Справа № 250/1830/13а
Суддя: Рагозіна С. О.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-аі/229/1/15
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дружківка заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В :

09 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення. В заяві ОСОБА_1 вказала, що постановою Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області (провадження № 2-а/250/75/13, ЄУН 250/1830/13-а від 07 червня 2013 року) були задоволені її позовні вимоги до Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 18 листопада 2012 року до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням проведених виплат.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2013 року скасовано постанову суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 вересня 2014 року постанову Донецького апеляційного адміністративного суду скасовано, а постанову Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області залишено в силі.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна боржником за яким є, зокрема, державний орган. Судове рішення у справах, повязаних із соціальними виплатами, яке має зобовязальний характер щодо проведення таких виплат, не належить до зазначених у згаданій статті видів рішень, що унеможливлює його виконання без зміни способу його виконання. Така обставина на думку ОСОБА_1 є підставою для зміни чи встановлення способу та порядку виконання судового рішення. ОСОБА_1 просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду № 2-а/250/75/13, ЄУН 250/1830/13-а від 07 червня 2013 року, зобовязавши управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 18 листопада 2012 року до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням проведених виплат в загальній сумі 15007,91 грн.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Постановою Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області (провадження № 2-а/250/75/13, ЄУН 250/1830/13-а від 07 червня 2013 року) задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради про визнання протиправними дій управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради щодо виплати допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 18 листопада 2012 року до досягнення нею трирічного віку у розмірі, меншому ніж прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, зобовязано відповідача провести перерахунок такої допомоги у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням проведених виплат, вирішено питання про стягнення судових витрат.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2013 року скасовано постанову суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 вересня 2014 року постанову Донецького апеляційного адміністративного суду скасовано, а постанову Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області залишено в силі.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», на виконання розпорядження Голови Вищого адміністративного суду України від 02.09.2014 р. №193 «Про забезпечення розгляду адміністративних справ, підсудних адміністративним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції» та наказу Голови Вищого адміністративного суду України від 16.09.2014 р №56/а «Про окремі питання організації роботи Вищого адміністративного суду України щодо відправлення розглянутих справ та кореспонденції судів Донецької та Луганської областей» адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 була направлена до Дружківського міського суду Донецької області.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача-суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача-суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 КАС у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд не може погодитися з посиланнями ОСОБА_1 на неможливість виконання постанови Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області № 2-а/250/75/13, ЄУН 250/1830/13-а від 07 червня 2013 року, яка має зобов'язальний характер щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України від 5 червня 2012 року N 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Така правова позиція викладена у постановах Верховного суду України №21-78а15, 21-85а15.

ОСОБА_1 просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду № 2-а/250/75/13, ЄУН 250/1830/13-а від 07 червня 2013 року, зобовязавши управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 18 листопада 2012 року до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням проведених виплат в загальній сумі 15007,91 грн., але суд вважає, що така заява не підлягає задоволенню. Заявник фактично просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені раніше порядок і спосіб. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Підстави для зміни способу виконання судового рішення відповідно до положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» могли б виникнути лише у випадку, коли після звернення стягувача за правилами частини другої статті 3 цього Закону до Державної казначейської служби України із заявою про виконання рішення суду йому було відмовлено з мотивів неможливості виконання судового рішення за нормами зазначеного Закону у звязку з невідповідністю формулювань резолютивної частини судового рішення вимогам цього Закону.

Також така зміна можлива лише у разі виконання боржником зобовязальної частини рішення про нарахування соціальних виплат. При цьому суд повинен виходити з розміру заборгованості боржника перед стягувачем, що виникла під час виконання судового рішення. Але заявник ОСОБА_2 не надала суду розрахунок заборгованості відповідача, зроблений при примусовому виконанні зобовязальної частини постанови органами виконання судового рішення.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання після розгляду ухвали в апеляційному провадженні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3