Справа № 8
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Київ К/800/18710/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Загороднього А.Ф.,

секретар: Антипенко В.В.,

за участю представників Представництва в Україні «Ай.Ді.Сі. Сентралюроп ГмбХ Інтернаціональне Датен Дер Компютеріндустрі» - Назарець Д.А.; Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві - Перепелюка О.В., Семенище О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві правонаступника Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва Державної податкової служби (далі - ДПІ) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року у справі № 2а-16434/12/2670 за адміністративним позовом Представництва в Україні «Ай.Ді.Сі. Сентралюроп ГмбХ Інтернаціональне Датен Дер Компютеріндустрі» (далі - Представництво) до ДПІ,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2012 року Представництво звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ № від 15.08.2012 року.

На обґрунтування позову зазначило, що висновки ДПІ не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки при фінансуванні нерезидентом свого представництва в межах однієї й тієї самої юридичної особи не відбувається перехід права власності і таке фінансування не підлягає включенню до складу валового доходу.

21 січня 2013 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року, позов задоволено.

Податкове повідомлення-рішення ДПІ № від 15.08.2012 року визнане протиправним та скасоване.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що суми, отримані представництвами від підприємств, які ці представництва заснували, не включаються до валового доходу, а відповідно, з цих сум не сплачується податок на прибуток.

Крім того, твердження ДПІ про те, що Представництво використовувало переваги Угоди між Урядом України та Урядом Федеративної Республіки Німеччина про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і капітал є помилковими, оскільки Представництво не посилається на міжнародний договір, не користується його перевагами і не заповнює Відомості.

ДПІ звернулося із касаційною скаргою про скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, з 12.07.2012 року до 25.07.2012 року ДПІ була здійснена позапланова виїзна перевірка Представництва щодо дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 19.10.2007 року до 31.12.2011 року, за наслідками якої 1.08.2012 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Представництвом у порушення вимог пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 13.8 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», абз. 1 п. 160.8 ст. 160 Податкового кодексу України занижений податок на прибуток іноземних юридичних осіб, у розмірі 624 502,00 грн.

15 серпня 2012 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № щодо збільшення Представництву грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб, у розмірі 585 148,75 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову з таких підстав.

У акті перевірки ДПІ зазначила, що Підприємством за період з 2009 року до 2011 року був занижений податок на прибуток, у зв'язку з не включенням до складу валового доходу коштів, отриманих представництвом від материнської компанії, як суми безповоротної фінансової допомоги, у розмірі 8 524 881,00 грн.

Відповідно до пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» встановлено, що валовий доход включає: доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 етапі 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податків та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України «Про списання вартості несплачених обсягів природного газу».

Згідно з ст. 135 Податкового кодексу України доходи, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податки та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що Представництво згідно своїх статутних (реєстраційних) документів не має статусу юридичної особи, а є відокремленим підрозділом німецького компанії I.D.C. CENTRAL EUROPE GmbH INTERNATIONALE DATEN der COMPUTERINDUSTRIE.

Господарської діяльності через таке представництво в Україні материнська компанія не здійснювала та жодних консультаційних послуг через робітників такого відокремленого підрозділу (представництва) нерезидент на території України також не надавав.

Кошти, отримані відокремленим підрозділом від материнської компанії, були використані в межах однієї й тієї юридичної особи, перехід права власності не відбувся.

Відповідно до ч., ч. 2, 3 ст. 95 Цивільного кодексу України представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Представництво не є юридичною особою, наділяється майном юридичної особи, що його створила, і діє на підставі затвердженого нею положення.

Таким чином, суми, отримані представництвами від підприємств, які ці представництва заснували, не включаються до валового доходу, а відповідно, з цих сум не сплачується податок на прибуток.

Щодо висновків ДПІ, викладених в акті перевірки про те, що Представництво використовувало переваги Угоди між Урядом України та Урядом Федеративної Республіки Німеччина про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і капітал слід зазначити наступне.

У розділі V Порядку № 115 (пункти 2 та 3) встановлено, що нерезиденти, які мають право на звільнення від оподаткування відповідно до міжнародного договору окремих видів доходів, які отримуються через постійне представництво, разом з податковою звітністю заповнюють і подають до органу державної податкової служби Відомості. Розділи I-IV Відомостей передбачені для видів діяльності, доходи від яких, отримані постійним представництвом, звільняються від оподаткування в Україні відповідно до міжнародного договору.

Для використання переваг Угоди і звільнення від оподаткування окремих видів доходів, які отримуються через постійне представництво, потрібно мати такі доходи, отримані нерезидентом через Представництво.

Як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, нерезидент сам сплачував грошові кошти на фінансування Представництва, доходів через Представництво материнська компанія не отримувала, Представництво не зобов'язане було подавати до ДПС відомості про доходи (прибуток), що звільнені від оподаткування на підставі міжнародних договорів України, оскільки нерезидент та Представництво не отримували доходи, які підлягали звільненню від оподаткування в Україні.

Вимоги п. 160.8 ст. 160 Податкового кодексу України стосуються саме нерезидентів, які провадять свою діяльність на території України через постійне представництво.

Суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що податковим органом не доведено, що Представництво здійснювало підприємницьку діяльність на території України як постійне представництво, отримувало доходи від господарської діяльності на території України і зобов'язане було сплачувати податок за отримані доходи.

Представництво отримувало від компанії I.D.C. CENTRAL EUROPE GmbH INTERNATIONALE DATEN der COMPUTERINDUSTRIE (материнської) кошти на поточні витрати для утримання Представництва і оподаткуванню вони не підлягали.

Таким чином, оскільки Представництво не є самостійним суб'єктом, свою діяльність, яка не була пов'язана з отриманням доходів, здійснює від імені основного підприємства, кошти, що отримуються Представництвом від основного підприємства, залишаються власністю нерезидента основного підприємства із статусом юридичної особи. Підстав для кваліфікації отриманих представництвом від нерезидента коштів, як безповоротної фінансової допомоги, не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Загородній А.Ф.