Справа № 233/2319/15-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернецький В.А.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року справа №233/2319/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Васильєвої І.А., Гайдар А.В., Жаботинської С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4, першого заступника начальника Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2015 р. у справі № 233/2319/15-а (головуючий І інстанції Чернецький В.А.) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 першого заступника начальника Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася 30 квітня 2015 року з адміністративним позовом до першого заступника начальника Костянтинівської об'єднанної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області ОСОБА_4 в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення АА № 187237 від 17 квітня 2015 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 2550 гривень, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 1-2).

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_5 задоволено, постанову від 17 квітня 2015 року АА № 187237 скасовано, а справу закрито (а.с. 38-39).

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясуваня обставин, що мають значення для справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що посадова особа Костянтинівської ОДПІ під час розгляду справи про адміністративне правопорушення діяла на підставі в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Апелянт наполягає на тому, що судом першої інстанції не враховано те, що Закон 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» не скасовує обов'язків визначених ч.2 ст. 6 Закону України № 2464, а дає можливість платникам єдиного внеску на період проведення АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі. Умовою такого звільнення (відстрочення) є заява у довільній формі, яка подається до контролюючого органу за основним місцем обліку або за місцем тимчасового проживання не пізніше 30 календарних днів, наступних за днем закінчення АТО, та сертифіката Торгово-промислової палати України. Апелянт звертає увагу на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2015 року по справі К/19383/15 якою зупинено виконання постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року предметом яких було визнання нечинним розпорядження КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053». Отже на думку апелянта, наявність сертифікату (висновку) Торгово-промилової палати за відсутністю затвердженого переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція не дає змоги застосувати норми Закону України № 1669 та не дає підстав для звільнення від відповідальності посадової особи ОСОБА_5 як головного бухгалтера платника єдиного внеску КП «Костянтинівське трамвайне управління».

В судове засідання апелянт не прибув, надіслав на адресу суду заяву про розгляду справи у його відсутність.

Позивач в судове засідання не прибула, належним чином повідомлена про розгляд справи, надала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ст. 195 ч.1 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Постановою першого заступника начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області від 17 квітня 2015 року серія АА 187237, ОСОБА_5, головного бухгалтера КП «КТУ» піддано адміністративному стягненню за ст. 165-1 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу 2550 гривень за несплату єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2015 року, нарахованого в сумі 28167,45 гривень, по граничному строку сплати 20.02.2015 року , збільшено недоїмки - 554080,68 грн. фактично не сплачено особою, яка протягом року піддана адміністративному стягненню за таке ж порушення, чим порушено п.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (а.с. 4).

Не погодившись з зазначеною постановою ОСОБА_5 була змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції зробив висновок про те, що у складі правопорушення скоєного ОСОБА_5 умислу на скоєння умисного адміністративного правопорушення не встановлено, відповідач не довів що позивач мала можливість і повинна була з наявних коштів сплатити відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» необхідні суми до бюджету як посадова особа підприємства.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано,тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 234-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення , органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення щодо порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (ст. 165-1). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники. Отже судова колегія з урахуванням викладених норм робить висновок про наявність компетенції у першого заступника начальника Костянтинівської ОДПІ на прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 165-1 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 288 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення. Отже у разі незгоди з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, встановлено законодавче право її оскарження до суду.

Щодо наявності в діях (бездіяльності) ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 165-1 КпАП України, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до диспозиції ч.5 ст. 165-1 КпАП України, передбачено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, вчинено особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі порушення, тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності від 150 до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 284 КпАП України, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон 1669), внесено зміни у Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» , а саме розділ VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 93 такого змісту: платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

На виконання абзацу третього пункту 5 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО», розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до додатку до розпорядження м. Костянтинівка (Костянтинівська міська рада) значиться як місто в якому проводиться антитерористична операція.

Разом з тим, відповідно до Розпорядження від 5 листопада 2014 р. № 1079-р Кабінетом Міністрів України зупинена дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція". Проте 15.04.2015р. у справі №826/18330/14 Київським апеляційним адміністративним судом залишено без змін постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року, якою визнано нечинним розпорядження КМУ № 1079-р від 5 листопада 2014 р. «Про зупинення дії розпорядження КМ України від 30.10.2014 р. № 1053» та на виконання положень ч.1 ст. 171 КАС України, зобов'язано Кабінет Міністрів України невідкладно опублікувати резолютивну частину даної постанови суду у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Отже постанова суду набрала законної сили з дня прийняття ухвали Київського апеляційного адміністративного суду. На даний час розпорядження КМУ внесено до єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Посилання апелянта на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2015 року якою зупинено виконання постанови окружного адміністративного суду м. Києва та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду, судова колегія не приймає, оскільки постанову по справі про адміністративне правопорушення прийнято 17 квітня 2015 року, до винесення ухвали ВАСУ. Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що на даний час не зупинено дію нормативно-правового акту - розпорядження КМУ від 5 листопада 2014 р. № 1079-р. з урахуванням вимог ст. 171 КАС України та ст. 117 КАС України.

Як встановлено судом апеляційної інстанції в матеріалах справи в наявності лист Донецької торгово-промислової плати від 22 квітня 2015 року № 358/1/12.12-03 щодо засвідчення форс-мажорних обставин яким також роз'яснюються вимоги п.93 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо звільнення від виконання обов'язків частини 2 статті 6 на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на підставі заяви платника єдиного внеску, яка подається органу доходів і зборів у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення АТО (а.с. 5).

З урахуванням викладеного судова колегія звертає увагу на те, що в діях (бездіяльності) ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КпАП України судова колегія зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України. Зазначені справи розглядаються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Відповідно до вимог ч.4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов крім іншого, може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Крім того, ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову крім іншого про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень. Отже закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не входить до повноваження адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС. На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника начальника Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області ОСОБА_4 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2015 р. у справі № 233/2319/15-а задовольнити частково.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2015 р. у справі № 233/2319/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до першого заступника начальника Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 17 квітня 2015 року серія АА 187237 першого заступника начальника Костянтинівської ОДПІ Головного Управління Міндоходів у Донецькій області ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Постанова прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді А.В. Гайдар

С.В. Жаботинська