Справа № 817/1538/15
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

"13" липня 2015 р. Справа № 817/1538/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Одемчука Є.В.

Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "05" червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України про визнання незаконною бездіяльності та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України про визнання незаконною бездіяльності щодо невиконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2014 року про стягнення з Управління пенсійного фонду України в м.Рівне на його користь коштів та стягнення з Державного бюджету коштів в рахунок виконання рішення суду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 05 червня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено у відкритті провадження в справі, оскільки його заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм процесуального права та просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що порушений ним спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційний розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за правилами, встановленими ст. 197 КАС України.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів зазначає, що за змістом статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 1 частини другої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У справі, що розглядається, спір стосується бездіяльності Державної казначейської служби України, стягнення з Державного бюджету коштів в рахунок виконання рішення суду, а тому суд дійшов помилкового висновку щодо вирішення його в порядку кримінального судочинства.

Відтак, колегія суддів скасовує оскаржувану ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204-206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "05" червня 2015 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Є.В.Одемчук

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу: Державна казначейська служба України вул.Бастіонна, 6,м.Київ,01601