Справа № 22-ц-9319/11
Суддя: Яцина В. Б.
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа№22-а-9319/2011р. Головуючий 1 інстанції-Соколова К.А.
Категорія:пенсійна ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2011 року. м. Харків.

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження питання про ухвалення додаткової постанови по справі за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 26 серпня 2010 року

по справі позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання дій незаконними та зобовязання перерахунку і виплату пенсій, як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС, -

В СТАНОВИЛА:

04.08.2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати діяльність відповідача незаконною. Зобов'язати відповідача з 01.03.2001 по 31.12.2007 року та з 01 листопада 2009 року провести згідно встановленої третьої групи інвалідності перерахунок та виплату заборгованості пенсії в розмірах, встановлених ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року N 796-ХІІ (далі - Закон N 796-ХІІ), в мінімальному обємі у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, визначеної за нормою ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІУ).

Також ОСОБА_2 заявив про зобовязання відповідача встановити підвищення до пенсії як інваліду військової служби, прирівняному до інваліда війни відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» III групи - в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2005 року та провести відповіді виплати.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 26 серпня 2010 року позов ОСОБА_2 було повністю задоволено.

Визнано незаконними дії відповідача по не виконанню приписів ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що призвели до порушення прав ОСОБА_2 на своєчасне нарахування та отримання в належних розмірах пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за період з 01.03.2001 року по 31.12.2007 року та з 01.11.2009 року по 26.08.2010 року.

Зобовязаний відповідач провести перерахунок позивачу відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, та провести виплату належних сум відповідно до закону, з урахуванням виплачених сум, за період з 01.03.2001 року по 31.12.2007 року та з 01.11.2009 року.

Визнані незаконними дії відповідача по не виконанню з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2005 року приписів ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що призвели до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання в належному розмірі підвищення до пенсії, як інваліду війни.

Зобовязаний відповідач провести перерахунок позивачу підвищення до пенсії, як інваліду війни Ш групи, відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, за період з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2005 року, та провести виплату належних сум відповідно до закону, із врахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з таким рішенням Управління ПФУ в Балаклійському районі Харківської області в апеляційній скарзі поставило питання про його скасування та відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому апелянт просив застосувати наслідки спливу трирічного строку позовної давності, передбаченої ст.. 257 ЦК України.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2011 року вказане рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 26 серпня 2010 року було змінено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо визначення розміру пенсії по інвалідності та додаткової пенсії позивачу за період з 15 березня 2007 до 01 січня 2008р. в розмірі, меншому, ніж передбачено законом.

Зобовязаний відповідач здійснити перерахунок та провести відповідні виплати пенсії позивачу відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 15 березня 2007 до 01 січня 2008р.

В іншій частині рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Однак у постанові колегії судів апеляційного суду була розглянута скарга, досліджений та вирішено питання про його зміну лише позову ОСОБА_2 щодо неправомірних дій Управління ПФУ та визначення належного розміру основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, призначеної позивачу відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Визнання апеляційним судом протиправними дій відповідача щодо визначення розміру пенсії по інвалідності не стосується підвищення до основної та додаткової пенсії позивача з підстав, передбачених ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином по апеляційній скарзі стосовно інших позовних вимог ОСОБА_2: щодо визнання дій незаконними та перерахунку і доплати підвищення до пенсії як інваліду 3-ї групи з підстав, передбачених ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі 200 мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2005 року, апеляційний суд не постановив свого рішення.

Оскільки з цього приводу судом досліджувалися докази, цей позов наведений в описовій частині постанови апеляційного суду від 30 травня 2011 року то відповідно до положень ст. 168 КАС України у даному випадку наявні підстави для виправлення цього недоліку шляхом прийняття апеляційним судом додаткового судового рішення.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 з визнанням незаконними дії відповідача по не виконанню з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2005 року приписів ч. 4 ст. 13 Закону

України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязання відповідача провести перерахунок позивачу підвищення до пенсії, як інваліду війни Ш групи, відповідно до вказаної норми Закону України в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком у зазначений період, та проведення виплати належних сум відповідно до закону, із врахуванням виплачених сум, - суд першої інстанції припустився порушення норм матеріального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є підставою скасування рішення суду першої інстанції та постановления нового рішення в цій частині.

Так суд першої інстанції з посиланням на ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" згідно з якою суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, помилково не застосував наслідки спливу позовної давності, які передбачені ч. 4 ст. 267 ЦК України, про що заявив відповідач при розгляді справи.

При цьому суд першої інстанції безпідставно застосував вказану норму права, оскільки не взяв до уваги, що спір виник щодо розміру пенсії, яка за ст. 63 Закону N 796- ХП сплачуються за рахунок державного бюджету, а не Пенсійного фонду України, і тому вказані правила ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" чи аналогічна норма ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при таких обставинах не застосовуються.

Разом з тим, підвищення до пенсії як інваліду 3-ї групи відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у вказаний період, з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2005 року, гарантувалися особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, - тому позивач мав щонайменше «законні сподівання» на одержання відповідної суми за державні кошти і таке сподівання необхідно вважати «майном» у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тобто предмет спору має для позивача цивільно-правове значення.

Оскільки таким чином повноваження Управління ПФУ з адміністрування виплат пенсіонеру вказаного підвищення до його пенсії за своїм змістом є наданням послуги по управлінню майном фізичної особи, то у даному випадку підлягають застосовуванню саме загальні правила позовної давності, передбачені ст. 257, ч. 4 ст. 267 ЦК України ЦК України, а не ст. 99 КАС України, яка у порівнянні з нормами цивільного судочинства, за якими відбувся розгляд справи в районному суді, обмежує в часі право особи на судовий захист і погіршує доступність до правосуддя, що виходячи із обовязків держави у забезпеченні права особи на справедливий суд, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - є неприпустимим.

Виходячи з наведених обставин та правого обґрунтування, оскільки про застосування наслідків спливу трирічної позовної давності було заявлено відповідачем при розгляді справи, то відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України ОСОБА_2 з цих підстав необхідно відмовити у задоволенні позову про визнання незаконними дій відповідача по не виконанню з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2005 року приписів ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязання відповідача провести перерахунок позивачу підвищення до пенсії, як інваліду війни Ш групи, відповідно до вказаної норми Закону України в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком у зазначений період, та - проведення виплат належних сум відповідно до закону.

Таким чином рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 26 серпня 2010 року в цій частині підлягає скасуванню, із прийняттям нової постанови, а скарга Управління ПФУ - частковому задоволенню.

Керуючись абз. 15 п. 1 розділу XII Прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. сг. 160, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. З ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст.сг. 207,210-212, 254 КАС України, колегія суддів апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області задовольнити частково.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 в частині зобовязання відповідача встановити підвищення до пенсії як інваліду військової служби, прирівняному до інваліда війни відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Ш групи -- в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 березня 2001 року по 31 грудня 2005 року та проведення відповідної виплати - відмовити, а рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 26 серпня 2010 року в цій частині скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: