Справа № 810/2406/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року 810/2406/15

приміщення суду за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26,

час прийняття постанови : 12 год. 40 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лиска І.Г.

при секретарі: Васковець М.С., за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення- рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.12.2014 року.

У обґрунтування позову позивач зазначив, що 27.12.2014 р. на її поштову адресу, надійшло податкове повідомлення - рішення № від 01.12.2014 р. Бориспільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Київській області про нарахування позивачу штрафу у розмірі 10% у сумі одна тисяча чотириста тридцять дев'ять гривень 07 копійок

Як вбачається з оскаржуваного рішення до позивача застосований штраф в зв'язку з тим, що позивач нібито несвоєчасно (з затримкою один календарний день) сплатила земельний податок з фізичних осіб в розмірі 14390, 70 грн. 05.01.2015 року нею було направлено до ГУ ДФС у Київській області скаргу про перегляд зазначеного рішення, оскільки земельний податок було сплачено не тільки своєчасно, а й заздалегідь.

23.03.2015 р. на її адресу надійшло рішення № 457/14/10-36-10-01 від 11.03.2015 р. ГУ ДФС у Київській області про розгляд скарги, відповідно до якого, оскаржуване податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Позивач зазначає, що Акт перевірки вона отримала поштою 20.11.2014 року, а заперечення на акт перевірки подала 26.11.2014 року, а 22.12.2014 року Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області повідомило, що заперечення на акт не підлягає розгляду, оскільки було отримано 04.12.2014 р. Зазначені дії Відповідача є додатковим підтвердженням грубого порушення ним чинного законодавства України.

Отже, позивач зазначила, що оскільки податкового повідомлення - рішення про зобов'язання сплатити суму земельного податку 14390, 71 грн. до 01.07.2012 року вона не отримувала, висновок відповідача щодо порушення строків сплати земельного податку не відповідають дійсним обставинам справи, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення є таким, що винесено всупереч нормам чинного законодавства.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги і просила суд позов задовольнити, підтвердила обставини. викладені у позовній заяві.

Представники відповідача у судові засідання не з'являлись. Від відповідача 03.07.2015року до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів заперечень на позов податковий орган зазначив, що в ході проведення перевірки позивача податковим органом було виявлено ряд порушень податкового законодавства, що відображено в Акті перевірки, у зв'язку з чим відповідачем обґрунтовано прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Копію державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.09.2006 року №61, копію податкового повідомлення - рішення Форми "Ф" від 30.06.2012 року № та доказів його направлення з повідомленням про вручення та доказів вручення позивачу, які витребовувались у відповідача, згідно ухвали віл 9 червня 2015 року, відповідач суду не надав.

Крім того, разом з запереченнями відповідачем було подано суду клопотання про розгляд справи без участі представника Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Киїській області.

На підставі статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України судом прийнято рішення про розгляд справи без участі представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010року №2755-VI зі змінами та доповненнями, головним державним ревізор-інспектором відділу податку на прибуток, місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів Пухначовою A.B. проведено перевірку з питань несвоєчасної сплати земельного податку з фізичних осіб ОСОБА_2, про що складено Акт №810/15- 10/НОМЕР_2 від 03.11.2014р.(надалі Акт перевірки).

В Акті перевірки було зазначено, що перевіркою встановлено, що платником порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по орендній платі за землю протягом строків, визначених п.57.1 ст. 57 ПКУ, а саме на 1 день прострочено строк сплати грошового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб у сумі 14390, 7 грн.

Акт перевірки було отримано позивачем 20.11.2014 року, заперечення на Акт перевірки подано 26.11.2014 року, а 22.12.2014 року Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області, листом від 18.12.2014 року №1417/Г/10-04-15-01 повідомило, що заперечення на Акт перевірки не підлягає розгляду, оскільки їх було отримано 04.12.2014 р.

27.12.2014 року на адресу позивача, надійшло податкове повідомлення - рішення № від 01.12.2014 р. Бориспільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Київській області про нарахування позивачу штрафу у розмірі 10% у сумі одна тисяча чотириста тридцять дев'ять гривень 07 копійок

Як вбачається з оскаржуваного рішення до позивача застосований штраф в зв'язку з тим, що позивач несвоєчасно (з затримкою один календарний день) сплатила земельний податок з фізичних осіб в розмірі 14390, 70 грн.

05.01.2015 року нею було направлено до ГУ ДФС у Київській області скаргу про перегляд зазначеного податкового повідомлення - рішення.

23.03.2015 р. на її адресу надійшло рішення № 457/14/10-36-10-01 від 11.03.2015 р. ГУ ДФС у Київській області про розгляд скарги, відповідно до якого, оскаржуване податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно із пп. 14.1.147 ст. 14 Податкового Кодексу України, плата за землю - це "загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Згідно із тією ж ст. 14 ПКУ, земельний податок - це "обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів" (пп. 14.1.72 ст. 14 ПКУ); орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це "обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою" (пп. 14.1.136 ПКУ).

Відповідно до вимог ст. 15 п. 15.1. Податкового Кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 16 Податкового Кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний, зокрема, стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до вимог п. 286.5. ст. 286 Податкового Кодексу України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Пунктом 287.5. ст. 287 Податкового Кодексу України передбачено, що податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Фізичними особами у сільській та селищній місцевості земельний податок може сплачуватися через каси сільських (селищних) рад за квитанцією про приймання податкових платежів. Форма квитанції встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Підпунктом 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу встановлено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з п. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження з повідомленням про вручення.

Однак, якщо пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення чи податкові вимоги або рішення про результати розгляду скарги в зв'язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу чи рішення про результати розгляду скарги, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога чи рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до зазначених вище причин невручення податкових повідомлень-рішень працівник структурного підрозділу, у якому складено таке податкове повідомлення-рішення, на підставі інформації від структурного підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником податкового органу для виконання таких функцій, у день надходження до податкового органу такої інформації оформляє відповідний акт, де зазначає причину, що призвела до неможливості вручення податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 54.5 ст. 54 Податкового кодексу визначено, що якщо сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з Податковим кодексом.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 % погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 % погашеної суми податкового боргу.

Отже, суд зазначає, що для притягнення до відповідальності у вигляді штрафу за несвоєчасну сплату позивачем земельного податку , необхідно видання податковим органом платникові до 1 липня поточного року податкового повідомлення - рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу та порушення строків сплати земельного податку, а саме несплата його протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Крім того, якщо податкове повідомлення-рішення вручено особисто фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження з повідомленням про вручення і фізична особа не сплатила плату за землю, то такій фізичній особі нараховується штраф та пеня. Якщо податкове повідомлення-рішення не вручено фізичній особі чи надіслано листом без повідомлення про вручення, то контролюючий орган нараховує платнику суму земельного податку або орендної плати.

Копію податкового повідомлення - рішення Форми "Ф" від 30.06.2012 року №, як і доказів його направлення його позивачу з повідомленням про вручення так доказів вручення позивачу, які витребовувались у відповідача, згідно ухвали віл 9 червня 2015 року, відповідач суду не надав, отже не довів існування податкового повідомлення - рішення Форми "Ф" від 30.06.2012 року №, його надіслання позивачу з повідомленням про вручення та не надав доказів вручення його позивачу.

В Списку згуртованих внутрішніх поштових відправлень, копія якого надана відповідачем суду не зазначено, що позивачу відповідачем направлено саме податкове повідомлення - рішення Форми "Ф" від 30.06.2012 року № та, що саме його направлено з повідомленням про вручення.

Отже, відповідачем не доведено факту прийняття податкового повідомлення - рішення Форми "Ф" від 30.06.2012 року № та направлення його з повідомленням про вручення позивачу, як і не надано доказів його вручення позивачу.

Таким, чином, оскільки податкове повідомлення-рішення Форми "Ф" від 30.06.2012 року № не вручено позивачу та не надіслано їй листом з повідомлення про вручення, то відповідач не мав права нараховувати позивачу штрафу у розмірі 10% у сумі одна тисяча чотириста тридцять дев'ять гривень 07 копійок , в зв'язку з тим, що позивач несвоєчасно (з затримкою один календарний день) сплатила земельний податок з фізичних осіб в розмірі 14390, 70 грн.

Крім того, судом враховано, що в супереч вимогам ст. 86 Податкового Кодексу України відповідачем не було надано відповіді на заперечення та порушено строки прийняття податкового повідомлення - рішення , у зв'язку наступним.

Згідно з вимогами ст. 86 п. 86.7, п. 86.8 Податкового Кодексу України, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до органу державної податкової служби за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються органом державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

У разі якщо платник податку виявив бажання взяти участь у розгляді його заперечень до акта перевірки, орган державної податкової служби зобов'язаний повідомити такого платника податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень, але не пізніше ніж за два робочих дні до дня їх розгляду.

Участь керівника відповідного органу державної податкової служби (або уповноваженого ним представника) у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов'язковою. Такі заперечення є невід'ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником органу державної податкової служби (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до органу державної податкової служби за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, Акт перевірки позивач отримала 20.11.2014 року, що підтверджується копією повідомлення провручення поштового відправлення, а заперечення на акт перевірки відправлено поштою (подано) 26.11.2014 року , що підтверджується Описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком, які містяться в матеріалах справи, отже протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки.

Отже, всупереч зазначеним вимогам ст. 86 Податкового Кодексу України 22.12.2014 року Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області повідомило позивача, що заперечення на акт не підлягає розгляду, оскільки було отримано 04.12.2014 р. ( відповідь від 18.12.2014 року №1417/Г/10-04-15-01) і 01.12.2014 року прийняла оскаржуване податкове повідомлення - рішення без врахування заперечень позивача.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, всупереч вимогам даної норми не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності податкового повідомлення - рішення № від 01.12.2014 року.

Водночас, надані позивачем докази є переконливими і достатніми для беззаперечного висновку суду про необґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014 року є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області № від 01.12.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у сумі 182(сто вісімдесят дві ) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 10 липня 2015 р.