Справа № 826/10149/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 липня 2015 року № 826/10149/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу та додані до неї матеріали в письмовому провадженні

за позовом Державної фінансової інспекції в м. Києві

до Комунального підприємства "Київпастранс"

про зобов'язати вчинити дії

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Державної фінансової інспекції в м. Києві (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київпастранс" (надалі - Відповідач) про зобов'язати КП «Київпастранс» усунути порушення на суму 189,08 тис. грн., в тому числі, шляхом претензійно-позовної роботи, в іншому випадку забезпечити усунення порушення у порядку, визначеному ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України. Зобов'язати відповідача забезпечити відображення у бухгалтерському обліку кредиторської заборгованості у відповідності до вимог чинного законодавства; винести рішення щодо зобов'язання відповідача привести бухгалтерський облік у відповідність до вимог чинного законодавства з подальшим уточненням фінансової звітності за відповідний період; зобов'язати КП «Київпастранс» повернути кошти в сумі 20,97 тис. грн., в тому числі, шляхом претензійно-позовної роботи, в іншому випадку забезпечити усунення порушення у порядку, визначеному ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України; зобов'язати КП «Київпастранс» повернути кошти в сумі 24,03 тис. грн., в тому числі, шляхом претензійно-позовної роботи, в іншому випадку забезпечити усунення порушення у порядку, визначеному ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України; винести рішення щодо зобов'язання КП «Київпастранс» привести бухгалтерський облік у відповідність до вимог чинного законодавства з подальшим уточненням фінансової звітності за відповідний період; зобов'язати КП «Київпастранс» повернути кошти в сумі 0,98 тис. грн. у відповідності до вимог чинного законодавства; зобов'язати КП «Київпастранс» відобразити в бухгалтерському обліку кредиторську заборгованість у відповідності до вимог чинного законодавства з подальшим уточненням фінансової звітності за відповідний період; зобов'язати КП «Київпастранс» забезпечити відображення в бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості у відповідності до вимог чинного законодавства; зобов'язати КП «Київпастранс» повернути кошти в сумі 291,79 тис.грн. у відповідності до вимог чинного законодавства; зобов'язати КП «Київпастранс» забезпечити здійснення витрат на консультативні, юридичні, інформативні, консалтингові, рекламні послуги відповідно до вимог чинного законодавства в межах затверджених фінансових планів; зобов'язати КП «Київпастранс» забезпечити здійснення витрат відповідно до вимог чинного законодавства; зобов'язати КП «Київпастранс» забезпечити отримання дозвільних документів (сертифікатів, паспортів, обладнання тощо) відповідно до умов укладених договорів; зобов'язати КП «Київпастранс» привести бухгалтерський облік у відповідність до вимог чинного законодавства з подальшим уточненням фінансової звітності за відповідний період (у разі необхідності); зобов'язати КП «Київпастранс» забезпечити отримання ліцензії для подальшого постачання теплової енергії або припинити здійснення постачання теплової енергії.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Вимога Держфінінспекції в м. Києві спрямована на корегування роботи підконтрольної установи та приведення її у відповідність із вимогами законодавства та у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Враховуючи, що на час подання позову залишаються невідшкодованими збитки, які зазначені в листі-вимозі, зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд.

Позивач підтримав позивні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в письмовому запереченні зазначає, що вимога Фінінспекції в частині відшкодування виявлених під час ревізії підконтрольної установи збитків не є обов'язковою для виконання, що унеможливлює задоволення адміністративного позову в цій частині.

В судове засідання представник відповідача проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та просив відмовити повністю.

В судовому засіданні 23.06.2015 року судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини 4 статті 122 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підставі п. 1.3.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в м. Києві на IV квартал 2014 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 09.10.2014 року № 4134, № 4135, № 4136, від 13.10.2014 року № 4150, від 16.10.2014 року № 4176, № 4175, від 20.10.2014 року № 4184, від 21.10.2014 року № 4193, від 22.10.2014 року № 4198 від 29.10.2014 року № 4224 начальником відділу Семенюк І.В., заступниками начальника відділу - Шеремет О.О. (з 17.10.2014 року), Ткачем Т.І. (з 23.10.2014 року), головними державними фінансовими інспекторами - Чуйко Ю.П., Молотковець Ю.П. (з 16.10.2014 року), Ніколайчук Є.І. (з 20.10.2014), Дерев'яга В.О. (з 24.10.2014 року), Масло В.М. (з 29.10.2014року), провідним державним фінансовим інспектором Вовк Н.В. (з 14.10.2014 року), старшим державним фінансовим інспектором Бондар Ю.В. проведено планову ревізію фінансово - господарської діяльності Комунального підприємства «Київпастранс» (надалі Підприємство), за період з 01.01.2012 по завершений звітний місяць 2014 року.

За результатами проведеної ревізії складено Акт від 15.12.2014 р. №11-30/3305 (надалі по тексту Акт).

Не погоджуючись з висновками Акту Відповідачем було подано заперечення, за результатами розгляду заперечення Відповідачем надіслано на адресу позивача Висновки від 02.01.2015 р.

За результатом перевірки Позивачем винесено Вимогу №26-11-14-14/639 від 27.06.2014 р. про усунення виявлених порушень.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

В частині позовних вимог щодо: зобов'язати КП «Київпастранс» усунути порушення на суму 189,08 тис. грн., в тому числі шляхом претензійно-позовної роботи, в іншому випадку забезпечити усунення порушення у порядку, визначеному ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України; обов'язати КП «Київпастранс» повернути кошти в сумі 20,97 тис. грн., в тому числі, шляхом претензійно-позовної роботи, в іншому випадку забезпечити усунення порушення у порядку, визначеному ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України; зобов'язати КП «Київпастранс» повернути кошти в сумі 24,03 тис. грн., в тому числі, шляхом претензійно-позовної роботи, в іншому випадку забезпечити усунення порушення у порядку, визначеному ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України; зобов'язати КП «Київпастранс» повернути кошти в сумі 0,98 тис. грн. у відповідності до вимог чинного законодавства; зобов'язати КП «Київпастранс» повернути кошти в сумі 291,79 тис.грн. у відповідності до вимог чинного законодавства, Суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2, пунктів 1, 7, 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (надалі - Закон 2939-XII), головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року N 499/2011, Держфінінспекція, відповідно до покладених на неї завдань, а також через підпорядковані територіальні органи, має право, зокрема, звертатись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави з позовом про стягнення таких збитків, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому є обов'язковою до виконання.

Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

З наведеного вбачається наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю про стягнення таких збитків, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня , 13 травня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14) та від 28 жовтня 2014року справа № 21-462а14).

У справі, яка розглядається, Держфінінспекція України пред'явила вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії.

При цьому, як з'ясовано судом, дана вимога вказує на виявлені збитки та їх розмір.

З огляду на те, що такі збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов, а не шляхом заявлення позову до підконтрольної установи про виконання вимоги.

Враховуючи те, що позивачем заявлено позовні вимоги, які не містить визначення конкретних осіб, до яких вимога має бути заявлена, відсутні посилання на конкретні дії, які повинні бути здійсненні, тобто обраний невірний спосіб захисту порушеного права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, в частині щодо: зобов'язати КП «Київпастранс» усунути порушення на суму 189,08 тис. грн., в тому числі, шляхом претензійно-позовної роботи, в іншому випадку забезпечити усунення порушення у порядку, визначеному ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України; обов'язати КП «Київпастранс» повернути кошти в сумі 20,97 тис. грн., в тому числі, шляхом претензійно-позовної роботи, в іншому випадку забезпечити усунення порушення у порядку, визначеному ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України; зобов'язати КП «Київпастранс» повернути кошти в сумі 24,03 тис. грн., в тому числі, шляхом претензійно-позовної роботи, в іншому випадку забезпечити усунення порушення у порядку, визначеному ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України; зобов'язати КП «Київпастранс» повернути кошти в сумі 0,98 тис. грн. у відповідності до вимог чинного законодавства; зобов'язати КП «Київпастранс» повернути кошти в сумі 291,79 тис.грн. у відповідності до вимог чинного законодавства.

В частині позовних вимог щодо зобов'язати КП «Київпастранс» відобразити в бухгалтерському обліку кредиторську заборгованість у відповідності до вимог чинного законодавства з подальшим уточненням фінансової звітності за відповідний період та зобов'язати КП «Київпастранс» забезпечити відображення в бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості у відповідності до вимог чинного законодавства, суд зазначає наступне.

Відповідачем надано суду бухгалтерські довідки з яких вбачається, що структурним підрозділом Відповідача - Службою енергетичного забезпечення здійснено коригування суми завищеної дебіторської заборгованості та приведено у відповідність до вимог чинного законодавства бухгалтерський облік шляхом відображення у фінансовій звітності за 1 квартал 2015 р., а саме; збільшено рядок 1420 «Нерозподілений прибуток (непокритий збиток)» та зменшено рядок 1125 «Дебіторська заборгованість за продукцію, товари, послуги на суму 622,6 тис. грн. - проведено коригування послуг за технічне забезпечення рекламних конструкцій у 2013 р. Дане коригування було відображено в зведеній фінансовій звітності по КП «Київпастранс» за 1 квартал 2015 р. На підтвердження зазначеному надаємо наступні документи: Баланс (форма №1) станом на 01.01.2015 р. (для порівняння), Баланс (форма №1) станом на 01.04.2015 р., звіт про власний капітал (форма №4) за 1 квартал 2015 р. та Пояснення до Балансу (Форма №1) станом на 31.03.2015 р., з яких вбачається: Станом на 01.01.2015 р.: Рядок 1420 «Нерозподілений прибуток (непокритий збиток) складає: (-2230690 тис. грн.); Рядок 1125 «Дебіторська заборгованість за продукцію, товари, послуги» складає: (41412 тис. грн.). Станом на 01.04.2015 р.: Рядок 1420 «Нерозподілений прибуток (непокритий збиток) складає: (-2222222 тис. грн.); Рядок 1125 «Дебіторська заборгованість за продукцію,товари,послуги» складає: (40790 тис. грн.); Різниця рядків за відповідні періоди складає: Рядок 1420: (8468 тис. грн.); Рядок 1125: (622 тис. грн.). Різниця рядка 1420 в сумі 8468,0 тис. грн. складається із сум по філіям та структурним підрозділам КП «Київпастранс», а саме: Куренівське ТРЕД: (315,2 тис. грн.) Служба Міських залізничних перевезень (9508,4 тис. грн.) Дарницьке ТРЕД (-396,0 тис. грн.). Дирекція по будівництву та утриманню ОТДІ (-310,4 тис. грн.) Служба енергетичного забезпечення (-23,3 тис. грн.) Служба енергетичного забезпечення (-3,0 тис. грн.) Служба енергетичного забезпечення (-622,6 тис. грн.).

Філією Відповідача - Автобусним парком № 8 здійснено коригування суми списаної дебіторської заборгованості шляхом коригування фінансового результату, що буде відображено у фінансовій звітності за 1 півріччя 2015 р. в сумі 19,28 тис. грн.

Відповідачем було проведено коригування дебіторської заборгованості ПП РВУ «Укр-Росьреклама» в сумі 11,05 тис. грн. та ТОВ «КГА ІПІ» на суму 3 тис. грн., на загальну суму 14,05 тис. грн. та буде відображено шляхом зменшення дебіторської заборгованості по коду рядка 1125 «Дебіторська заборгованість за продукцію, товари роботи послуги» у формі № 1 Баланс КП «Київпастранс» станом на 30.06.2015 р.

Також, Відповідачем здійснено коригування кредиторської заборгованості по ЗАТ «Завод комунального транспорту» в сумі 386,98 тис. грн. шляхом списання кредиторської заборгованості на доходи підприємства, яке відображено у фінансовій звітності за 1 півріччя 2015 р.

Відповідачем здійснено коригування завищеної дебіторської заборгованості по ТОВ «УКС» в сумі 38,19 тис. грн., яке відображено у фінансовій звітності за 1 півріччя 2015 р.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Відповідачем виконано вимоги Позивача в частині відображення кредиторської та дебіторської заборгованості в бухгалтерської звітності, що підтверджується бухгалтерськими звітності, які містяться в матеріалах справи, а отже, позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо зобов'язати КП «Київпастранс» забезпечити отримання ліцензії для подальшого постачання теплової енергії або припинити здійснення постачання теплової енергії, суд зазначає наступне.

Під час перевірки встановлено, що станом на 01.10.2014 року залишається не усуненим порушення: в Тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо №2, яке входить до складу Підприємства, за період, що підлягав ревізії на підставі договору укладеного з Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради від 27.09.2007 №14/07-П проводилось постачання теплової енергії в житловий будинок по вул. Дегтярівській, буд. 35/9 без наявності відповідної ліценції на загальну суму 105,1 тис. грн., що є порушенням п.42 ст.9 Закону України від 01.06.2000 № 1775-ІІІ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», п.9 постанови Кабінету Міністрів України від 14.11.2000 №1698 «Про затвердження переліку органів ліцензування».

Ревізією наявності ліцензій при наданні Підприємством іншим підприємствам, організаціям тощо окремих послуг встановлено, що в порушення п.42 ст.9 Закону України від 01.06.2000 №1775-111 «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.11.2000 №1698 «Про затвердження переліку органів ліцензування» Тролейбусним ремонтно-експлуатаційним депо №2, яке входить до складу Підприємства, за період, що підлягав ревізії на підставі укладених договорів з Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради від 27.09.2007 №14/07-П та з Комунальним підприємством Центр обслуговування споживачів Шевченківського району м. Києва від 19.08.2014 №19/08-Т проводилось постачання теплової енергії в житловий будинок по вул. Дегтярівській, буд. 35/9 без наявності відповідної ліценції. Загальна вартість відпущеного тепла протягом перевіряємого періоду становить 568471,56 грн., сума надходжень грошових коштів від ГІОЦ КМДА та КП «ЦОС Шевченківського району» становить 560244,35 гривень.

В матеріалах справи наявна копія ліцензій: АЕ № 288114 на виробництво теплової енергії, АЕ № 288115 на транспортування теплової енергії, АЕ № 288116 на постачання теплової енергії терміном дії з 04.11.2014 р. по 04.11.2019 р.

Крім того, Відповідач зазначає, що на момент звернення Державної фінансової інспекції в м. Києві з адміністративним позовом про зобов'язання вчинення дій Відповідачем вимоги виконано, про що повідомлено Позивача листом № 01/395-1 від 27.03.2015 р.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині щодо зобов'язати КП «Київпастранс» забезпечити отримання ліцензії для подальшого постачання теплової енергії або припинити здійснення постачання теплової енергії є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. (ч.1) В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. (ч.2) Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи. (ч.3) Суд може збирати докази з власної ініціативи. (ч.5) Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. (ч.6 ст.71 КАС України).

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд приходить до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються доказами, що свідчить про не обґрунтованість позовних вимог.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття.

Суддя А.Б. Федорчук