Справа № 2101/1738/2012
Суддя: Миргород В. С.
Дата ухвалення: 2012-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2101/1738/2012
№ провадження 2-а/2101/160/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2012 року Бериславський районний суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Миргород В.С.

при секретарі Павлович Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту № 2 ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 30.04.2012 року інспектором ДАІ на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засідання позов не визнав та заперечував проти задоволення позову, оскільки постанова і протокол складені з дотриманням норм законодавства, та обставини зазначені в протоколі та постанові відповідають дійсності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з рішення Конституційного суду України, кожен має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо вважає, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють його права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують захисту в суді.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як свідчить постанова серії ВТ1 № 083397 від 30.04.2012 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що він 30.04.2012 року керуючи транспортним засобом здійснив зупинку на перехресті, при цьому необхідності надання переваги в русі іншим учасникам дорожнього руху не було (а.с. 5).

Зазначеній постанові передував протокол про адміністративне правопорушення відповідно до якої постановою накладено адміністративне стягнення (а.с. 4), якому позивач зазначив, що скоїв правопорушення не навмисно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача та саме відповідач зобовязаний довести правомірність свого рішення.

Як встановлено в судовому засіданні стягнення накладено правомочним органом, в межах встановлених санкцією статті, строк давності встановлений ст. 38 КУпАП для застосування адміністративного стягнення не закінчився, а тому постанова є законною та обґрунтованою.

Відповідно ст. 71 ч. 6 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Враховуючи, що позивачем не надано жодних доказів, на підставі яких він просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, суд на основі наявних доказів не знайшов підстав для визнання постанови незаконною та скасування її, тому вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 86, 112, 158-163 КАС України, ст. ст. 13, 34, 288 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за його необґрунтованістю.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Миргород