Справа № 806/1210/15
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"13" липня 2015 р. Справа № 806/1210/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Майора Г.І.

Шевчук С.М.,

при секретарі Марчук Ю.А. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Гончарова Сергія Івановича про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У березні2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» Гончарова С.І. (далі - Уповноважена особа) про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

Зазначав, що ним з ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (далі - ПАТ «КБ «УФС», Банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) та внесено до банку грошові кошти в сумі 190 000 грн. У зв'язку із віднесенням даного банку до категорії неплатоспроможних та, в подальшому, відкликання банківської ліцензії, він звернувся до Уповноваженої особи із заявою про включення його до переліку та загального реєстру вкладників банку.

Вказуючи на те, що в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на нікчемність договору банківського вкладу, позивач просив:

-визнати протиправною бездіяльність щодо невключення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов'язати Уповноважену особу включити ОСОБА_4 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

-зобов'язати включити його до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «УФС» за рахунок Фонду.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Гончарова Сергія Івановича щодо не включення ОСОБА_4 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Гончарова Сергія Івановича включити ОСОБА_4 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, для відшкодування коштів за договором № 43938 банківського вкладу (депозиту) "Вигідний альянс" від 04.07.2014 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

З постановою суду першої інстанції відповідачі не погодились, звернулись до Житомирського апеляційного адміністративного суду з апеляційними скаргами, в яких порушують питання про скасування судового рішення з підстав його невідповідності вимогам матеріального та процесуального права та прийняття нового рішення про відмову у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що04.07.2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Український фінансовий світ" укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Вигідний альянс" № 43938 (а.с.9-10), відповідно до пункту 1.1 якого Банк приймає від Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 190000,00 грн. у тимчасове строкове користування на строк до 04.10.2014 та зобов'язується сплачувати проценти за його користування.

Датою внесення грошових коштів Вкладником є дата надходження грошових коштів на вкладний (депозитний рахунок) рахунок в Банку.

На вкладний рахунок позивача зараховано кошти у розмірі 190 000 грн. згідно з квитанцією від 10 липня 2014 року № ТR.58252.1071.130.(а.с.11).

Постановою Правління Національного Банку України від 14 серпня 2014 року № 491 ПАТ «КБ «УФС» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14 серпня 2014 року прийнято рішення № 69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «УФС», відповідно до якого з 15 серпня 2014 року у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу.

10 листопада 2014 року постановою Правління Національного банку України від № 717 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію згаданого банку.

Згідно з рішенням, викладеним в протоколі засідання комісії від 10 листопада 2014 року, визнано нікчемними правочини, відповідно до Додатку № 1, у якому значиться прізвище позивача щодо його банківського вкладу.

Уповноважена особа Фонду листом від 17 грудня 2014 року №001/1767 повідомив позивача про те, що договір банківського вкладу від 04 липня 2014 року № 43938 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, суд першої інстанції виходив з того, що кошти в сумі 190 000 грн. були отримані банком, а відповідач не надав жодного обґрунтованого доказу нікчемності укладеного договору.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з наступних міркувань.

Так, згідно із частинами першою та другою статті 4 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення відносин; далі - Закон № 4452-VI) основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до частин першої і другої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону № 4452-VI, відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З метою забезпечення прав Фонду, Уповноважена особа, як то зазначено в частині другій статті 38 Закону № 4452-VI, забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

За змістом частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

В той же час, як це випливає зі змісту наведених норм, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину очевидно недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноважень є необґрунтованим.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що позивач не оспорив рішення про нікчемність вкладу, колегія суддів до уваги не приймає з таких мотивів.

По-перше, як встановлено судами та підтверджується квитанцією від 10 липня 2014 року № ТR.58252.1071.130. позивач вніс на рахунок банку 10 липня 2014 року 190 000 грн. з призначенням платежу: надходження коштів за депозитною угодою від 04 липня 2014 року № 43938, банк отримувача ПАТ «КБ «УФС». На квитанції міститься підпис уповноваженої особи банку, відтиски штампу з прізвищем цієї особи ОСОБА_5 та штампу банківської установи, зокрема відділення Київської обласної дирекції банку із зазначенням МФО та коду ЄДРПОУ.

Відповідно до пункту 2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 1 червня 2011 року № 174, банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівник а банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

На підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок до банку позивач надав належним чином оформлений документ банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору внесені. Факт отримання банком коштів не заперечується і відповідачем.

Тобто, наводячи підстави реальності правочину, ОСОБА_4 тим самим заперечує проти його нікчемності.

По-друге, дійшовши висновку про нікчемність вкладу у позасудовому порядку, відповідач пропонує спростувати свій висновок в іншому (судовому) порядку і така пропозиція вбачається колегією надмірною та такою, що покладає на позивача необґрунтовані обтяження за умови підтвердження доброчесної поведінки на час вчинення правочину.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги і посилання у апеляційній скарзі на проведення операції у поза операційний час (на годину пізніше, ніж завершується операційний час), оскільки реальність внеску не спростовується лише часом вчинення операції, якщо не встановлено протиправних дій працівників банку чи інших суттєвих порушень чинного законодавства.

Щодо посилання Уповноваженої особи на ймовірно протиправні дії співробітників Банку, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач як вкладник Банку не має нести відповідальність за дії інших осіб - співробітників банку. Уповноважена особа наділена повноваженнями щодо стягнення грошових коштів зі співробітників Банку, в разі визнання таких осіб винними у вчиненні злочину.

Приписами ч. 1 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтерес.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів вважає, що у Уповноваженої особи не було належних підстав визнати договір банківського вкладу (депозиту) «вигідний альянс» 04.07.2014 №43938 нікчемним правочином, а тому відмова оформлена листом від 17.12.2014 №0001/1767 щодо включення ОСОБА_4. до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є протиправною.

З огляду на це є правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для для зобов'язання Уповноваженої особи включити ОСОБА_4. до переліку вкладників ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу від 04.07.2014 №43938 та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 27 Закону №4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до п.2, п.4, п.5 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за №1548/21860 Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти на підставі укладених з ними договорів.

З огляду на те, що позивача не включено Уповноваженою особою до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то дійсно, вимога в частині зобов'язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників на думку суду є вирішенням правовідносин на майбутнє, і тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги задоволенню не підлягають, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Г.І. Майор

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" липня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб бульвар Т.Шевченка,33 Б,м.Київ,01135 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Гончаров Сергій Іванович АДРЕСА_2

4-третій особі: - ,