Справа № 822/1720/15
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1720/15

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

09 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

Представника позивача: Польового В.А.

Представника відповідача: Кундоловської М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Городоцьк об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хорост-Плюс" до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: скасовано податкове повідомлення - рішення № від 21.04.2015 року у частині штрафних (фінансових) санкцій на суму 495342,5 гривень, визнавши його в цій частині протиправним. В решті позовних вимог відмовлено

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача повністю підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити .

Представник позивач проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось при апеляційному розгляді, звертаючись до суду першої інстанції та на аргументацію позовних вимог, позивач вказав на те, що відповідачем проведено перевірку позивача і складено Акт № 140/22/32878072 від 31.03.2015 року "Про результати планової виїзної документальної перевірки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хорост-Плюс" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року .

Відповідно до п.1 висновку Акту від 31.03.2015 року, встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п. 198.6, ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, ст. 200, п. 209.2 ст.209, п. 50.1 ст.50 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість, що залишається в розпорядженні сільськогосподарського підприємства та спрямовується на спеціальний рахунок на загальну суму 388840 грн., у тому числі: завищення за лютий 2012 р. - 7810 грн. та червень 2013 р. - 16422 грн., завищення за квітень 2012 р. - 16479 грн., липень 2012 р. - 29139 грн., за серпень 2012 р. - 3674 грн., за вересень 2012 р. - 1766923 грн., за жовтень 2012 р. - 43536 грн., за листопад 2012 р. - 16773 грн., за грудень 2012 р. - 16526 грн., за березень 2013 р. - 16710 грн., за вересень 2013 р. - 45860 грн., за листопад 2013 р. - 22452 грн., за листопад 2014 р. - 25000 грн. ( стор. 56 справи т.1).

На підставі Акту від 31.03.2015 року, прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 21.04.2015 року, яким, згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України, відповідно до п.123.1, п.123.2 ст.123 ПК України, встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п. 198.6, ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, ст. 200, п. 209.2 ст.209, п. 50.1 ст.50 ПК України, в зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2522 грн., а також нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 496443 грн.

За результатами розгляду справи, суд першої інстанції дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судова колегія апеляційної інстанції повністю погоджується з даним висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору, зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної пунктом 189.1 ст. 198 ПК України за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватись в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно із п.209.2 ст. 209 ПК України спеціальним режимом оподаткування передбачено, що сума ПДВ, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей. Зазначені суми ПДВ акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Суб'єкт спеціального режиму оподаткування має право використовувати кошти, акумульовані на спеціальному рахунку, з моменту їх перерахування на такий рахунок до повного використання для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей, без урахування строків давності.

Разом з цим слід зауважити, що в даному випадку застосування вказаних норм ПК України можливо для сільськогосподарських підприємств які зареєстровані як суб`єкти спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до п.123.2 ст. 123 ПК України використання платником податків (посадовими особами платника податків) сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, збору, платежу додатково до штрафів, передбачених пунктом 123.1 цієї статті, тягне за собою стягнення до бюджету суми податків, зборів, платежів, що підлягали нарахуванню без застосування податкової пільги. Сплата штрафу не звільняє таких осіб від відповідальності за умисне ухилення від оподаткування.

Так, як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось при апеляційному розгляді, 01.01.2009 року позивач зареєстрований як суб'єкт спеціального режиму оподаткування, що підтверджується свідоцтвом №200050150 серії НБ №074291 про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Городоцькою ОДПІ (Ярмолинецьке відділення) проведено планову виїзну документальну перевірку сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хорост - Плюс" з питань дотримання вимог податкового , валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

За результатами даної перевірки було складено акт від 31.03.2015 року №140/22/33878072 та як наслідок винесено спірне податкове повідомлення - рішення.

Відповідно до п. 199.1 ст. 199 ПК України у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях.

Пунктами 198.1 - 198.2 ст.198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія апеляційної інстанції повністю погоджується з доводами апелянта на рахунок того, що відповідач податкове зобов"язання у оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні визначив, виходячи з оцінки взаємовідносин позивача з ТОВ "Деметра-Агро", ТОВ "Укравтотерм" і ТОВ "Агрос". При цьому податковий орган не встановив фактів нереальності (фактичності) операцій з цими контрагентами і не належного їх оформлення у податковому та бухгалтерському обліках, чи використання акумульованих коштів не у сільськогосподарській діяльності, що підтверджено доказами наданими Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Хорост-Плюс", які перевірено судом ( т.1 стор. 92 - 202, т.2, т.3 стор. 1 - 96 справи), крім фактів несплати позивачем 3%, відповідно до п.п. "а" п.50.1 ст.50 ПК України - 2522 гривень по 5-ти уточнюючих розрахунках по ПДВ на загальну суму 84051 гривень і відповідно штрафної санкції - 630,5 гривень та завищення суми податкового кредиту за серпень 2012 року на суму 1880 гривень, штрафна санкція - 470 гривень.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є не обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Городоцьк об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.