Справа № 802/963/15-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/963/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Слободянюк М.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

09 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

Позивача: ОСОБА_2

Представника позивача: ОСОБА_3

Представника відповідача: Щур А.А.

Представника третьої особи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Державної фіскальної служби України , Шаргородського відділення Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулись до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України , Шаргородського відділення Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачами подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не врахована існуюча судова практика по розгляду цієї категорії справ; ідентифікаційним номер є цифровим кодифікатором людини, а не документа; предметом позову була бездіяльність податкового органу, який не вчинив відповідних дій. Під час розгляду справи суд не прийняв до уваги того, що норми Податкового кодексу /ПК/ України зменшили права громадян на переведення їх, як платників податків, на облік за раніше встановленою формою; позивачі вчинили конкретні дії щодо відмови від користування індивідуальним податковим номером, у зв'язку з чим, апелянти просили скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

Представники відповідачів проти апеляційної скарги заперечили та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року- без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось при апеляційному розгляді, звертаючись до суду першої інстанції та на аргументацію адміністративного позову, позивачі вказали на те, що позивачі є віруючими особами та прихожанами Української Православної Церкви, у зв'язку з чим письмово звернулись до відповідачів із заявами, у яких просили здійснювати в подальшому облік їх як платників податків та інших обов'язків платежів за прізвищем, іменем та по батькові, проставити у їхніх паспортах відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, не вносити без їх згоди інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків. Разом із тим, відповідачі фактично відмовили у вчиненні таких дій, посилаючись на вимоги Податкового кодексу України про облік платників податків, а саме необхідність ведення обліку за серією та номером паспорту або за номером облікової реєстраційної картки фізичної особи. Відтак, на думку позивачів, при проведенні обліку інформації про них як платників податків зберігається цифровий кодифікатор, тобто індивідуальний номер людини, що суперечить їхнім релігійним поглядам. Крім того відносно малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на практиці виникають обставини, за яких вимагається наявність кодифікатора (під час вступу до навчальних закладів, під час вчинення нотаріальних дій), у зв'язку з чим виникає необхідність у отриманні довідки з боку податкових органів з записом про наявність права проведення фінансових операцій без цифрових ідентифікаторів.

За таких обставин позивачі звернулися до суду з даним позовом в якому просили :

- зобов'язати Державну фіскальну службу України (відповідач 1) вилучити інформацію про них, яка була надана під час отримання податкового номеру, та у подальшому не вносити інформацію про них до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, використовуючи цифрові кодифікатори;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України (відповідач 1) зберегти за ними форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації - ст.ст. 28, 294, 296 ЦК України);

- зобов'язати Шаргородське відділення Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (відповідач 2) вилучити інформацію про них, яка була надана під час отримання податкового номеру, та у подальшому вести облік за раніше встановленими формами, тобто без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платників податків без використання серії та номеру паспорту (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації);

- зобов'язати Шаргородське відділення Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області знищити інформацію про них у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язків платежів;

- зобов'язати Шаргородське відділення Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області проставити на сторінках 7, 8 або 9 паспортів відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою;

- зобов'язати Шаргородське відділення Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області видати малолітнім позивачам ОСОБА_6 та ОСОБА_10 довідки з текстом: "Має право здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора" та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою;

- зобов'язати Шаргородське відділення Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області після отримання паспортів ОСОБА_6 та ОСОБА_10 паспорта громадянина України, внести на стор. 7 або 8, або 9 запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки порядок обліку платників податків та дії органів податкової служби у зв'язку з веденням цього обліку визначаються актами законодавства, вимоги яких є загальними, поширюють свою дію на необмежене коло осіб і не залежать від бажання особи, її згоди чи незгоди з встановленим правовим порядком, тому посилання позивачів на незгоду із дією норм ст.ст.63, 70 ПК України, а саме щодо обліку за серією та номером паспорта, є необгрунтованими та безпідставними.

Разом з тим, порядок обліку платника податку, який відмовився від ідентифікаційного номера, не може визначатися судовим рішенням, оскільки це виходить за межі компетенції суду. Тому вимоги позивачів щодо здійснення їх податкового обліку в інший спосіб, ніж це передбачено податковим законодавством, задоволенню не підлягають.

Судова колегія апеляційної інстанції повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Відповідно до положень п.63.6 ст.63 ПК України облік платників податків в органах державної податкової служби ведеться за податковими номерами. Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом державної податкової служби.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом державної податкової служби.

Відповідно до п. 70.5 ПК України для заповнення облікової картки фізичної особи-платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

З метою єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов'язані сплачувати податки, збори у порядку на умовах, що визначаються Податковим кодексом України, Міністерство фінансів України наказом № 1147 від 06.11.2012р. затвердило Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Відповідно до п.4 Розділу I цього Положення визначено, що порядок проведення реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі включає, зокрема внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України (далі - паспорт) без використання реєстраційного номера облікової картки. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Отже, для здійснення обліку фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання в установленому законом порядку відмовились від використання ідентифікаційного номера - використовується прізвище, ім'я, по батькові, а також серія та номер паспорта. Облік таких осіб ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України.

При цьому, відповідно до положень ст.35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Разом з тим, згідно ч.4 ст.35 Конституції України ніхто не може бути увільнений від своїх обов'язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - кожен має право на свободу думки, совісті та релігії.

Свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеження, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров'я чи моралі або захисту прав і свобод інших людей.

Відповідно до положень ст.63 ПК України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Взяттю на облік або реєстрації в органах державної податкової служби підлягають всі платники податків.

Платник податків зобов'язаний стати на облік у відповідних органах державної податкової служби за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, органи державної податкової служби за місцезнаходженням таких об'єктів у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби.

Крім того ст.19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Враховуючи викладене, положення Податкового кодексу України є обов'язковими до застосування суб'єктами владних повноважень, а саме відповідачами на час виникнення спірних правовідносин та спрямовані на забезпечення встановленого Конституцією та законами України публічного порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачів не підлягають задоволенню. Крім того, позивачами порушена процедура звернення з Повідомленням до відповідного органу державної податкової служби за формою 1П, оскільки позивачі свідомо не вказали в Повідомленні необхідні данні, а саме: серію та номер паспорта, які за нормами чинного Законодавства є обов'язковими для обліку фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків.

При цьому, суд звертає увагу на те, що облік платників податків за паспортними даними в тому числі за серією та номером паспорта і раніше використовувався для ідентифікації фізичних осіб - платників податків, оскільки прізвище, ім'я та по батькові особи не є унікальними.

Відповідно до п.10 Розділу VIII вказаного вище Положення у разі якщо фізична особа подавала Облікову картку і відомості про неї включено до Державного реєстру, але яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, вона зобов'язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному органу державної податкової служби Повідомлення за формою № 1П (додаток 8), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України.

Облік таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється у порядку, визначеному цим Положенням. Підставою для виключення відомостей про фізичну особу з Державного реєстру є її облік в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Таким чином, Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків чітко встановлено форму повідомлення, яке має подати фізична особа відповідному органу державної податкової служби у разі якщо вона через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, а саме, зазначене повідомлення подається за формою № 1П, яка є додатком № 8 до зазначеного Положення.

Враховуючи те, що Податковим кодексом України не передбачено можливості виключення або невнесення відомостей про особу до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у випадку якщо через свої релігійні переконання такі особи відмовляються від прийняття реєстраційного номера, а навпаки передбачено ведення обліку таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта, а не тільки за прізвищем, ім'ям та по-батькові, датою народження та місцем проживання, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року ґрунтуються на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апелянтів щодо не правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію Вищого адміністративного суду України по наведеній категорії справ, викладену в ухвалах від 09.10.2013р. по справі № К/9991/23185/12, від 09.10.2013р. по справі № К/9991/22259/12, від 04.12.2013р. в справі № К/9991/28944/12.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.