Справа № 804/3564/14
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/53748/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М.(доповідач), Бутенка В.І., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби України (далі - ДВС України), треті особи: Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Дніпропетровськ та Дніпропетровського району, публічне акціонерне товариство «Банк Форум» про визнання протиправними дії, вчинені державним виконавцем при накладенні арешту на майно, за касаційною скаргою представника відповідача на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2014 року,

встановила:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив:

визнати протиправними дії старшого державного виконавця ДВС України, допущені при винесенні постанови від 11.12.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в частині накладенні арешту на:

- автомобіль РЕНЖ РОВЕР RENGEROVER, тип ТЗ: ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2005 року випуску, колір чорний, об'єм двигуна 4197 см. куб., № шасі (рами, кузова): НОМЕР_1, повна маса: 2970 кг., маса без навантаження: 2470 кг., номерний знак: НОМЕР_2;

- автомобіль VOLKSWAGEN MULTIVAN, тип ТЗ: ПАСАЖИРСЬКИЙ-В, 2006 року випуску, колір сріблястий, об'єм двигуна 2461 см. куб., № шасі (рами, кузова): НОМЕР_3, повна маса: 2880 кг., маса без навантаження: 2349 кг., номерний знак: НОМЕР_4;

- автомобіль ТОYОТА LAND CRUISER, тип ТЗ: ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2008 року випуску, колір чорний, об'єм двигуна 5700 см. куб., № шасі (рами, кузова): НОМЕР_5, повна маса: 3180 кг., маса без навантаження: 2580 кг., номерний знак: НОМЕР_6;

- катер прогулянковий, модель "Bombardier Challenger 230 Wake", рік і місце побудови - 2007 рік, США, матеріал корпуса - склопластик, ідентифікаційний номер корпуса НОМЕР_7, головні розміри за документом - Класифікаційне свідоцтво, яке видане Регістром судноплавства України від 19.11.2007 року під НОМЕР_8, довжина - 7,16 м., ширина - 2,59 м., осадка - 0,305 м.; головні двигуни: тип, кількість, потужність Rotax 4 tес SСІС, два 322,5 кВт. № НОМЕР_9, № НОМЕР_10; видано під № НОМЕР_11 Інспекцією Головного державного реєстратора флоту України, місто Київ, 21.01.2008 року;

- гідроцикл прогулянковий, модель "ВRP RХР Х"ВRР", рік і місце побудови - 2008 року, Канада; матеріал корпусу - склопластик; головні розміри за документом - Акт первісного огляду, який виданий Регістром судноплавства України від 24.10.2008 року під НОМЕР_12, довжина -3,07м., ширина - 1,22 м.; головні механізми: Стаціонарний, "Rotax 4 tес SСІС", один, 255 к.с., видано від 24.10.2008 року № НОМЕР_13 Інспекцією Головного державного реєстратора флоту, місто Київ;

зобов'язати відповідача здійснити дії, спрямовані на виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вище перераховане майно, належне йому на праві власності.

Посилався на незаконність накладення арешту на вище згадане майно, оскільки воно на підставі Договору задоволення вимог заставодержателя від 15 січня 2014 року належить йому на праві власності.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано ДВС України здійснити дії, спрямовані на звільнення з під арешту та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна наступного майна:

- автомобіль РЕНЖ РОВЕР RENGEROVER, тип ТЗ: ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2005 року випуску, колір чорний, об'єм двигуна 4197 см. куб., № шасі (рами, кузова): НОМЕР_1, повна маса: 2970 кг., маса без навантаження: 2470 кг., номерний знак: НОМЕР_2;

- автомобіль VOLKSWAGEN MULTIVAN, тип ТЗ: ПАСАЖИРСЬКИЙ-В, 2006 року випуску, колір сріблястий, об'єм двигуна 2461 см. куб., № шасі (рами, кузова): НОМЕР_3, повна маса: 2880 кг., маса без навантаження: 2349 кг., номерний знак: НОМЕР_4;

- автомобіль ТОYОТА LAND CRUISER, тип ТЗ: ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2008 року випуску, колір чорний, об'єм двигуна 5700 см. куб., № шасі (рами, кузова): НОМЕР_5, повна маса: 3180 кг., маса без навантаження: 2580 кг., номерний знак: НОМЕР_6;

- катер прогулянковий, модель "Bombardier Challenger 230 Wake", рік і місце побудови - 2007 рік, США, матеріал корпуса - склопластик, ідентифікаційний номер корпуса НОМЕР_7, головні розміри за документом - Класифікаційне свідоцтво, яке видане Регістром судноплавства України від 19.11.2007 року під НОМЕР_8, довжина - 7,16 м., ширина - 2,59 м., осадка - 0,305 м.; головні двигуни: тип, кількість, потужність Rotax 4 tес SСІС, два 322,5 кВт. № НОМЕР_9, № НОМЕР_10; видано під № НОМЕР_11 Інспекцією Головного державного реєстратора флоту України, місто Київ, 21.01.2008 року;

- гідроцикл прогулянковий, модель "ВRP RХР Х"ВRР", рік і місце побудови - 2008 року, Канада; матеріал корпусу - склопластик; головні розміри за документом - Акт первісного огляду, який виданий Регістром судноплавства України від 24.10.2008 року під НОМЕР_12, довжина -3,07м., ширина - 1,22 м.; головні механізми: Стаціонарний, "Rotax 4 tес SСІС", один, 255 к.с., видано від 24.10.2008 року № НОМЕР_13 Інспекцією Головного державного реєстратора флоту, місто Київ.

У решті в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі представник відповідача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Вказує на те, що державним виконавцем правомірно накладено арешт на майно, таке рішення прийнято за правилами і в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, судами залишено поза увагою вимоги статей 54, 60 цього Закону, згідно яких особа, яка вважає, що майно на, яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV).

При цьому, перелік прав та обов'язків державного виконавця наведено у статті 11 цього Закону. За змістом зазначеної норми, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на майно боржника, передавати його на зберігання та реалізовувати в установленому законом порядку.

Порядок накладення арешту на майно врегульований статтею 57 Закону № 606-ХІV. Відповідно до положень частин першої та другої цієї норми (в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Виходячи зі змісту зазначених норм, чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на заставлене майно, тому суди прийшли до обґрунтованого висновку про безпідставність позову в частині визнання протиправними дії, допущені державним виконавцем при винесенні постанови від 11 грудня 2013 року ВП № 32296862 про накладення арешту на майно боржника - ОСОБА_6 Необхідно звернути увагу й на те, що в указаному рішенні не наведено перелік майна, а лише зазначено, що накладається арешт на все майно належне боржнику.

Щодо вимог про зобов'язання до вчинення дій, спрямованих на виключення майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, яке належить позивачу на праві власності, то суди попередніх інстанцій прийшли до переконливого висновку про їх задоволення.

Відповідно до статті 54 Закону № 606-ХІV звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, такий документ повертається стягувачу-заставодержателю в порядку, встановленому пунктом 8 частини першої статті 47 цього Закону.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі:

виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 26 серпня 2009 року між ОСОБА_6(заставодавець) та ОСОБА_4.(заставодержатель) укладено ряд договорів, в тому числі Договір застави від 26.08.2009 року, згідно якого заставлено автомобілі: ТОЙОТА ПРАДО 2004 року; РЕНЖ РОВЕР RENGEROVER; VOLKSWAGEN MULTIVAN; ТОYОТА LAND CRUISER. Договірна ціна предмету застави визначена в 1 000 000 грн. Додатковим договором від 09.07.2010 року заставодавець передав у заставу катер прогулянковий, модель "Bombardier Challenger 230 Wake" та гідро цикл прогулянковий. При цьому договірна вартість предмета застави склала 1 700 000 грн. Договором від 31.08.2011 року вилучено з договору застави автомобіль ТОЙОТА ПРАДО, 2004 року випуску.

15.01.2014 року між сторонами укладено Договір про задоволення вимог заставодержателя, відповідно до умов якого заставодавець передав заставодержателю автомобілі РЕНЖ РОВЕР, VOLKSWAGEN MULTIVAN, ТОYОТА LAND CRUISER, катер прогулянковий та гідро цикл.

Враховуючи наведені обставини, позовні вимоги про необхідність вчинення дій щодо виключення майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна підлягають задоволенню.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок судів не спростовують і не дають підстав вважати рішення такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи наведені у статті 162 КАС України. При цьому, як зазначено у абзаці другому частини другої цієї норми, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Позивач, звертаючись до суду, просив зобов'язати відповідача вчинити дії спрямовані на виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, яке йому належить на підстав Договору про задоволення вимог заставодержателя від 15 січня 2014 року. Такий спосіб гарантує захист порушеного права.

За правилами частини першої статті 383 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 04.11.2010 року № 2677-VІ) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як свідчать фактичні обставини справи, позивач згідно постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не є стороною виконавчого провадження, тому він правомірно звернувся до суду в порядку, передбаченому КАС України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної виконавчої служби України відхилити, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

В.І. Бутенко

І.В. Штульман