Справа № 2а-7164/09/0870
Суддя: Щербак Андрій Анатолійович
Дата ухвалення: 2010-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2010 року Справа № 2а-7164/09/0870

(15 год. 40 хв.)

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербака А.А. при секретарі Запара О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про скасування наказів та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду із Михайлівського районного суду Запорізької області надійшла адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання нечинним та скасування наказу ГУМВС України у Запорізькій області про звільнення з органів внутрішніх справ.

У позовній заяві позивач вказує, що він вважає наказ про його звільнення органів МВС України за скоєння дисциплінарного проступку незаконним, оскільки він виконав усі вимоги, передбачені законом для звільнення за власним бажанням. Позовні вимоги обґрунтовує положеннями Закону України «Про міліцію» та Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМ Української РСР від 29.07.1991 року. Просить скасувати наказ №11 о/с від 2009 року в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ, поновити на службі в органах внутрішніх справ на посаді дізнавача сектору дізнання Михайлівського РВ ГУМВС України у Запорізькій області.

У судовому засіданні позивач подав клопотання про уточнення позовних вимог. Просить скасувати наказ №24 від 19.01.2009 року в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ; поновити позивача на службі в органах внутрішніх справ на посаді дізнавача сектору дізнання Михайлівського РВ ГУМВС України у Запорізькій області з моменту мого звільнення, тобто з 19.01.2009 року.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечили у повному обсязі, вважають звільнення позивача цілком законним, про що надали суду письмові заперечення на адміністративний позов. Свою позицію обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 своїми діями, що виразились у безпідставному, тривалому невиході на роботу, ухиленні від зустрічей з керівництвом Михайлівського районного відділу з питань подальшого проходження служби, відповідно до ст.ст.1 та 8 Закону України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІУ "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" порушив службову дисципліну і вчинив дисциплінарний проступок, за що 19.01.2009 року, наказом ГУМВС №24 притягнутий до дисциплінарної відповідальності та наказом ГУМВС України від 19.01.2009 №11 о/с звільнений з органів внутрішніх справ України за ст.64 п. «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС. Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Крім того, представником відповідача надане клопотання про відмову у задоволенні позову у звязку із пропуском строку звернення до адміністративного суду на підставі ст. 100 КАС України.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на службу до органів внутрішніх справ 01.08.2002 року згідно наказу №62 о/с від 01.08.2002 року. Відповідно до пояснень позивача, під час проходження служби у нього виникла необхідність у звільненні з ОВС за сімейними обставинами.

02.06.2008 року ОСОБА_1 В,В. був поданий рапорт про звільнення зі служби за власним бажанням, що був зареєстрований у журналі вхідної кореспонденції за №4274 від 02.06.2008 року (копія сторінки журналу знаходиться у матеріалах справи) та поданий начальнику Михайлівського РВ ГУМВС України у Запорізькій області.

19.01.2009 року начальником ГУМВС України в Запорізькій області був виданий наказ №24 про притягнення до дисциплінарної відповідальності лейтенанта міліції ОСОБА_1, дізнавача сектору дізнання Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області. Наказом встановлено, що позивач з жовтня до дати видачі наказу, тривалий час не виконує службові обовязки, не виходить на службу без поважних причин, документів, які б підтвердили поважну причину його відсутності не надає, про місце свого перебування не повідомляє. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями, що виразилися у порушенні вимог пп. 2.6, 2.7 вказівки МВС України від 29.01.2004 року№851/Пв, невиконання своїх службових обовязків, тривалому невиході на службу без поважних причин, неповідомленні керівництва Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, порушив службову дисципліну (ст.ст. 1, 8 Закону України від 22 лютого 2006 року №3460-ІУ «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» в частині недотримання ним вимог нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, а також у том, що він зобовязаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанню вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати виконання службових обовязку, що у свою чергу є дисциплінарним проступком відповідно до ст. 2 Статуту. Зазначеним наказом позивач приятгенний до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України за ст. 64 п. «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни).

Наказом ГУМВС України в Запорізькій області від 19.01.2009 року №11 о/с позивач звільнений з органів внутрішніх справ України у запас Збройних Сил України за ст. 64 п. «є» за порушення дисципліни.

Відповідно до п. «ж» ст. 64 Постанови КМ Української РСР від 29.07.1991 року №114 «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків;

Згідно з положеннями ст. 68 Постанови №114, Особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Тобто, аналіз цих норм свідчить про те, що ОСОБА_1 міг бути звільнений з ОВС за власним бажанням у будь-який час після 02.09.2008 року (тобто після спливу три місячного терміну після подання рапорту).

Матеріалами справи також встановлено, що з 23.08.2008 року по 23.09.2008 року включно ОСОБА_1 знаходився на лікарняному. Як пояснив позивач, у останній день лікарняного він зявився на роботі, здав лікарняний листок начальнику сектора по роботі з особовим складом Михайлівського РВ ГУМВС у Запорізькій області і пояснив, що більше на роботу виходити не збирається.

Відповідно до ч.3 ст. 40 Кодексу законів про працю, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Тобто, позивач міг бути звільнений за власним бажанням у перший робочий день після закінчення лікарняного, а саме 24.09.2008 року. Однак, як пояснили представники сторін, ОСОБА_1 у зазначений день на роботу не зявився, також не зявився на роботу і у наступні дні. Більш того, як встановлено матеріалами справи позивач був повідомлений про необхідність виходу на роботу, однак до Михайлівського РВ ГУМВС України у Запорізькій області так і не зявився.

Крім того, ОСОБА_1, на момент подання рапорту на звільнення з ОВС 02.06.2008 року був молодим фахівцем, а згідно з вказівкою МВС України від 02.07.2002 №5870/Гн, «звільнення молодих фахівців з ОВС здійснюється тільки у виключних випадках за погодженням з керівниками відповідних структурних підрозділів МВС України за дозволом Держсекретаря МВС України». При цьому передбачений перелік. документів, за наявності яких здійснюється звільнення з ОВС: атестація, протокол загальних зборів особового складу підрозділу, в якому молодий фахівець проходив службу; висновок психолога щодо психологічної сумісності наставників та підшефних, тощо, а для цього необхідна присутність та участь безпосередньо молодого фахівця. ОСОБА_1 ж з 14.06.08 до 04.07.2008 перебував у відрядженні у Кирилівському СВМ Якимівського РВ, а з 23.08. до 23.09.2008 року - на лікарняному, тому підготувати необхідні документи для його звільнення та направлення для узгодження в МВС України не було можливості.

Відповідно до частини другої статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною третьою цієї статті встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до суду.

Зокрема, при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. Оскільки спеціальними законами про порядок проходження служби в ОВС такий строк не встановлено, суд приходить до висновку про можливість застосувати норми Кодексу законів про працю

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 233 КЗпП, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Матеріалами справи встановлено, що позивач був звільнений з ОВС наказом ГУМВС України в Запорізькій області №11 від 19.01.2009 року, трудову книжку отримав 20 січня 2009 року. З адміністративним позовом ОСОБА_1В, звернувся 16 вересня 2009 року, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду. У судовому засідання позивачем не подано жодних клопотань щодо поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку що відповідачем доведено правомірність звільнення ОСОБА_1 з лав орагінв внутрішніх справ України за дисциплінарний проступок, беручи до уваги той факт, що представник відповідача наполягає на застосуванні положень ст. 100 КАС України, а представником позивача не подано клопотань про продовження строку звернення до адмінстартивного суду, суд приходить до висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладено, ст.ст. 94, 158, 161-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з одночасної подачею її копії до суду апеляційної інстанції, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги.

Повне рішення виготовлено 08 лютого 2010 року.

Суддя (підпис) А.А. Щербак