Справа № 2а-3282/12/0970
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 лютого 2015 року м. Київ В/800/794/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів

судді-доповідача Шипуліної Т.М.

суддів: Ланченко Л.В., Муравйова О.В., Пилипчук Н.Г., Приходько І.В.,

перевіривши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Калушський трубний завод» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.11.2014 у справі №2а-3282/12/0970 (1634/13) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Калушський трубний завод» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва Державної податкової служби, Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової адміністрації України про визнання недійсними та скасування акту перевірки, рішень про визнання протиправними та неправомірними дій,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.11.2014 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Калушський трубний завод» відхилено, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.11.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2014 залишено без змін.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою Вищого адміністративного суду України Товариство з обмеженою відповідальністю «Калушський трубний завод» звернулось до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 13.11.2014 та просило допустити справу до провадження по перегляду судового рішення Верховним Судом України.

Відповідно до приписів пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В даному випадку, заявник посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, зокрема,статті 102 Податкового кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог заявник додає копію постанови Вищого адміністративного суду України від 27.01.2014 у справі №2а-12343/12/0170/5 (К/800/17321/13) та зазначає, що у вказаній справі та у даній справі Вищий адміністративний суд, здійснивши різне тлумачення змісту і сутності правових норм, дійшов різних висновків за аналогічних обставин.

Разом з тим, обставини справи, що розглядається, відмінні від тих, на які посилається заявник на обґрунтування наявності підстав для перегляду справи.

Так, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.11.2014, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, що породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків і безпосередньо впливає на його права та обов'язки, а результатом реалізації повноважень податкового органу є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платника податків. При цьому предметом позову було оскарження дій податкового органу з проведення камеральної перевірки та складення акту перевірки.

В той час, як зі змісту постанови Вищого адміністративного суду України від 27.01.2014 у справі №2а-12343/12/0170/5 (К/800/17321/13) вбачається, що суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що у податкового органу відсутні правові підстави для визначення та встановлення позивачу міри відповідальності у вигляді пені, яка нараховується на суму податкового боргу, за відсутності такого боргу. При цьому, предметом позову було оскарження податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, мова йде про застосування різних норм матеріального права до різних за змістом правовідносин і не може розцінюватись як неоднакове застосування касаційною інстанцією норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Враховуючи викладене, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Калушський трубний завод» відсутні підстави, передбачені статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, для порушення питання щодо розгляду заяви Вищим адміністративним судом України про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Калушський трубний завод» у задоволенні вимоги про допуск справи для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.11.2014 у справі №2а-3282/12/0970 (1634/13) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Калушський трубний завод» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва Державної податкової служби, Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової адміністрації України про визнання недійсними та скасування акту перевірки, рішень про визнання протиправними та неправомірними дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: _________________ Т.М. Шипуліна

Судді: _________________ Л.В. Ланченко

_________________ О.В. Муравйов

_________________ Н.Г. Пилипчук

_________________ І.В. Приходько