Справа № 809/254/15
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 р. Справа № 876/2732/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Затолочного В.С., Запотічного І.І.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

з участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Ковалівського колективного підприємства «Меткабель» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області до Ковалівського колективного підприємства «Меткабель» про стягнення заборгованості в сумі 2095, 20 грн,-

В С Т А Н О В И Л А:

21.01.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах у розмірі 2095, 20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач в порушення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663, не відшкодував фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за листопад-грудень 2014 року в розмірі 2095, 20 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Ковалівського колективного підприємства «Меткабель» (ідентифікаційний код 20546793, що знаходиться за адресою: 78293 Івано-Франківська область, Коломийський район, село Ковалівка, вулиця Шахтарська, будинок 20-А) на користь Управління Пенсійного фонду України м.Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області (ідентифікаційний код 37904176, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, місто Коломия, вулиця Валова, будинок 47а) заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за списком № 2 ОСОБА_2 в розмірі 2095 (дві тисячі дев'яносто п'ять) гривень 20 копійок.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необгрунтованою, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскільки додаткова угода між Україною та Російською Федерацією про порядок відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам, які отримували заробітну плату на підприємствах Російської Федерації не укладалась, а пенсія на пільгових умовах призначається в Україні, усі витрати має нести держава Україна в особі Пенсійного Фонду.

У ході апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_1 надав пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок підприємства відшкодувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсії згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не залежить від того, з якого заробітку обчислено пенсію, а тому врахування для обчислення пенсії заробітку отриманого ОСОБА_2 в ВАТ «Стальконструкція-Фаст» в період з 19.04.2007 по 31.12.2012 роки, не звільняє відповідача від відшкодування зазначених витрат чи відшкодування таких витрат у меншому розмірі.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що відповідач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа та взятий на облік в управлінні Пенсійного фонду України в м.Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області.

На адресу відповідача було надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2014 року, який отримано в.о. головного бухгалтера відповідача, про що свідчить підпис останнього на вказаному розрахунку (а.с. 8).

Згідно вказаного розрахунку, з 2014 року частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, яку має компенсувати ККП «Меткабель», ОСОБА_4 57,02% що становить 643,36 грн., ОСОБА_2 50,29%, що становить 1524,85 грн. та ОСОБА_5 35,02%, що становить 321,26 грн. щомісячно. Всього позивачем здійснено в листопаді-грудні 2014 року виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_2 на загальну суму 3049,70 грн. Як видно з довідки-розрахунку позивача сум боргу, витягу з картки особового рахунку за спірний період, ККП «Меткабель» оплачено позивачу в відшкодування його витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_2 на суму 954,50 грн. Решту суми - 2095,20 грн., що складає заборгованість з відшкодування виплати та доставки пільгової пенсії ОСОБА_2, відповідач не визнає боргом.

Оскільки відповідач не визнає боргом витрати на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах в розмірі 2095,20 грн. позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Згідно п.2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Абзацом четвертим пункту першого статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що об'єктом оподаткування для платників збору є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»- «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього закону.

Згідно абзацу третього пункту першого статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюється ставка збору у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону, а саме фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»- «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до абзацу першого пункту 6.1 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, підлягають відшкодуванню в розмірі 100% фактичних витрат на виплату і доставку таких пенсій.

Згідно пунктів 6.4, 6.5, 6.8, 6.9 розділу 6 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Керуючись вищенаведеним, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача в їх користь 2095, 20 грн., оскільки відповідачем фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій відшкодовані не були.

Крім цього колегія суддів вважає покликання апелянта зазначенні в апеляційній скарзі безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року (надалі - Угода), пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється згідно законодавства держави, на території якої вони проживають.

Статтями 5, 6 Угоди передбачено, що її дія розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які передбачені чи будуть передбачені законодавством держав-учасниць Угоди. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 40 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

З наведеного можна дійти висновку, що страховий стаж набутий згідно Угоди враховується до страхового стажу під час призначення пенсії, а для обчислення розміру пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до статей 98, 99 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв'язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3з 09.01.2013 року призначено пільгову пенсію за віком згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому було враховано наявність в ОСОБА_2 трудового стажу в 6 років 3 місяці 13 днів, здобутого на ККП «Меткабель», що підтверджено відповідачем у виданій ним довідці про підтвердження пільгового стажу.

Також судом першої інстанції встановлено та колегією суддів не заперечується, що з поданих позивачем копій матеріалів пенсійної справи під час призначення пільгової пенсії відповідачем було враховано страховий стаж набутий ОСОБА_2 у 2007-2012 роках у ВАТ «Стальконструкція-Фаст» (Російська Федерація), однак не враховано заробіток за цей період, оскільки на час призначення пенсії не було проведено перевірку достовірності видачі довідки про заробіток за зазначений період на згаданому підприємстві Російської Федерації. 01.07.2013 позивачем було отримано відповідь з Управління № 5 Головного управління Пенсійного фонду Російської Федерації № 10 по м. Москва і Московській області про направлення документів, які підтверджують достовірність довідки про заробіток ОСОБА_2 в ВАТ «Стальконструкція-Фаст» у період з 19.04.2007 по 31.12.2012 роки. У зв'язку з викладеним, Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області згідно розпорядження № 190341 від 03.07.2013 року проведено з 09.01.2013 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням зазначеного вище заробітку, внаслідок чого розмір його пенсії встановлено в сумі 2977,33 грн., а з грудня 2013 року, у зв'язку зі зміною прожиткового мінімуму, в сумі 3032,11 грн.

Таким чином, враховуючи, що частка плати ККП «Меткабель» складає 50,29%, то сума витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, яка підлягає відшкодуванню цим підприємством становить 1524,85 грн.

Керуючись вищенаведеним колегія суддів вважає правомірними та такими якими ґрунтуються на законодавстві України вимоги позивача, щодо стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах у розмірі 2095, 20 грн.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ковалівського колективного підприємства «Меткабель» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у справі №809/254/15- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М. Ліщинський

Судді В.С.Затолочний

І.І.Запотічний