Справа № 824/31/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/31/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Маренич І.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

07 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Лучкіної Г.В.

представника третьої особи: Григорчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 (далі - позивач) до Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Чернівецькій області (далі - відповідач), третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Магальська сільська рада Новоселицького району Чернівецької області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила: визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.12.2014 № про нарахування податкового зобов'язання.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.03.2015 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили колегію суддів її задовольнити.

Представник позивача заперечила проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення Магальської сільської ради 19.08.2006 між позивачем та третьою особою укладено договір оренди від 05.09.2006 , згідно якого в оренду надається земельна ділянка площею 0,6753 га. за адресою АДРЕСА_1 під розміщення пилорами (комерційне призначення) строком на 10 років з річною орендною платою в розмірі 8102,66 грн., що складає 10 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3, з наступною обов'язковою індексацією при введенні нового коефіцієнту індексації грошової оцінки земель, який зареєстрований у Новоселицькому районному секторі Чернівецької регіональної філії "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у Книзі записів договорів оренди здійснено запис за № 06 від 20.09.2006. Відповідно до п. 6 Договору розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі, зокрема зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі відсотка інфляції; прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати. До обов'язків Орендаря згідно п.28 Договору оренди входить зокрема обов'язок самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством. За невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до Закону, та договору (п.37 Договору).

Рішенням 06/6 сесії VI скликання Магальської сільської ради від 07.07.2011 затверджено нову технічну документацію по нормативній грошовій оцінці земель в межах населеного пункту с. Остриця, Магальської сільської ради, згідно якої базова вартість 1 кв.м. земель по зазначеному населеному пункту складає 65,35 грн. із подальшим застосуванням локальних коефіцієнтів на місце розташування земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони та введено в дію нормативну грошову оцінку земель населеного пункту с.Остриця з 01.01.2012.

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки для розміщення та обслуговування пилорами ФОП ОСОБА_5 в межах населеного пункту с. Остриця від 22.02.2014 № 2012 виготовленого Відділом Держземагенства в Новоселицькому районі, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, якою користується ФОП ОСОБА_5 за адресою с.Остриця, загальною площею 6753 кв.м. становить 1827017,40 грн. станом на 01.01.2012, 01.01.2013 та на 01.01.2014.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 04.06.2014, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.08.2014 по справі № 926/244/14, за позовом прокурора Новоселицького району до ФОП ОСОБА_5, внесено зміни до Договору оренди землі від 05.09.2006, а саме викладено в новій редакції пункт 3 Договору "загальна нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1827017,40 грн." та пункт 5 "орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі в розмірі 182701,74 грн., що становить 10 % від нормативно-грошової оцінки відповідної земельної ділянки".

Рішенням Магальської сільської ради №10 від 17.12.2014 розірвано договір оренди 05.09.2006 з ФОП ОСОБА_5 та зобов'язано орендаря протягом двох місяців з моменту прийняття рішення укласти відповідну угоду та передати земельну ділянку сільській раді.

В період з 08.12.2014 по 10.12.2014 посадовими особами відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 09.12.2011 по 08.12.2014 дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 09.12.2011 по 08.12.2014.

За результатами перевірки складено акт №1423/17/ від 17.12.2014 документальної позапланової виїзної перевірки. На вказаний акт позивачем було подано заперечення.

На підставі акту №1423/17/ від 17.12.2014 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2014 про нарахування податкового зобов'язання за орендною платою з фізичних осіб у розмірі 111896,76 грн., з яких 89516,76 грн. - орендна плата за землю та 22380,00 грн. штрафна фінансова санкція за порушення п. 2 ст. 289 ПК України.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що з досліджених в ході судового розгляду справи письмових доказів, пояснень представників сторін, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів суду правомірність своїх дій щодо прийняття податкового повідомлення-рішення № від 30.12.2014, а тому суд вважає, що дії та рішення відповідача суперечать вимогам ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Підпунктом 14.1.147. п.14.1. ст.14 ПК України визначено, що плата за землю як загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Питання сплати орендної плати за землю врегульовані статтею 288 ПК України.

Пункт 288.1 ст. 288 ПК України в якості єдиної підстави для нарахування орендної плати за земельну ділянку визначає договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до п. 288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до норм Податкового кодексу України, річна сума платежу, що підлягає перерахуванню до бюджету суб'єктами господарювання, які орендують земельні ділянки державної і комунальної власності, визначається відповідно до умов договору, але з урахуванням вимог пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, тобто, не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу та не може перевищувати: зокрема для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки (п.в 288.5.2).

Таким чином, річна сума платежу орендної плати за землю не може бути меншою розміру, визначеного пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, а саме - трикратного розміру земельного податку та не може перевищувати встановленого в п. 288.5.2 ст. 288 ПК України 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Оскільки плату за землю у формі орендної плати за землі комунальної та державної власності віднесено Верховною Радою України до загальнодержавних податків і зборів згідно переліку статті 9 ПК України, а тому розмір орендної плати за вказані ділянки є нормативно-регульованою ціною із визначеними мінімальною та максимальною межами. Тобто, починаючи з 01.01.2011 на адміністрування орендної плати та відносини, що виникають при оренді земельної ділянки комунальної та державної власності, поширюються приписи ПК України з усіма правилами обрахування орендної плати та наслідками недотримання порядку нарахування та справляння даного обов'язкового платежу.

Згідно ст. 271 ПК України базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII ПК України, а у разі якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок.

Відповідно до пп. 14.1.125 п. 14.1 ст. 14 ПК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XIII ПК України - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

За приписами абзацу п'ятого ст. 5 Закону України "Про оцінку земель" від 11.12.2003 № І378-ІV (далі - Закон № І378-ІV) нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 15 Закону № 1378-ІV передбачено, що підставою для проведення оцінки земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно ст. 18 Закону № 1378-ІV нормативна грошова оцінка земель в межах населених пунктів проводиться не рідше, ніж один раз на 5-7 років.

При цьому, законодавець не передбачив можливості орендаря впливати на порядок проведення оцінки орендованої земельної ділянки або можливі її результати, не зважаючи на двосторонній характер укладеного договору оренди.

Відповідно до ст. 23 Закону № 1378-ІV технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною і міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220, затверджено Типовий договір оренди землі, п. 9 якого встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності вноситься у грошовій формі та зазначається у відсотках нормативної грошової оцінки земельної ділянки або розміру земельного податку.

Згідно п. 13 вказаного Типового договору оренди землі розмір орендної плати за землю переглядається у разі зміни умов господарювання передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 286.2 ст. 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Як слідує з матеріалів справи рішенням 06/6 сесії VI скликання Магальської сільської ради від 07.07.2011 затверджено нову технічну документацію по нормативній грошовій оцінці земель в межах населеного пункту с. Остриця, Магальської сільської ради, згідно якої базова вартість 1 кв.м. земель по зазначеному населеному пункту складає 65,35 грн. із подальшим застосуванням локальних коефіцієнтів на місце розташування земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони. Цим же рішенням введено в дію нормативну грошову оцінку земель населеного пункту с. Остриця з 01.01.2012. Рішення 06/6 сесії VI скликання Магальської сільської ради від 07.07.2011 в судовому порядку не скасовано та було чинним станом на день прийняття рішення.

Позивач визначаючи податок в Декларації з плати за землю на 2014 рік за земельну ділянку 0,6753 га. безпідставно визначив розмір річної орендної плати в сумі 10 161,76 грн. Так, позивачем самостійно визначено розмір річної орендної плати відповідно до нормативно-грошової оцінки в розмірі 81026,58 грн., згідно договору в редакції від 05.09.2006 з визначенням щомісячного платежу в сумі 846,81 грн., без врахування зміненої нормативної грошової оцінки землі.

Згідно рішення 06/6 сесії VI скликання Магальської сільської ради від 07.07.2011, витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки для розміщення та обслуговування пилорами позивача в межах населеного пункту с. Остриця від 22.02.2014 № 2012, а також рішення господарського суду Чернівецької області від 04.06.2014 по справі № 926/244/14, яким внесено зміни до Договору від 05.09.2006 нормативна грошова оцінка землі становила 1 827 017,24 грн.

Таким чином, з дня набрання законної сили рішення 06/6 сесії VI скликання Магальської сільської ради від 07.07.2011 позивач зобов'язана була збільшити грошові зобов'язання з урахуванням нової нормативно-грошової оцінки землі шляхом подання нового звітного або уточнюючого розрахунку до податкового органу з визначенням щорічної орендної плати земельної ділянки в сумі 182 701,74 грн. (1827 017, 24 *10%) та щомісячними платежами в сумі 15225,15 грн.

Окрім цього, стосовно висновків суду першої інстанції щодо безпідставного та необґрунтованого нарахування позивачу орендної плати за землю згідно акту перевірки № 1423/17/ від 17.12.2014, які ґрунтуються фактично на обставинах встановлених в межах адміністративної справи № 824/2644/14-а в ухвалі Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.12.2014, колегія суддів зазначає наступне.

Обставини встановлені в межах справи № 824/2644/14-а не можуть бути пріоритетними у застосуванні до даної справи, оскільки, по-перше Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Новоселицької ОДП1 про скасування рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.12.2014, а по-друге, при вирішенні справи № 824/31/15-а суд першої інстанції мав врахувати, що позивачем в ході проведення перевірки подано уточнюючий розрахунок з орендної плати за землю від 22.12.2014, яким самостійно встановлено факт заниження податкового зобов'язання та збільшено суму грошового зобов'язання і станом на момент проведення перевірки по обліковій картці з орендної плати за землю за 2014 рік рахувалася переплата, у зв'язку з несвоєчасним поданням уточнюючого розрахунку, оскільки обов'язок щодо його подання настав для позивача після винесення рішення господарського суду Чернівецької області від 04.06.2014 по справі № 926/244/14, яким внесено зміни до Договору від 05.09.2006, та яким позивач своєчасно не скористалася.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що переплата по обліковій картці позивача зменшилася на суму донарахувань сум грошових зобов'язань, і залишилася сума до сплати сум грошових зобов'язань не врегульована уточнюючим розрахунком від 22.12.2014, оскільки відповідно до пп.. 54.3.2 п. 54.3. ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Уточнюючий звіт з орендної плати за землю від 22.12.2014 позивачем подано в порушення п. 50.1 та п. 50.2 ст.50 ПК України.

Відповідно до п. 50.1 ПКУ у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Згідно п.50.2 ст.50 ПК України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Таким чином, уточнюючі розрахунки можуть подаватися платниками податків за встановленою формою і лише до початку перевірки платника контролюючим органом. У випадку, якщо неточності, допущені при складанні податкової декларації, мають своїм наслідком заниження податкового зобов'язання, платник повинен разом з їх уточненням самостійно нарахувати і сплатити штраф. Його розмір залежить від обраного варіанта виправлення помилок: 3 % від суми недоплати - у разі подання уточнюючого розрахунку; 5 % від суми недоплати - у разі її відображення у складі декларації, що подається за наступний податковий період.

Різниться і порядок сплати: у першому випадку сума недоплати та штраф сплачуються до подання уточнюючого розрахунку, а у другому - сума недоплати, збільшена на штраф, відображаються у складі декларації за наступний період з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з певного податку. Отже, вони погашаються у складі даного грошового зобов'язання та у терміни, визначені щодо нього.

Подавши уточнюючий звіт з орендної плати за землю від 22.12.2014 позивачем в порушення п. 50.1 та п. 50.2 ст. 50 ПК України не сплачено в термін до її подання штраф від суми недоплати у розмірі 3%, що підтверджується обліковою карткою з орендної плати по с.Магала за 2014 рік (міститься в матеріалах справи), а тому вказаний звіт прийнято відповідачем з позначкою "до відома" та не враховано під час прийняття податкового повідомлення-рішення від 30.12.2014 № .

Окрім цього, варто зазначити, що виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим ніж, встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХІІ ПК України; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Аналогічна правова позиція зі спірного питання була висловлена Верховним Судом України у постанові від 02.12.2014 по справі № 21-274а14. Так, у вказаній постанові Верховний Суд України, здійснивши системний аналіз норм пп.. 269.1 ст. 269, пп..288.5.1, 288.5.2 ст. 288 ПК України дійшов висновку, що законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки (трикратний розмір земельного податку), незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі. З набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Разом з тим безпідставними є висновки суду першої інстанції щодо неправомірності нарахування відповідачем сум грошових зобов'язань з орендної плати за землю за період з 04.11.2014 по 09.12.2014, у зв'язку з тим, що позивачем за цей період припинено підприємницьку діяльності та відповідно до п. 33 Договору дію договору припинено.

Вказані висновки спростовується тим, що відповідно до вимог Постанови КМУ від 17.10.2013 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" факт розірвання та припинення договору оренди землі обов'язково реєструється в тому ж самому порядку як і реєстрація самого Договору оренди. Позивачем по справі не надано жодного належного доказу державної реєстрації припинення договору оренди землі від 05.09.2009 в період з 04.11.2014 по 09.12.2014, натомість в матеріалах справи міститься єдиний доказ, що свідчить про припинення дії договору оренди - це рішення Магальської сільської ради №10 від 17.12.2014, яким розірвано договір оренди землі від 05.09.2006 з позивачем.

Водночас, договір оренди земельної ділянки припиняється за наявності підстав, перелічених у ст. 141 ЗК України та статтях 31, 32 Закону України "Про оренду землі". При цьому зазначений перелік підстав є вичерпним і не може бути доповненим за згодою сторін. Такими підставами можуть бути: 1) закінчення строку, на який було укладено договір; 2) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; 3) смерть фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови зазначених у Законі України "Про оренду землі" осіб від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; 4) ліквідація юридичної особи-орендаря; 5) одержання орендарем земельної ділянки у власність у порядку, передбаченому ЗК України; 6) примусовий викуп (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності у порядку, встановленому законами України; 7) розірвання договору оренди земельної ділянки за взаємною згодою сторін або у судовому порядку на вимогу однієї зі сторін у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України "Про оренду землі" та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Оскільки договір оренди від 05.09.2006 розірвано на підставі рішення Магальської сільської ради № 10 від 17.12.2014 (копія наявна в матеріалах справи), то саме з 17.12.2014 він вважається припиненим і до цієї дати позивач зобов'язана виконувати обов'язки щодо сплати орендної плати у встановлені Кодексом та договором терміни, відповідно і збільшення суми грошового зобов'язання відповідача за період з 04.11.2014 по 09.12.2014 є правомірними.

При цьому відповідно до листа Магальської сільської ради № 16 від 08.01.2015 позивача повідомлено про те, що необхідно укласти угоду про розірвання договору оренди та за актом приймання - передачі передати земельну ділянку сільській раді та здійснити державну реєстрацію припинення права оренди на земельну ділянку у відповідності до вимог чинного земельного законодавства.

В листі Магальської сільської ради № 256 від 02.03.2015 зазначено, що позивачу необхідно терміново з'явитися в Магальську сільську раду для розірвання договору оренди земельної ділянки площею 0,6753 га.

Із змісту цих листів випливає, що станом на 02.03.2015 позивач користувалася цією земельною ділянкою та по акту приймання - передачі земельна ділянка площею 0,6753 га сільській раді не передана, тому донарахування відповідачем орендної плати за землю з фізичних осіб по 08.12.2014 є правомірним.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення: є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Чернівецькій області задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 липня 2015 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.