Справа № 274/2890/15-а
Суддя: Потапова Т. М.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/2890/15-а
Номер провадження2-а/0274/109/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Потапова Т.М., розглянувши в порядку скороченого провадження одноособово адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про стягнення заборгованої пенсії,

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Управління Пенсійного фонду в м. Бердичеві та Бердичівському районі щодо стягнення на її користь заборгованої пенсії з квітня по червень місяці 2015 року, зобовязати відповідачів нарахувати та виплатити недоплачену пенсію в розмірі 22320 грн., а також притягнути відповідачів до відповідальності, передбаченої чинним законодавством.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилається на те, що відповідачі протизаконно їй не доплатили пенсію за квітень-червень 2015 року, самовільно нараховують пенсію із заробітку за період з 10.10.1994 року за 5 років (1986-1990) з коефіцієнтом заробітку 5.02., обовязковий індивідуальний коефіцієнт розрахунку становить 14.42233, а розмір пенсії станом на 01.01.2004 року 10978,17 грн.. Станом на 01.01.2008 року її пенсія становить 11977,96 грн. Відповідачі нараховують пенсію з коефіцієнтом 2.05672, не враховують заробіток 1004 грн. Всі її скарги ігноруються. Вважає, що їй має виплачуватися пенсія в розмірі, який вирахуваний нею, та з врахуванням обмеження максимального розміру пенсії має становити 9490 гривень на місяць.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності зі ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання, та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшли заперечення, згідно яких вважають Головне управління неналежним відповідачем у справі, а позов щодо нього безпідставним.

Управління Пенсійного Фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі надало заперечення на позов, відповідно до яких відповідач позов не визнає, пояснює, що пенсія ОСОБА_1 за квітень-червень 2015 р. була нарахована та виплачена без порушень норм законодавства України.

Письмові заперечення відповідачів долучені до справи.

Суддя, за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення по суті спору та ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб"єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області з 31.10.1994 року їй було призначено пенсію відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" - пенсію за віком.

Відповідно ст.2,12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", від 05.11.1991, № 1788-XII, громадяни ОСОБА_2 мають право на державне пенсійне забезпечення, наступними видами пенсій: а) трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втраті годувальника, за вислугу років; б) соціальні пенсії; право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Статтею 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення", від 05.11.1991, № 1788-XII, визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55. Пункт "є" статті 55 вказаного закону передбачає, що на пенсію за вислугу років мають право працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальник вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений, абзацом першим ч. 1 ст. 40 цього Закону.

Пенсію ОСОБА_1 перераховано відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що є у пенсійній справі позивачки. Пенсія позивачці розрахована із заробітної плати за період з 1.05.1996 року по 30.04.1998 року.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з урахуванням трудового стажу та заробітної плати, застосованої для визначення пенсії з січня 2015 року по теперішній час становить 2049,80 грн.. Коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії становить 2,05672(середній заробіток для обчислення пенсії - 2463,77 грн.).

Представлені позивачкою розрахунки її пенсії не ґрунтуються на законі, оскільки Постанови КМУ № 395 від 22.07.1992 року, № 16 від 13.01.1993 року та № 1357 від 08.12.1997 року та Указ Президента України від 27.12.1991 року не корегують розмір заробітної плати за період з 1.05.1996 по 30.04.1998 року, який врахований при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1., множення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 949,0 грн. на 10 мінімальних пенсій не передбачено жодним нормативним документом.

Посилання позивачки в заяві на невірне проведення перерахунку її пенсії з 01.01.2004 року та невірне визначення коефіцієнту її заробітку, невірне нарахування доплат до пенсії є безпідставним.

Дії Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі порушень законодавства при нарахуванні та виплаті пенсії позивачці за період з квітня 2015 року по червень 2015 року вчинені відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, суд враховує наступне. Позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі.

Згідно підпункту 7 пункту 2.2 частини 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002, N 8-2, саме Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, призначає і виплачує пенсії відповідно до чинного законодавства, а не головне управління Пенсійного фонду України. А тому позовні вимоги до головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, який не здійснює нарахування та виплату пенсії позивачці, заявлені безпідставно.

Щодо вимог ОСОБА_1 притягнути до відповідальності відповідачів згідно чинного законодавства за систематичне свідоме порушення у сфері нарахування та виплати пенсії, то відповідно до ч.1 ст.2, ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства, та вимоги про накладення адміністративних стягнень. Вимоги про врахування корупції у пенсійній справі та судову люстрацію не є вимогами в розумінні ч.4 ст.105 КАС України, є суб"єктивною оцінкою позивача діяльності державних органів та не стосується предмета спору.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її позовні вимоги та заперечення , крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Проте, позивачка не надала суду належних доказів на обгрунтування своїх вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 28, 42 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійного страхування, Закону України „Про Пенсійне забезпечення, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69, 70, 71, 158, 163, 171 КАС України, суд,

Постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області, Управління Пенсійного Фонду в м. Бердичеві та Бердичівському районі про стягнення заборгованої пенсії з відповідачів з квітня місяця по червень місяць 2015 року відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потапова Т.М.