Справа № 688/1370/15-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/1370/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Цідик А.Ю.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

09 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі про визнання неправомірними дій щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії та зобов"язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі про визнання неправомірними дій щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії та зобов"язання вчинити дії.

Відповідно до постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2, частини першої ст.183-2 КАС України.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з з 06.07.2010р. позивач отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.12.2014р., залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.03.2015р.,ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області задоволений, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням сум надбавок, премій та інших виплат, відповідно до довідки виконавчого комітету Шепетівської міської ради №01-26/2476 від 11.09.2014р. з 29.09.2014р. При цьому, розмір пенсії позивача - 81% від суми заробітної плати не був предметом розгляду означеної справи.

У березні 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до вищевказаного судового рішення. Проте, листом від 07.04.2015р. у такому перерахунку їй було відмовлено, оскільки Управлінням зроблено перерахунок пенсії виходячи з 70% від суми заробітної плати, обрахованого відповідно до зазначеної вище довідки, а не з 81%.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач і звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Суд першої інстанції частково задовольняючи адміністративний позов виходив з того, з що відповідач діяв не на підставі, поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно з ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 2 ст. 33 цього Закону встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Види надбавок, які враховуються при призначенні пенсій відповідно до Закону, встановлені постановою Кабінету Міністрів України №268 від 09 березня 2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівникам апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». До них відносяться надбавки: за високі досягнення у праці, за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «заслужений», доплата за науковий ступень.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Статтею 2 цього Закону та Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати, у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Крім того, врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсі, і статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини першої цієї статті, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року визначаються виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, відповідачем було обмежено право позивача на отримання пенсії в розмірі 81%, яку позивачу вже було призначено, і даний розмір не міг бути зменшений до 70 %.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати у відповідності до наведених вище нормативно-правових актів є складовою заробітної плати. На їх суми нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, постанова місцевого суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, зміні або скасуванню не підлягає, а апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі залишити без задоволення, а постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді