Справа № 806/2084/15
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м.Житомир справа № 806/2084/15

час прийняття: 12 год. 25 хв. категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Длугаш О.В.,

за участю: представника позивача Свєтяша А.Є.,

представників відповідача Данюк Д.О., Шатківської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК "Союз-ТВ" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.04.2015 р. №,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 03.04.2015, яке прийнято Житомирською ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРК «Союз-ТВ» 4610,00 грн податку на додану вартість та 1152 грн штрафних санкцій. У обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідно до податкового законодавства Товариством була подана податкова декларація з ПДВ за січень 2015 року 17.02.2015, у якій були враховані податкові накладні, виписані у інших місяцях ніж січень 2015 року, що не суперечило вимогам ст. 198.6 ПК України на момент їх подання. Вважає, що, оскільки Товариством податкова декларація здана до виходу листа ДФС України від 17.02.2015 № 5292/7/99-99-19-03-02-17, то ТОВ "ТРК "Союз-ТВ" було позбавлено права на формування податкового кредиту шляхом подання уточнюючих розрахунків, подача яких передбачена ст. 50 з урахуванням ст. 102 ПК України. У зв'язку з наведеним, на думку позивача, податкове повідомлення - рішення від 03.04.2015 № прийнято незаконно та безпідставно, а тому має бути скасованим.

Представник позивача у засіданні суду позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, на підставі доводів наведених у позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на мотиви письмових заперечень.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Встановлено, що 20 березня 2015 року Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області на підставі статті 198 розділу V Податкового кодексу України, в порядку ст. 76 цього Кодексу, проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК "Союз-ТВ".

Перевіркою встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРК "Союз-ТВ" при заповненні податкової декларації по податку на додану вартість за січень 2015 року до складу податкового кредиту безпідставно включено податкові накладні, виписані у вересні, жовтні, листопаді, грудні 2014 року, що заявлені платником в розділі ІІ дод. 5 до декларації з ПДВ за січень 2015 року.

У зв'язку з цим та на підставі ст. 48, пп. 54.3.2 п.54.3 ст. 54, ст. 76, пп. 198.2 та п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, позивачу збільшено суму, що за результатами звітного (податкового) періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету по декларації за січень 2015 року на суму 4610,00 грн.

За результатами перевірки складено акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "ТРК "Союз-ТВ" за січень 2015 року № 1425/06-25-15-01 від 20.03.2015.

Не погодившись із висновками акту позивачем подані заперечення до Житомирської ОДПІ, проте вони не були враховані контролюючим органом. Наведене підтверджено копіями листів № 3 від 27.03.2015 та № 11340/10/06-25-15-01 від 01.04.2015.

Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області на підставі акту перевірки від 20.03.2015 прийнято податкове повідомлення - рішення за № від 03.04.2015, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРК "Союз-ТВ" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 4610,00 грн за основним платежем та на 1152,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями, та за № від 06.05.2015 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 1000,00 грн за основним платежем та на 250,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Суд, перевіряючи податкове повідомлення - рішення від 03.04.2015 на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, виходив із такого.

Матеріалами справи підтверджено, що 17.02.2015 ТОВ "ТРК "Союз-ТВ" направлено в електронному вигляді до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року та додатки до неї, зокрема розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5); реєстр виданих та отриманих податкових накладних за січень 2015 року.

Згідно із квитанцією № 2 від 17.02.2015 звітність було прийнято.

Як видно із розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за січень 2015 року позивачем під час формування податкового кредиту були включені суми податку на додану вартість, зокрема, відповідно до виписаних податкових накладних ТОВ "Зеонбуд" (код 51) у вересні 2014 року на суму податку на додану вартість 3213,38 грн; ТОВ "Бедфорд" (код 99) у жовтні 2014 року на суму податку на додану вартість 1180,67 грн та у листопаді 2014 року - 1180,67 грн; ДП "УДЦР ЖФ" (код 9) - 35,01 грн.

Включаючи вказані податкові накладні до декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року позивач посилався на те, що фактично такі податкові накладні отримані Товариством у січні 2015 року, тому останній, скориставшись правом на включення цього ПДВ до податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної, у відповідності до норм пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України у січні 2015 року сформував податковий кредит.

Податковий кредит, згідно зі пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацом третім пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виписки контрагентами позивача податкових накладних) було передбачено, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015, пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України викладено в новій редакції.

У відповідності до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції з 01.01.2015) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Отже, з 01 січня 2015 року з пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України вилучено норми, що дозволяли платнику, який не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, скористатися правом на включення цього ПДВ до податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що законодавчо встановлено право віднесення до податкового кредиту податкових накладних протягом 180 днів лише в разі порушення терміну реєстрації, та 60 календарних днів для платників податку, що застосовують касовий метод.

Всі податкові накладні, складені в звітних податкових періодах 2014 року, могли бути включені до складу податкового кредиту не пізніше грудня 2014 року (за умови дотримання інших вимог Податкового кодексу України щодо формування податкового кредиту), а починаючи з 2015 року виключно в податковому періоді їх складення та реєстрації, за винятком випадків порушення терміну реєстрації, коли такий строк складає 180 днів.

За таких обставин, включення Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРК "Союз-ТВ" сум податку на додану вартість на підставі податкових накладних, складених у вересні - грудні 2014 року, під час формування податкового кредиту у декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року здійснено без урахування вимог податкового законодавства, чинних на момент складання такої звітності.

Разом з цим, суд відмічає, що платники, які не включили податкові накладні, складені до 1 січня 2015 року, до складу податкового кредиту відповідних періодів, могли реалізувати своє право на формування податкового кредиту шляхом подання уточнюючих розрахунків за відповідні звітні періоди з урахуванням вимог пункту 198.2 статті 198 розділу V Податкового кодексу України. Зазначене стосується податкових накладних, складених до 1 січня 2015 року, як в електронному, так і паперовому вигляді, як зареєстрованих в ЄРПН, так і тих, що за правилами, діючими до цієї дати, не підлягали реєстрації в ЄРПН.

Під час судового розгляду справи встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРК "Союз-ТВ" у квітні 2015 року подано уточнюючий розрахунок за грудень 2014 року, в якому відкориговано податковий кредит за грудень 2014 року в сторону його збільшення на суми ПДВ згідно зі податковими накладними, виписаними ТОВ "Зеонбуд" (код 51) у вересні 2014 року на суму податку на додану вартість 3213,38 грн; ТОВ "Бедфорд" (код 99) у жовтні 2014 року на суму податку на додану вартість 1180,67 грн та у листопаді 2014 року - 1180,67 грн; ДП "УДЦР ЖФ" (код 9) - 35,01 грн.

Відтак суд приходить до переконання про фактичне визнання позивачем неправомірного віднесення перелічених податкових накладних до декларації з ПДВ за січень 2015 року та завищення податкового кредиту за звітний період.

Разом з цим, суд критично оцінює твердження представника позивача, що вони не могли реалізувати своє право на формування податкового кредиту шляхом подання уточнюючих розрахунків по податкових накладних за вересень - грудень 2014 року під час подання декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року, оскільки про можливість подання такого розрахунку дізналися лише із відповіді контролюючого органу від 01.04.2015 за результатами розгляду заперечень на акт, в якій було здійснено посилання на лист ДФС України від 17.02.2015 № 5292/7/99-99-19-03-02-17, ураховуючи наступне.

Листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз'яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.

Правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому у органах юстиції у порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Як було зазначено вище зміни до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України внесені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015.

Текст згаданого закону був у вільному доступі на офіційних сайтах органів державної влади, тобто позивач не був позбавлений можливості з ним ознайомитись та прийняти відповідні заходи, з метою правильного формування податкового кредиту, зокрема подати відповідні уточнюючі розрахунки.

Крім того, підпунктом 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків має право безоплатно отримувати у контролюючих органах, у тому числі і через мережу Інтернет, інформацію про податки та збори і нормативно-правові акти, що їх регулюють, порядок обліку та сплати податків та зборів, права та обов'язки платників податків, повноваження контролюючих органів та їх посадових осіб щодо здійснення податкового контролю.

Допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган може бути реалізована шляхом надання йому податкової консультації.

У відповідності до п. 52.1 ст. 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Однак, матеріали справи доказів звернення позивача до контролюючого органу за допомогою у вирішенні питання щодо формування податкового кредиту після 01.01.2015 на підставі податкових накладних, складених до цієї дати не містять.

Також суд звертає увагу, що платник податку звітність з податку на додану вартість за грудень 2014 року повинен скласти до певної дати січня 2015 року.

Податкові накладні за вересень - грудень 2014 року отримані ТОВ "ТРК "Союз-ТВ" 12 і 15 січня 2015 року, про що свідчить реєстр виданих та отриманих податкових накладних за січень 2015 року.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що податкова звітність за грудень 2014 року була складена позивачем вже під час набрання чинності змін до п. 198.6 ст. 198 ПК України, які були внесені Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII, і Товариство мало можливість включити податкові накладні до податкового кредиту грудня 2014 року своєчасно.

У свою чергу, не дотримання позивачем вимог Податкового кодексу України під час формування податкового кредиту у січні 2015 року призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті платником до бюджету за спірний період.

Згідно зі пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З огляду на викладене, збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 4610,00 грн та нарахування штрафних санкцій у розмірі 1152,50 грн здійснено відповідачем обґрунтовано, тому податкове повідомлення - рішення № від 03.04.2015 прийнято Житомирською ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області правомірно, у межах повноважень, наданих законодавством України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення. У той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування своїх вимог.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись статтями 86, 94, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 14 липня 2015 р.