Справа № 821/4900/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/4900/14

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування морального збитку, -

В С Т А Н О В И В:

19.12.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області та просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ від 05.11.2011 року № 343 УМВС України в Херсонській області, в частині звільнення з органів внутрішніх справ, на підставі ст.64 п."є" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ старшого слідчого відділення Дніпровського РВ ХМУ УМВС майора міліції ОСОБА_2;

- визнати протиправним, незаконним та скасувати наказ від 17.11.2011 року № 300 о/с УМВС України в Херсонській області, в частині звільнення з органів внутрішніх справ, в запас Збройних Сил України, згідно з Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ за ст.64 п."є" майора міліції ОСОБА_2 /М-246248/, старшого слідчого відділення Дніпровського районного відділу Херсонського міського управління УМВС, з 16 листопада 2011 року;

- визнати нечинним рішення УМВС України в Херсонській області про звільнення старшого слідчого відділення Дніпровського РВ ХМУ УМВС майора міліції ОСОБА_2 за ст.64 п."є" Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, на підставі наказів від 17.11.2011 року № 300 о/с УМВС України в Херсонській області та від 05.11.2011 року № 343 УМВС України в Херсонській області;

- зобов'язати УМВС України в Херсонській області поновити ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справі, на посаді старшого слідчого відділення Дніпровського районного відділу Херсонського міського управління УМВС, з 16 листопада 2011 року;

- зобов'язати УМВС України в Херсонській області виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- зобов'язати УМВС України в Херсонській області виплатити ОСОБА_2 грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач посилався на те, що оскаржувані накази про звільнення його з органів внутрішніх справ прийняті з порушенням вимог чинного законодавства та підлягають скасуванню. Апелянт зазначає, що під час проведення службового розслідування посадовими особами відповідача не було вжито всіх законних заходів щодо встановлення обставин, зазначених у п. 10 цієї Інструкції, не дотримано передбачених законом прав та інтересів особи, щодо якої проводилось службове розслідування.

На підставі викладеного ставиться питання про скасування постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 року та постановлення нової, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 15.08.1998р., в тому числі з 28.02.2011р. обіймав посаду старшого слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, мав спеціальне звання майор міліції.

04.11.2011 року постановою слідчого в особливо важливих справах відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері запобігання і протидії корупції та досудовим слідством прокуратури Херсонської області було порушено відносно ОСОБА_2 кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 Кримінального кодексу України, за фактом одержання хабара.

Наказом УМВС України в Херсонській області від 05.11.2011 року № 343 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни на підставі пп. є п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991р. №114 (далі - Положення).

17.11.2011 року УМВС України в Херсонській області видано наказ №300 о/с «По особовому складу», яким ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ України з 16.11.2011 року за пп. «є» п.64 Положення.

Вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 12.09.2013р. у справі №2114/9789/12 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати строком на два роки посади, повязані з організаційно-розпорядчими і адміністративно-господарськими функціями.

Вироком Апеляційного суду Херсонської області від 10.12.2013р. скасовано вказане судове рішення в частині призначення ОСОБА_2 покарання та в цій частині призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на два роки. На підставі ст.ст.54, 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_2 позбавлено спеціального звання майор міліції та звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Вирок суду апеляційної інстанції набрав законної сили 30.04.2014 року.

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, ОСОБА_2 посилався на те, що 09.09.2014 року він подав до УМВС України в Херсонській області письмовий рапорт про звільнення його з органів внутрішніх справ, видачу трудової книжки та довідки про заробітну плату. Не отримавши відповідь на поданий рапорт, 06.11.2014 року він звернувся з письмовою заявою до УМВС України в Херсонській області, в якій просив повідомити його про результати розгляду його рапорту. 19.11.2014 року він отримав від УМВС України в Херсонській області лист № 2/х-85 від 14.11.2014 року, в якому вказано про звільнення його з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС з 16.11.2011 року згідно наказу УМВС в Херсонській області № 300 о/с від 17.11.2011 року.

Вважаючи неправомірними накази про звільнення з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС з 16.11.2011 року, ОСОБА_2 оскаржив їх до суду.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, зважаючи на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з наказу УМВС України в Херсонській області від 05.11.2011 року № 343, ОСОБА_2 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за низькі морально-ділові якості та особисту недисциплінованість, грубі порушення вимог чинного законодавства та інших нормативних актів, вчинення дій, які дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ і суттєво негативно впливають на імідж міліції, за вчинення посадового злочину.

Судом першої інстанції встановлено, що наказ УМВС України в Херсонській області від 05.11.2011 року №343 був прийнятий за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого висновком від 04.11.2011 року, затвердженого начальником УМВС України в Херсонській області 05.11.2011 року.

Згідно вказаного висновку, в ході службового розслідування були встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме, було встановлено, що 04.11.2011 року ОСОБА_2 був затриманий працівниками ВВБ в Херсонській області ДВБ за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 8 при отриманні від гр. ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 14 900 грн. як хабара за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності у кримінальній справі №010205-10, яка перебувала в провадженні позивача.

За наслідками проведеного службового розслідування було встановлено порушення позивачем вимог п. 5.3.5 Положення про органи досудового слідства Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 15.06.2011 року № 336 щодо не вчинення будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого та ст. 7 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», що виразилося у недотриманні законодавства, норм професійної та службової етики, неповаги до колег по службі; присяги працівника ОВС, Етичного кодексу та кодексу Честі працівника міліції.

У звязку із зазначеним, за результатами проведеного службового розслідування було запропоновано звільнити ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ за пп. є п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС (за порушення дисципліни).

В свою чергу, порядок проходження служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року №114, з наступними змінами, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Згідно Закону України «Про міліцію» працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади та при виконанні покладених на нього обов'язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам.

Працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Згідно з пунктом є ст. 64 Положення особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначаються Законом України Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Так, згідно Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення дисципліни або вчинення дисциплінарного проступку. При цьому, для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення або факт вчинення проступку.

Вчинення працівником міліції дій, які мають ознаки злочину, є порушенням службової дисципліни; визнання працівника міліції в установленому порядку винним у вчиненні злочину не перешкоджає притягненню його до дисциплінарної відповідальності за це діяння; обставини вчинення дисциплінарного проступку встановлюються за результатами службового розслідування.

Згідно матеріалів справи, на позивача накладено дисциплінарне стягнення та звільнено з органів внутрішніх справ за вчинення дисциплінарного проступку порушення службової дисципліни, яке полягало у вчиненні дій щодо отримання від гр. ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 14 900грн. як хабара за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності у кримінальній справі №010205-10, яка перебувала в провадженні позивача і ці дії мають ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України.

Факт порушення позивачем службової дисципліни встановлений висновком службового розслідування від 04.11.2011 року.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивача звільнено не за вчинення злочину, а саме за порушення службової дисципліни.

З урахуванням викладених вище положень чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що працівники міліції мають спеціальний правовий статус, відповідно до якого вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов'язків працівників ОВС.

Тому, з огляду на зазначене, вчинок, який ставиться у вину позивачу призводить до приниження професійної репутації, авторитету органу внутрішніх справ у громадській думці та думці окремих громадян, оскільки ставлення людей до органів внутрішніх справ впливає на рівень довіри та підтримки суспільством дій працівників міліції.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни відповідач правомірно виходив з того, що вчинений проступок не сумісний з проходженням служби.

Слід також зазначити, що в подальшому факт порушення позивачем службової дисципліни був повністю підтверджений вироком апеляційного суду Херсонської області від 10.12.2013 року.

В свою чергу, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що певні недоліки службового розслідування, на які посилається позивач у своєму позові, не вплинули на результат проведеного службового розслідування та на висновки про вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Також необґрунтованими є посилання позивача на п. 8 Положення про проходження служби рядовим начальницьким складом органів внутрішніх справ, згідно якого дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться у разі скоєння злочину, після набрання законної сили обвинувальним вироком суду.

Як вже зазначалось вище, позивача звільнено з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни і законності, вчинення вчинку, який несумісний з перебуванням в органах внутрішніх справ, що не спростовано матеріалами справи, а не у зв'язку із вчиненням злочину та постановленням відповідного вироку.

З огляду на все вище викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

ОСОБА_1