Справа № 826/269/13-а
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Київ К/800/2600/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

при секретарі Ігнатенко О.В.,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів (далі - Митниця)

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.07.2013

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013

у справі № 826/269/13-а

за позовом публічного акціонерного товариства "Вітаміни"

до Митниці

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання вчинити дії.

Судове засідання проведено за участю представників:

позивача - Ялі К.А.,

відповідача - не з'явились.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов (з урахуванням уточнення до нього) подано про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 12.11.2012 № 254, а також про зобов'язання Митницю проводити митне оформлення лікарського засобу «Табекс» в таблетках (реєстраційне посвідчення від 13.04.2011 № UA/2537/01/01) за кодом товарної номенклатури згідно з УКТ ЗЕД у межах товарної позиції 3004:«Лікарські засоби».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.07.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013, позов задоволено частково; оспорюване податкове повідомлення-рішення визнано протиправним та скасовано з посиланням на правильність здійсненої позивачем класифікації зазначеного товару за кодом згідно з УКТ ЗЕД під час його митного оформлення. У решті позову відмовлено з тих мотивів, що чинним процесуальним законодавством України не передбачено можливості захисту права платника на майбутнє.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з касаційною скаргою Митниці, в якій вона просить скасувати ухвалені у справі судові акти та повністю відмовити у позові. На обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає, що опис спірного товару не відповідає Поясненням до товарних позицій 3003 та 3004; за своєю фармакологічною дією він не призначений для лікування конкретних, специфічних недугів, хвороб, а тому для цілей митного оформлення має класифікуватися за кодом УКТЗЕД .

Товариством подано заперечення на касаційну скаргу, в якому позивач зазначає про правильність та обґрунтованість висновків попередніх інстанцій та просить залишити оскаржувані судові акти без змін, а скаргу - без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційних вимог з урахуванням такого.

Судовими інстанціями під час розгляду справи з'ясовано, що Митницею було проведено невиїзну документальну перевірку дотримання Товариством законодавства України з питань державної митної справи, оформлену актом від 22.10.2012 № н/66/12/100000000/00480968.

Перевіркою встановлено порушення Товариством вимог Закону України «Про митний тариф України» шляхом митного оформлення товару («Табекс», таблетки, вкриті оболонкою по 1,5 мг, виробник АТ «Софарма», Болгарія) за ВМД від 21.04.2011 № 100140000/2011/234142, від 25.05.2011 № 100140000/2011/234815, від 22.06.2011 № 100200000/2011/235356, від 02.08.2011 № 100200000/2011/236092, від 04.11.2011 № 100200000/2011/237886, від 18.01.2012 № 100200000/2012/550091, від 04.04.2012 № 100210000/2012/552005, від 12.04.2012 № 100210000/2012/5522/18, від 09.07.2012 № 100210000/2012/553731 та від 13.09.2012 № 100210000/2012/554810 за кодом Української класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) (для якого ставка ввізного мита встановлена на рівні 0%), тоді як з огляду на властивості та призначення цього товару він, на думку відповідача, має бути позиціонований за кодом (для якого ставка ввізного мита становить 8%).

Наведений висновок слугував підставою для прийняття Митницею оспорюваного податкового повідомлення-рішення, згідно з яким Товариству визначено податкове зобов'язання з ввізного мита у сумі 3 351 924,65 грн. (у тому числі 2 778 230,32 грн. за основним платежем та 573 694,33 грн. за штрафними санкціями).

Приймаючи рішення про задоволення даного позову, попередні судові інстанції цілком об'єктивно виходили з того, що згідно з пунктом 35 статті 1 Митного кодексу України пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур, пов'язаних відповідно до пункту 19 тієї самої статті зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 Податкового кодексу України (який кореспондується з підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у редакції, чинній до 1 січня 2011 року) якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом статті 313 МК (яка діяла до 01.06.2012) класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, визначених УКТ ЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи ВМД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки у класифікації товару, зокрема, з посиланням на результати невиїзної документальної перевірки.

З 01.06.2012 набрав чинності Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Відповідно до статті 69 цього Кодексу товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Відповідно до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (далі - Порядок) контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з цим Порядком декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 МК, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом перевірки відповідності відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу.

Відповідно до статті 67 МК в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно із Законом України «Про митний тариф України» товарної підкатегорії віднесено товари, що відповідають такому опису: «Лікарські засоби (ліки) (за винятком товарів, включених до товарних позицій 3002, 3005 або 3006), що складаються із змішаних або незмішаних продуктів для терапевтичного або профілактичного застосування, у дозованому вигляді (включаючи лікарські засоби у вигляді трансдермальних систем) або розфасовані для роздрібної торгівлі».

Товарна підпозиція 2106 охоплює: «Харчові продукти, в іншому місці не зазначені, а до товарної під категорії віднесено «інші, без вмісту молочних жирів, цукрози, ізоглюкози, глюкози, крохмалю або з вмістом менш як 1,5 мас. % молочних жирів, менш як 5 мас. % цукрози чи ізоглюкози, менш як 5 мас. % глюкози або крохмалю».

Суди встановили, що Товариство при декларуванні класифікувало товар «таблетки «Табекс» за товарною підкатегорією , оскільки згідно з описом, наведеним у відомостях про товар, він являє собою препарат рослинного походження, призначений для відвикання від паління при хронічному нікотинізмі; приводить до поступового зменшення та зникнення нікотинової залежності.

За таких обставин, ураховуючи визначальні характеристики товару «таблетки «Табекс», його фармакологічні та лікувальні властивості (установлені у тому числі й судово-товарознавчою експертизою, призначеною у справі) колегія суддів вважає, що висновок судів попередніх інстанцій щодо належності спірного товару до коду УКТ ЗЕД ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Наведене обумовлює правильність оскаржуваних судових рішень про задоволення даного позову у відповідній частині.

В решті ухвалені у справі судові акти учасниками провадження не оскаржуються, а тому у касаційного суду відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам судів

Норми матеріального права застосовані судами правильно, порушень процесуальних норм допущено не було, у зв'язку з чим підстави для скасування оскаржуваних судових рішень зі спору відсутні.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.07.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 у справі № 826/269/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько