Справа № 826/13599/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом

Приватного акціонерного товариства “Український інститут із проектування

і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури “Діпрозв’язок”

до

про

Державної податкової інспекції у Солом’янського районі ГУ ДФС в м. Києві

визнання протиправною бездіяльність, зобов’язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство “Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури “Діпрозв’язок” звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом’янському районі ГУ ДФС в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність, зобов’язання вчинити дії.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України “Про судовий збір” судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв’язку.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 2 ст.4 Закону України “Про судовий збір” (із змінами згідно Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” від 19 вересня 2013 року N 590-VII), відповідно до якої встановлюється ставка судового збору в розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, немайнового характеру 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому ч. 3 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Станом на 01.01.2015 р. розмір мінімальної заробітної плати складає 1218,00 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі “Щокін проти України” вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру, про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення № 471 від 03.07.2015 р. на суму 73,08 грн. Проте, вказана сума судового збору не відповідає розміру, визначеному Законом України «Про судовий збір» для вимог майнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно усунути вказаний недолік позовної заяви, сплатити судовий збір за позовну вимогу, яка носить майновий характер (п. 2 позовних вимог) та надати суду докази такої сплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України “Про судовий збір” за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Суд звертає увагу позивача, що позови та заяви, які подаються до судів та містять декілька самостійних вимог, є об'єктом сплати судового збору за кожну таку вимогу.

Отже, в силу статті 6 Закону України “Про судовий збір” з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо.

Вказана позиція викладена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року N 2 “Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI “Про судовий збір”.

Як встановлено судом, позовні вимоги, заявлені позивачем у пунктах 1, 3 позовної заяви носять немайновий характер.

Судом враховується наявне в матеріалах справи платіжне доручення № 471 від 03.07.2015 р. на суму 73,08 грн., як доказ сплати за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Натомість судовий збір за позовну вимогу, викладену позивачем у п. 3 позовної заяви, залишається не сплаченим.

Враховуючи вищенаведене, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру, за одну немайнову вимогу та надати суду докази такої сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків.

Керуючись статтями 106-108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху .

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п’яти днів з дня отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п’яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук