Справа № 303/1302/14-а
Суддя: Довжанин В. М.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №303/1302/14-а
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого судді Довжанин В.М.

при секретарі Пуга В.П.

з участю: позивача ОСОБА_1

представник відповідача Арендаш В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України про скасування постанови Державної виконавчої служби України від 11.02.2013 року про закриття виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом до Державної виконавчої служби України про скасування постанови Державної виконавчої служби України від 11.02.2013 року про закінчення виконавчого провадження.

Позовні вимоги мотивує тим, що 11 лютого 2013 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімова Ася Назимівна закрила виконавче провадження по виконавчому листу №2-а-198-9X10, виданому 18 липня 2012 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області щодо стягнення одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності військовослужбовця у розмірі п`ятирічного грошового забезпечення - 60 грошових забезпечень за останньою посадою. Дану постанову позивач отримав 26 лютого 2013 року.

В поданій скарзі від 27 лютого 2013 року позивач зазначав що станом на 11 лютого 2013 року отримав від відповідача лише 19126 грн. 00 коп., що складає 1/20 частину від суми призначеної судовим рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23 грудня 2010 року.

13 травня 2013 року позивач отримав відповідь на свою скаргу, при цьому йому було відмовлено у скасуванні постанови.

За таких обставин рішення про закриття виконавчого провадження, коли сам боржник на

власний розсуд визначає скільки йому виплатити стягувану є не правильним.

Представник відповідача подав до суду заперечення, які мотивував тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебував виконавчий лист Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2012 року № 2-а-198910 про визнання незаконною відмову начальника відділу забезпечення та контролю соціальних виплат департаменту фінансів міністерства оборони України ОСОБА_2 у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності військовослужбовця у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі інвалідності військовослужбовця у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі п`ятирічного грошового забезпечення - 60 грошових забезпечень за останньою посадою.

09.10.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику для виконання, стягувану - до відома.

В ході здійснення виконавчого провадження боржником згідно листа за № 248/3/62065 від 29.10.2012 року повідомлено про виконання виконавчого листа та надано копію платіжного доручення № 869 від 25.09.2012 року, відповідно до якого стягувачеві сплачено 19 126,80 грн.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу, 11.02.2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач в судовому засідання позов підтримав повністю, просив його задоволити з підстав, вказаних в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, просив відмовити в їх задоволенні з підстав, вказаних у запереченні.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи №2-а-1989/10 за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу забезпечення та контролю соціальних виплат Міністерства оборони України, третя особа Військовий комісаріат Закарпатської області про оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Мукачівського міськрайонного суду від 23 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 20112 року, у адміністративній справі №2-а-1989/10 за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу забезпечення та контролю соціальних виплат Міністерства оборони України, третя особа Військовий комісаріат Закарпатської області про оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративний позов задоволено: визнано незаконною відмову начальника відділу забезпечення та контролю соціальних виплат департаменту фінансів Міністерства оборони України Боторшина І.О. у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності військовослужбовця у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; зобов`язанно відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі інвалідності військовослужбовця у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі п`ятирічного грошового забезпечення - 60 грошових забезпечень за останньою посадою (а.с.58-61, 108-111 адмін.справи №2-а-1989/10).

На виконання даної постанови 18.02.2012 року позивач отримав виконавчий лист (довідковий лист адмін.справи №2-а-1989/10), який пред`явив до виконання у Державну виконавчу службу України.

Однак у при оформленні названого виконавчого листа Мукачівським міськрайонним судом було допущено помилку невідповідність його резолютивній частині постанови Мукачівського міськрайонного суду від 23 грудня 2010 року, а саме вказано про визнання незаконною відмову начальника відділу забезпечення та контролю соціальних виплат департаменту фінансів Міністерства оборони України ОСОБА_2 у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності військовослужбовця у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зобов`язанно відповідача виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі інвалідності військовослужбовця у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі п`ятирічного грошового забезпечення - 60 грошових забезпечень за останньою посадою, при цьому не зазначено зобов`язання відповідача нарахувати таку (а.с.173 адмін.справи №2-а-1989/10).

Так, згідно ч.ч.2, 4 стаття 257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (606-14).

Згідно ч.1, 2 ст. Закону України «Про виконавче провадження» (606-14) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Нормою п.4 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», зазначено, що у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення.

Відповідно вимог статей 258, 259 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» (606-14). Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

З питанням виправлення описки у виконавчому листі позивач ОСОБА_1 до суду не звертався.

На виконання виданого Мукачівським міськрайонним судом виконавчого листа 09.10.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику для виконання, стягувану - до відома.

В ході здійснення виконавчого провадження боржником повідомлено про виконання виконавчого листа та надано копію платіжного доручення № 869 від 25.09.2012 року, відповідно до якого стягувачеві сплачено 19 126,80 гривень.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 було виплачено одноразову грошову допомогу, 11.02.2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.11 названого державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином суд приходить до переконання, що позивачем не доведено незаконність постанови від 11 лютого 2013 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-1989/10, виданого Мукачівським міськрайонним судом 18.07.2012 року, а отже і відсутні підстави для скасування зазначеної постанови.

При цьому суд не бере до уваги як доказ надану позивачем ОСОБА_1 у судовому засіданні ксерокопію виконавчого листа №2а-1989/10, у якій різниться викладення резолютивної частини рішення з виконавчим листом, який перебував на виконанні у Державній виконавчій службі, і який направлений до Мукачівського міськрайонного суду разом з постановою про закінчення виконавчого провадження листом від 21.02.2013 року №В-13019/5.-738/5 (а.с.170-173 адмін.справи №2-а-1989/10), так як позивач не надав оригіналу даного документу та не зміг пояснити походження наданої ним копії.

Також, при прийнятті рішення, суд виходить з того, що постановою Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2013 року постанова Мукачівського міськрайонного суду від 23 грудня 2010 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2012 року скасовані, у задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника відділу забезпечення та контролю соціальних виплат Міністерства оборони України, третя особа Військовий комісаріат Закарпатської області, про визнання незаконною відмови у нарахуванні та виплаті одноразової допомоги та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 1, 2, 4 - 6, 10, 11, 14, 17, 69 - 71, 86, 160 163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ «Про виконавче провадження»,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України про скасування постанови Державної виконавчої служби України від 11.02.2013 року про закриття виконавчого провадження відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий В.М.Довжанин