Справа № 0670/3194/11
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року м. Київ К/9991/78319/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Ланченко Л.В., Пилипчук Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства «Відлуння»

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2011 року

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2011 року

у справі № 0670/3194/11

за позовом Приватного підприємства «Відлуння»

до Державної податкової інспекції у місті Житомирі

про визнання нечинним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне підприємство «Відлуння» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Житомирі (далі - відповідач) про визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 22 грудня 2010 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2011 року позов був задоволений частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення від 22 грудня 2010 року № в частині безпідставно застосованих штрафних санкцій на суму 48396,40 грн. В решті позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2011 року постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2011 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ПП «Відлуння», посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2011 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2011 року і ухвалити нове судове рішення, яким у позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ у м. Житомирі була проведена виїзна планова перевірка ПП «Відлуння» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2007 року по 30 червня 2010 року, валютного законодавства та іншого законодавства за період 01 липня 2007 року по 30 червня 2010 року, за результатами якої складений акт № 9257/23-1/13562797/0110 від 10 грудня 2010 року.

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені, зокрема: вимоги пунктів 2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), в які полягали у несвоєчасному оприбуткуванні готівки в повній сумі її фактичного надходження у книзі обліку розрахункових операцій на загальну суму 731,90 грн. (фіскальний звітний чек № 9 від 23 квітня 2008 року на суму 284,95 грн. та фіскальний звітний чек № 10 віл 24 квітня 2008 року на суму 446,95 грн.); вимоги пунктів 2.11, 3.1, 3.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), в які полягали у перевищенні строків використання виданої під звіт готівки на загальну суму 272730,00 грн. (у 13 випадках за період з 23 травня 2009 року по 29 травня 2010 року); вимоги пунктів 2.7, 2.8, 2.9 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), в які полягали у перевищенні встановленого ліміту залишку коштів у касі підприємства на загальну суму 5192,55 грн. (у двох випадках за 28 вересня 2009 року та за 25 січня 2010 року); вимоги пунктів 2.11, 3.1, 3.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), в які полягали у відсутності підтверджуючих документів до авансових звітів на загальну суму 3125,55 грн. (у 44 випадках за період з 03 січня 2008 року по 09 червня 2010 року).

22 грудня 2010 року ДПІ у м. Житомирі на підставі вказаного акта перевірки прийняла рішення № , яким на підставі статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосувала до ПП «Відлуння» штрафні (фінансові) санкції у сумі 85352,65 грн.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що штрафні санкції за порушення вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), допущені позивачем до 22 грудня 2009 року (за рік до прийняття оспорюваного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій) були застосовані податковим органом поза межами строку, визначеного статтею 250 Господарського кодексу України. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд виходив з того, що: факти перевищення позивачем встановленого ліміту каси, а також перевищення встановлених строків виданої під звіт готівки є доведеними та не були спростовані позивачем належними та допустимими доказами; штрафні санкції за неналежне оформлення платіжного документа застосовуються не до покупця товарів (робіт, послуг), а до продавця таких товарів (робіт, послуг).

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Абзацом 1 пункту 2.7 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що виходячи з потреби прискорення обігу готівкових коштів і своєчасного їх надходження до кас банків для підприємств, що здійснюють операції з готівкою в національній валюті, установлюються ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) відповідно до вимог глави 5 цього Положення.

Згідно абзацу 1 пункту 2.8 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) в межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб. За відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства може здаватися до операторів поштового зв'язку та небанківських фінансових установ, які мають ліцензію Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на здійснення переказу коштів.

За приписами абзацу 2 пункту 2.9 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підприємства не повинні накопичувати готівкову виручку (готівку) у своїх касах понад установлений ліміт каси для здійснення потрібних витрат до настання строків цих виплат.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 3.5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа. Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Згідно з пунктом 7.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якщо перевіркою підприємства (підприємця) було виявлено порушення, то за її результатами складається акт про перевірку дотримання порядку ведення операцій з готівкою (далі - акт про перевірку) (додаток 9) у трьох примірниках, у якому викладається зміст порушення з відповідним обґрунтуванням. Акт про перевірку має містити висновки про результати перевірки, а також рекомендації керівництву підприємства (підприємцю) щодо усунення виявлених недоліків. Акт про перевірку підписують службові особи, які проводили перевірку, а також керівник та головний бухгалтер підприємства (підприємець). Перший примірник надсилається органам державної податкової служби України за місцем державної реєстрації підприємства (підприємця) для вжиття заходів, що передбачені законодавством України, другий - передається безпосередньо відповідному підприємству (підприємцю), третій примірник залишається в документах органу контролю. Якщо порушень не виявлено, то службові особи, які проводили перевірку, складають довідку за довільною формою, у якій зазначаються назва підприємства, що перевірялося, термін перевірки, посилання на законодавство України, згідно з яким проводилася перевірка, питання, що перевірялися. Зазначену довідку підписують службові особи, які проводили перевірку, а також керівник та головний бухгалтер підприємства (підприємець).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені перевіркою факти перевищення встановленого ліміту залишку коштів у касі підприємства на загальну суму 5192,55 грн. (у двох випадках за 28 вересня 2009 року та за 25 січня 2010 року) позивачем надано не було.

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про наявність підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за перевищення встановленого ліміту залишку коштів у касі підприємства, вчинене позивачем 25 січня 2010 року.

Відповідно до пункту 2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України. Видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт. Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження. Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми. Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені перевіркою факти перевищення строків використання виданої під звіт готівки на загальну суму 272730,00 грн. (у 13 випадках за період з 23 травня 2009 року по 29 травня 2010 року) позивачем надано не було.

Відповідно до абзацу 5 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 25 відсотків виданих під звіт сум.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про наявність підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за перевищення строків використання виданої під звіт готівки, вчинені позивачем у період з 28 грудня 2009 року по 29 травня 2010 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у сумі 36956,25 грн. оспорюваним рішенням.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

При цьому, колегія суддів вказує, що скарга ПП «Відлуння» на рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 22 грудня 2010 року була розглянута ДПА у Житомирській області в межах тридцятиденного строку відповідно до вимог пункту 16 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків державними податковими адміністраціями, затвердженого наказом ДПА України від 11 грудня 1996 року № 29 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яке було чинним до 31 січня 2011 року.

З огляду на те, що касаційна скарга не містить посилань на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права в частині задоволених позовних вимог, а судом касаційної інстанції не встановлено таких порушень згідно положень частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення судів попередніх інстанцій підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ПП «Відлуння» підлягає залишенню без задоволення, а постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2011 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2011 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Відлуння» залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2011 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ Л.В. Ланченко

_____________________ Н.Г. Пилипчук