Справа № 812/622/15
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 липня 2015 року СєвєродонецькСправа № 812/622/15

Луганський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Кисельової Є. О.

за участю секретаря Жданової Г. Є.,

позивач ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сєверодонецького міського центру зайнятості про оскарження наказу №83 від 17.06.2015 та визнання акта №323 від 17.06.2015 недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сєвєродонецького міського центру зайнятості (далі - відповідач) про оскарження наказу від 17.06.2015 № 83 та визнання акту від 17.06.2015 №323 недійсним.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про забезпечення позову, в якому просить вжити заходів забезпечення адміністративного позову, шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу та заборони вчиняти дії по утриманню та примусу повернути у 15-денний строк виплачені за період з 14.11.2014 по 17.06.2015 кошти на випадок безробіття до розгляду справи по суті та набрання законної сили рішенням Луганського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначив, що 30.06.2015 отримано лист від 18.06.2015 № 13/06-1597 від відповідача з наказом від 17.06.2015 № 83 про утримання зайво отриманого безробітним матеріального забезпечення на підставі того, що позивач начебто в момент настання статусу безробітного з 14.11.2014 перебувала у трудових відносинах з роботодавцем приватним виробничо-комерційним підприємством «Арматех». Також зазначає, що в акті від 25.03.2015 № 168 про розслідування випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» не зафіксовано висновків про рушення позивачем даного Закону та встановлено наявність великої кількості розбіжностей у документах, наданих приватним виробничо-комерційним підприємством «Арматех». Вважає, що наказ від 17.06.2015 № 83 про утримання зайво отриманого безробітним матеріального забезпечення нечинним, а акт від 25.03.2015 № 168 про розслідування випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» недійсним, а тому слід запинити дію вказаного наказу та акту.

Позивач у судовому засіданні підтримав клопотання про забезпечення позову та додатково зазначила, що слід вжити заходів забезпечення адміністративного позову, шляхом зупинення дії наказу від 17.06.2015 № 83 про утримання зайво отриманого безробітним матеріального забезпечення та заборонити вчиняти дії по утриманню та примусу повернути у 15-денний строк виплачені кошти позивачу за період з 14.11.2014 по 17.06.2015 кошти на випадок безробіття, оскільки існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Заслухавши пояснення, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, клопотання про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 117 КАСУ, суд вживає заходи по забезпеченню адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно частини 4 статті 117 КАС України адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

У кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, необхідно встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Як вбачається із змісту клопотання, позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу від 17.06.2015 № 83 про утримання зайво отриманого безробітним матеріального забезпечення та заборонити вчиняти дії по утриманню та примусу повернути у 15-денний строк виплачені кошти позивачу за період з 14.11.2014 по 17.06.2015 кошти на випадок безробіття. Але, як вбачається із адміністративного позову, однією із позовних вимог є вимога про визнання нечинним наказу від 17.06.2015 № 83 про утримання зайво отриманого безробітним матеріального забезпечення.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що зупинення дії наказу від 17.06.2015 № 83 про утримання зайво отриманого безробітним матеріального забезпечення та примусу повернути у 15-денний строк виплачені кошти позивачу за період з 14.11.2014 по 17.06.2015 кошти на випадок безробіття може призвести до фактичного ухвалення рішення по справі без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, в матеріалах адміністративного позову відсутні будь-які об'єктивні дані, з яких можливо зробити висновок про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

Також визнання відповідачем заяви про забезпечення позову не є беззаперечною підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову, оскільки судом вживаються заходи забезпечення позову тільки за наявності обґрунтованих підстав. Враховуючи відсутність обґрунтованих підстав для застосування заходів забезпечення позову, визнання відповідачем відповідної заяви не приймається до уваги.

На підставі викладеного, суддя приходить до висновку, що заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності та забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобіганню порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу.

З огляду вищенаведеного, суддя вважає, що клопотання позивача є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 117,118 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про забезпечення позову по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сєверодонецького міського центру зайнятості про оскарження наказу №83 від 17.06.2015 та визнання акта №323 від 17.06.2015 недійсним відмовити в повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття ухвали у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 14 липня 2015 року.

Суддя ОСОБА_3