Справа № 22-а-550/11
Суддя: Цяцяк Р. П.
Дата ухвалення: 2011-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-550/11 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С. З.
Категорія справи 87 (10.3.3) Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Курій Н.М. та Мацея М.М.,

при секретарі судового засідання Панчуку І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03 червня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

В С Т А Н О В И Л А:

14.04.2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з цивільним позовом до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання незаконною відмови відповідача щодо здійснення перерахунку та доплати коштів державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобовязання відповідача провести перерахунок та виплатити їй суму недоплаченої щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 10 липня 2007 року по 12 грудня 2008 року у розмірі 6 483 грн. 33 коп. (а.с. 2-7).

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено: визнано відмову відповідача щодо здійснення перерахунку та доплати коштів державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 10 липня по 31 грудня 2007 року незаконною та зобовязано відповідача провести перерахунок та доплату коштів державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 10 липня по 31 грудня 2007 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача в дохід держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 37-39).

Дану постанову оскаржив відповідач Сихівський відділ соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким повністю відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм матеріального і процесуального права (а.с. 43-44).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно вимог Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, ст.56 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, ст.ст. 4, 51 Бюджетного кодексу України, ст.95 Конституції України допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік позивачці виплачена вірно.

Крім цього, вважає, що витрати на інформаційно-технічне забезпечення у даній справі оплаті не підлягають.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 13 і 14 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьмивстановлено, що особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною, має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку.

Розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначений ч.1 ст.15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми(в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року) і повинен відповідати розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сімї, по догляду за якими надається допомога.

Позивачка ОСОБА_2 є матірю малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та фактично здійснює догляд за дитиною (а.с. 17).

Як особа, що фактично здійснює догляд за дитиною, позивачка протягом 2007 року отримувала щомісячну грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленому п.14 ст.71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік(а.с. 18).

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення ст.56 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, якими щомісячна грошова допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується відповідно до Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, була передбачена у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З наведеного слідує, що починаючи з 09.07.2007 року і до 31.12.2007 року включно розрахунок зазначеної допомоги, яка виплачувалася позивачці, повинен був проводитися у розмірі, встановленому законом для прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Статею 62 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років було встановлено: з 01 квітня - у розмірі 463 грн., а з 01 жовтня у розмірі 470 грн.

За вище наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відповідачем допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку протягом липня-грудня 2007 року позивачці була виплачена не в повному обсязі, а відтак відповідача, як субєкта владних повноважень, слід зобовязати провести перерахунок цієї допомоги за вказаний період та виплатити її у розмірі, визначеному ст.15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача стосовно відсутності бюджетного фінансування соціальних виплат у розмірах, безпосередньо передбачених Законом України Про державну допомогу сімям з дітьми, як на причину невиконання покладених на нього зобовязань, то колегія суддів вважає, що зазначене не може бути причиною невиконання покладених на Управління праці та соціального захисту населення зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині до уваги прийматись не можуть.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та прийняв оскаржуване рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись Законом України „Про внесення змін до розділу ХІІ „Прикінцеві положення Закону України „Про судоустрій і статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 02.12.2010 року № 2748-УІ та ст.ст. 195, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03 червня 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: