Справа № 821/1870/15-а
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1870/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ТРАВЕРС ГРУП" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Приватне підприємство «Траверс Груп» (далі позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області (далі відповідач) в якому просить визнати протиправними дії ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області щодо невизнання податкової звітності ПП «Траверс Груп» з податку на додану вартість, а саме податкових декларацій з додатками за березень та квітень 2015 р. Також, просить визнати податкові декларації ПП «Траверс Груп» з податку на додану вартість за звітний період березень 2015 р. (реєстраційний номер НОМЕР_1 від 28.04.2015 р.) та квітень 2015 р. (реєстраційний номер НОМЕР_2 від 19.05.2015 р.) такими, що подані у момент фактичного їх отримання ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області, а саме 28.04.2015 р. та 19.05.2015 р. відповідно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до Договору про визнання електронних документів №1662/10-25 від 12.10.2014 р. укладеного між позивачем та відповідачем, ПП Траверс Груп» засобами телекомунікаційного звязку було подано податкову декларацію з ПДВ за березень 2015 р. 28.04.2015 р. за №. Декларація була прийнята, що підтверджується Квитанцією №2 від 28.04.2015 р., але листом від 27.05.2015 р. №6037/21-03-15-01 відповідач повідомив про те, що за результатами наданої декларації ПДВ за березень 2015 р. від 28.04.2015 р. № встановлено порушення ОСОБА_1 заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, а саме: невідповідність податкової адреси. Також, податкова декларація за квітень 2015 р. була зареєстрована 19.05.2015 р. за № (квитанція №2 від 19.05.2015 р.), але відповідач листом від 25.05.2015 р. №5890/10/21-03-11-03-30 відмовив у прийнятті податкової звітності, у звязку з тим, що у поданій декларації від 19.05.2015 р. виявлені порушення, а саме невідповідність обовязкового реквізиту податкової декларації місцезнаходження платника податків згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Позивачем на адресу ДПІ у м. Херсоні 03.06.2015 р. було направлено лист вих.. №24 з проханням визнати декларацію від 19.05.2015 р. такою, що подана в момент фактичного її отримання ДПІ у м. Херсоні, також, до листа було надано Витяг з ЄДРПОУ, відповідно до якого станом на 19.05.2015 р. місцезнаходження ПП Траверс Груп» є:73000, АДРЕСА_1, тобто така, що відповідає адресі вказаній в поданих податкових деклараціях. Листом про надання інформації від 10.06.2015 р. № 6766/11/21-03-11-03-30 ДПІ у м. Херсоні було повідомлено позивача про те, що ПП «Траверс Груп» порушено п.48.3 ст. 48 та п.48.4 ст. 48 Податкового кодексу України, а тому правомірно відмовлено у прийнятті поданих податкових декларацій.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження . Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, подав письмові заперечення на адміністративний позов з яких вбачається, що проти позову заперечує з підстав викладених в таких запереченнях.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши адміністративний позов та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 28.04.2015 року позивачем засобами електронного звязку було подано податкову декларацію з податку на додану вартість (повна) за звітний (податковий) період березень 2015 року та податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2015 р.

На підтвердження факту подання та отримання податкової звітності з електронного серверу відповідача отримано квитанції щодо прийняття декларацій 28.04.2015 р. (реєстраційний номер НОМЕР_1) та 19.05.2015 р. (реєстраційний номер №).

Листами від 25.05.2015 року №5890/10/21-03-11-03-30, від 27.05.2015 р. №6037/10/21-03-15-01 та від 10.06.2015 р. № 6766/11/21-03-11-03-30 ДПІ у м. Херсоні було повідомлено позивача про те, що ПП «Траверс Груп» порушено п.48.3 ст. 48 та п.48.4 ст. 48 Податкового кодексу України, а тому правомірно відмовлено у прийнятті поданих податкових декларацій.

Не погоджуючись із такою відмовою позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Пунктами 49.1 та 49.3 статті 49 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: особисто платником податків або уповноваженою на це особою; надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Положеннями пункту 49.8 статті 49 ПК України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно із п. 48.1, п. 48.3, п. 48.4, 48.7 ст. 48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків; місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

В окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОПТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією.

Як передбачено абзацом 1 пункту 49.9 статті 49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до пункту 49.11 статті 49 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Судом досліджено податкові декларації з податку на додану вартість позивача за березень 2015 р. та квітень 2015 року на предмет дотримання вимог пункту 48.3 та 48.4 ст. 48 ПК України та не встановлено порушень вказаних положень.

Суд критично оцінює посилання відповідача на пункт 48.3 та 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України, як на підставу не прийняття декларацій позивача з податку на додану вартість за березень 2015 р. та квітень 2015 року, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що підставою для не прийняття декларацій по податку на додану вартість за березень, квітень 2015 р. № та №, слугувало порушення позивачем ОСОБА_1 заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, а саме: невідповідність податкової адреси.

Відповідно до п. 12.5 розділу XII ОСОБА_1 обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених ч. 12 ст. 19 Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 16, ч.ч. 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, єдиним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців (далі - ЄДР).

ОСОБА_1 з цим, відповідно до наявних у матеріалах справи спеціальних витягів з ЄДР, на дату подання зазначених податкових декларацій адреса позивача є: 73000, АДРЕСА_2, тобто така, що зазначена у поданих податкових деклараціях.

Суд вважає, що відмова позивачу у прийнятті податкової звітності з підстав не відповідності обовязкового реквізиту податкової декларації місцезнаходження платника податків згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб не відповідає дійсному місцезнаходженню позивача є протиправною.

Крім того, згідно з п. 49.13 ст. 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Практична реалізація процедури прийняття податкової декларації визначається п.п. 49.8 та 49.9 ст. 49 ПК України.

ПК України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п.п.48.3 та 48.4 ст. 48 ПК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов Приватного підприємства «Траверс Груп» до ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності свого рішення, в той час як докази, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, є законними, допустимими, обґрунтованими, такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області щодо невизнання податкової звітності ПП «Траверс Груп» з податку на додану вартість, а саме податкових декларацій з додатками за березень та квітень 2015 р.

Визнати податкові декларації ПП «Траверс Груп» з податку на додану вартість за звітний період березень 2015 р. (реєстраційний номер НОМЕР_1 від 28.04.2015 р.) та квітень 2015 р. (реєстраційний номер НОМЕР_2 від 19.05.2015 р.) такими, що подані у момент фактичного їх отримання ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області, а саме 28.04.2015 р. та 19.05.2015 р. відповідно.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ПП «Траверс Груп» () судовий збір у сумі 146,16 грн. (Сто сорок шість гривень 16 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8