 2-а/600/55/2014
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 р. Справа № 876/7391/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Козівському районі Тернопільської області, яким просила визнати протиправними дії відповідача щодо невключення сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення її пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та зобов'язати відповідача провести перерахунок її пенсії з 22.04.2014 року з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати за період з 01.04.2012 року до 31.03.2014 року згідно з довідками Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області від 22.05.2014 року № 326 і № 328 про складові заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2014 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що оскільки матеріальна допомога та суми індексації заробітної плати були складовою заробітної плати позивача, вони повинні враховуватись при обчисленні розміру її пенсії, тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивачу відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з включенням цих виплат за період з 01.04.2012 року до 31.03.2014 року є протиправною.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати і залишити позовну заяву без розгляду.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не входять до інших надбавок, які виплачуються державним службовцям, тому підстав для включення вказаних видів оплати праці до розміру плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» немає.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановив суд, з 22.04.2014 року ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

14.05.2014 року вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Козівському районі Тернопільської області із заявою про перерахунок розміру пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати за період з 01.04.2012 року до 31.03.2014 року. До заяви позивач додала довідки Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області від 22.05.2014 року № 326 і № 328 про складові заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Однак листом від 14.05.2014 № 1001/03 відповідач повідомив позивача про відмову у здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням зазначених виплат, мотивуючи відмову тим, що матеріальна допомога та індексація заробітної плати не належать до інших надбавок, які виплачуються державним службовцям згідно з ст. 33 Закону України «Про державну службу», тому немає підстав для включення вказаних видів оплати праці до розміру заробітної плати для призначення пенсії відповідно до ст. 37 цього Закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність такої відмови відповідача з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 2 ст. 33 цього Закону передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

А ст. 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Крім того, відповідно п. 2.2.7 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, до фонду додаткової заробітної плати входять суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників.

А згідно з п. 2.3.3 цієї Інструкції до інших заохочувальних та компенсаційних виплат включаються суми матеріальної допомоги, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом).

Проаналізувавши положення наведених норм в контексті спірних правовідносин, колегія судів вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до яких, зокрема, належать суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, відповідно до змісту наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У зазначених вище довідках Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області від 22.05.2014 року № 326 і № 328 про складові заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», вказано, що на всі виплати, включені в довідку, в тому числі на суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, нараховано і сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 28.05.2013 року (справа № 21-97а13) та від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи наведені вище обставини та положення нормативно-правових актів, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії з урахуванням отримуваних нею сум матеріальних допомог та індексації заробітної плати, а тому позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області залишити без задоволення.

Постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2014 року у справі № 600/572/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 03.07.2015 року