Справа № 2а-14257/12/2670
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04 червня 2015 року 14 год. 29 хв. № 2а-14257/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., при секретарі судових засідань Махиньку Ю.О., за участю представників позивача та відповідача, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Аудиторської палати України про визнання незаконним та скасування рішення.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 04 червня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) від 05 листопада 2012 року відмовлено повністю у задоволенні позову ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) до Аудиторської палати України (далі - відповідач, АПУ) про визнання незаконним та скасування рішення АПУ від 27 вересня 2012 року № 257/6.2 "Про застосування стягнення" (далі - оскаржуване рішення).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2013 року постанову суду першої інстанції від 05 листопада 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2012 року та ухвалу суду апеляційної інстанції від 16 січня 2013 року скасовано, а справу № 2а-14257/12/2670 (далі - справа), направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до норм Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для нового розгляду та вирішення справи визначено суддю Данилишина В.М., відповідною ухвалою якого справу прийнято до провадження та її призначено до нового розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представники позивача підтримали позов та просили задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та доказах, наданих суду на його обґрунтування, а представник відповідача не визнала позов та просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2015 року вбачається, що рішення судів попередніх інстанцій скасовано у зв'язку з тим, що ними не з'ясовано усі обставини, необхідні для всебічного, повного і об'єктивного розгляду та вирішення справи по суті.

Врахувавши позицію, викладену в ухвалі суду касаційної інстанції від 31 березня 2015 року, на новому розгляді справи судом першої інстанції, у тому числі додатково, з'ясовано наступне.

Так, відповідно до сертифіката аудитора № 005414, виданого згідно з рішенням АПУ від 26 червня 2003 року № 124, ОСОБА_2 здійснює аудиторську діяльність.

20 грудня 2011 року відбулися регіональні збори аудиторів міста Києва та Київської області (далі - збори), на яких, зокрема, вирішувалося питання про обрання кандидатів у делегати на з'їзд аудиторів. У зборах також приймала участь ОСОБА_2

Після проведення зборів до АПУ надійшло звернення директора товариства з обмеженою відповідальністю "АФ" "Дігрешн груп" (далі - ТОВ "АФ" "Дігрешн груп"), у якому зазначено, що ОСОБА_2 намагалася зірвати збори шляхом розповсюдження недостовірної інформації про фальсифікацію та усіляко підбурювала аудиторів (далі - звернення).

За результатами розгляду звернення, 23 січня 2012 року дисциплінарною комісією АПУ відкрито дисциплінарне провадження, звернення направлено до комісії для перевірки фактів порушень ОСОБА_2 вимог законодавства та норм професійної етики.

За дорученням голови АПУ, з метою обґрунтованого розгляду комісіями АПУ звернення, секретаріатом АПУ направлено ОСОБА_2 лист від 07 лютого 2012 року № 2-195 із проханням ознайомитися зі змістом звернення та надати обґрунтовані пояснення щодо інформації, викладеної у ньому.

У відповідь на вказаний лист ОСОБА_2 направлено АПУ пояснення у формі листа від 20 лютого 2012 року.

Повідомленням АПУ від 16 лютого 2012 року № 2-246П ОСОБА_2 поінформовано, що засідання комісії АПУ з контролю якості та професійної етики, на розгляд якого поставлено питання про порушення ОСОБА_2 норм професійної етики, призначено на 22 лютого 2012 року, а засідання дисциплінарної комісії АПУ - на 23 лютого 2012 року.

За результатами розгляду матеріалів звернення на засіданні 25 квітня 2012 року, комісією з контролю прийнято рішення передати результати перевірки порушень ОСОБА_2 вимог законодавства та норм професійної етики на розгляд дисциплінарної комісії АПУ. Результати зазначеної перевірки оформлено відповідною довідкою.

У подальшому оскаржуваним рішенням, за неналежне виконання професійних обов'язків, до ОСОБА_2 застосовано стягнення у вигляді попередження.

У контексті вище викладених обставин суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.ст. 12, 22 Закону України "Про аудиторську діяльність", повноваження Аудиторської палати України визначаються цим Законом та Статутом Аудиторської палати України.

Статут Аудиторської палати України приймається двома третинами голосів від загальної кількості членів Аудиторської палати України.

Аудиторська палата України: 1) здійснює сертифікацію осіб, які мають намір займатися аудиторською діяльністю; 2) затверджує стандарти аудиту; 3) затверджує програми підготовки аудиторів та за погодженням з Національним банком України програми підготовки аудиторів, які здійснюватимуть аудит банків; 4) веде Реєстр; 5) здійснює контроль за дотриманням аудиторськими фірмами та аудиторами вимог цього Закону, стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів; 6) здійснює заходи із забезпечення незалежності аудиторів при проведенні ними аудиторських перевірок та організації контролю за якістю аудиторських послуг; 7) регулює взаємовідносини між аудиторами (аудиторськими фірмами) в процесі здійснення аудиторської діяльності та у разі необхідності застосовує до них стягнення; 8) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та Статутом Аудиторської палати України.

Щорічно Аудиторська палата України отримує від аудиторських фірм та аудиторів звіти про виконані ними роботи, здійснює їх аналіз та подає до Кабінету Міністрів України узагальнену інформацію про стан аудиторської діяльності в Україні.

За неналежне виконання професійних обов'язків до аудитора (аудиторської фірми) можуть бути застосовані Аудиторською палатою України стягнення у вигляді попередження, зупинення чинності сертифіката на строк до одного року або анулювання сертифіката, виключення з Реєстру.

Порядок застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень визначається Аудиторською палатою України.

Рішення Аудиторської палати України щодо застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень можуть бути оскаржені до суду.

До аудиторів можуть бути застосовані інші види відповідальності відповідно до закону.

Аудитор та аудиторська фірма не несуть дисциплінарної, адміністративної, цивільно-правової та кримінальної відповідальності за подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, інформації про фінансову операцію, навіть якщо такими діями завдано шкоди юридичним або фізичним особам, та за інші дії, якщо вони діяли в межах виконання Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Порядок застосування до аудиторів (аудиторських фірм) стягнень за неналежне виконання професійних обов'язків затверджено рішенням АПУ від 15 листопада 2007 року № 184/4 (далі - Порядок №184/4), на підставі якого АПУ приймаються рішення про застосування стягнень.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.4 розділу ІІ Порядку № 184/4, дисциплінарне провадження здійснюється Дисциплінарною комісією АПУ згідно із вимогами цього Порядку.

Підставами для відкриття дисциплінарного провадження можуть бути: рішення АПУ; результати зовнішніх перевірок системи контролю якості аудиторських послуг або вчинення аудиторською фірмою (аудитором) перешкод при здійсненні АПУ контролю за дотриманням вимог Закону України "Про аудиторську діяльність", стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів або непроходження аудиторською фірмою (аудитором) зазначеного контролю у визначений АПУ термін без поважних причин; неподання аудиторською фірмою (аудитором) в установлений АПУ термін звіту про виконані роботи за минулий рік (форма N 1-аудит) або зазначення у звіті недостовірної інформації щодо обсягу наданих послуг, надання недостовірної інформації в документах аудиторської фірми (аудитора), що подані до АПУ, яка стала відома АПУ після внесення заявника до Реєстру аудиторських фірм та аудиторів; подання Голови АПУ в зв'язку із виявленням фактів неналежного виконання аудиторами (аудиторськими фірмами) професійних обов'язків; подання Комісій АПУ за результатами перевірок дотримання аудиторами (аудиторськими фірмами) вимог Закону України "Про аудиторську діяльність", стандартів аудиту, норм професійної етики та рішень АПУ; інші підстави для порушення дисциплінарного провадження щодо аудиторів (аудиторських фірм) згідно з вимогами чинного законодавства.

Не можуть бути предметом дисциплінарного провадження дії або висловлювання суб'єктів аудиту, сутність яких кваліфікується виключно судовими органами за Кримінальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення. У випадку коли судовими або іншими органами виявлено порушення Кримінального кодексу України або Кодексу України про адміністративні правопорушення, таке виявлення є підставою для відкриття дисциплінарного провадження.

Рішенням АПУ від 27 листопада 2008 року № 196/7 затверджено Порядок проведення перевірок матеріалів скарг, які надходять до Аудиторської палати України, щодо недотримання аудиторськими фірмами та аудиторами законодавства України, стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів, рішень Аудиторської палати України при наданні ними аудиторських послуг (далі - Порядок № 196/7).

Зокрема, згідно з п. 1.1 Порядку № 196/7, цей Порядок розроблено відповідно до Закону України "Про аудиторську діяльність", рішення Аудиторської палати України від 27 вересня 2007 року № 182/3 "Про затвердження Концептуальної основи контролю аудиторської діяльності в Україні" з метою встановлення єдиних правил і процедур здійснення перевірок матеріалів скарг, які надходять до Аудиторської палати України (далі - АПУ), щодо недотримання аудиторськими фірмами та аудиторами законодавства України, стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів, рішень АПУ при наданні ними аудиторських послуг.

Перевірки матеріалів скарг, які надходять до АПУ, здійснюються Комітетом з контролю якості аудиторських послуг (далі - Комітет) відповідно до положень цього Порядку та інших нормативних документів, затверджених АПУ.

У ході нового розгляду справи судом з'ясовано, що зі зверненням про неналежну поведінку ОСОБА_2 звернулося тільки ТОВ "АФ" "Дігрешн груп" в особі його директора, яке не підпадає під поняття "третя сторона", оскільки 20 грудня 2011 року на зборах брали участь тільки сертифіковані аудитори. Звернень (скарг) до АПУ від третіх осіб на дії аудитора ОСОБА_2 при наданні аудиторських послуг не надходило.

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження заявленого ТОВ "АФ" "Дігрешн груп" у зверненні (скарзі) діяння - порушення ОСОБА_2 норм аудиторської етики.

Відповідно до п. 1.2 розділу І Порядку №196/7, скарга - письмове звернення фізичної або юридичної особи до АПУ, в якому чітко ідентифіковано особу, що звертається, місце її проживання (місцезнаходження), дата складання скарги та в якому викладені факти та/або обставини, що свідчать або можуть свідчити про недотримання з боку аудиторів та/або аудиторських фірм вимог Закону України "Про аудиторську діяльність", інших нормативно-правових актів України, стандартів завдань, норм професійної етики аудиторів, рішень АПУ при здійсненні ними аудиторської діяльності.

Разом з тим, згідно з п. 1.2 розділу І Інструкції про затвердження порядку розгляду звернень, що надходять до Аудиторської палати України, затвердженою рішенням АПУ від 15 листопада 2007 року № 184/2 (далі - Інструкція № 184/2), звернення - це викладені заявником у письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги; письмові звернення - це викладені в письмовій формі пропозиції, заяви, скарги, надіслані поштою чи передані заявником особисто або через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства; усні звернення - це викладені в усній формі пропозиції, заяви, скарги, записані Головою АПУ під час особистого прийому.

Отже, підсумовуючи усе вище викладене, суд зазначає, що фактично дисциплінарне стягнення до ОСОБА_2 застосовано за дії, вчинені у ході проведення зборів, тобто, не при наданні аудиторських послуг. Такі дії могли бути класифіковані згідно з нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_2 до Аудиторської палати України про визнання незаконним та скасування рішення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

При цьому, згідно з нормами постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7, акт суб'єкта владних повноважень може бути скасовано тільки у разі визнання його протиправним, тобто таким, що порушує права та законні інтереси особи, оскільки, скасування такого акта є способом захисту порушеного права, який застосовується у разі, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Аудиторської палати України від 27 вересня 2012 року № 257/6.2 "Про застосування стягнення".

3. Присудити на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) здійснений нею судовий збір у розмірі 32,19 грн. (Тридцять дві гривні дев'ятнадцять копійок) із Державного бюджету України.

Копії постанови у повному обсязі направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 11 червня 2015 року