Справа № 281/1182/14-а (2-а/281/886/14)
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/64094/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Бутенка В.І., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Коростенського управління експлуатації газового господарства приватного акціонерного товариства «Житомиргаз» (далі - Коростенський УЕГГ ПАТ «Житомиргаз»), управління праці та соціального захисту населення виконкому Коростенської міської ради Житомирської області (далі - УПСЗН Коростенської МР), управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області (далі - УПСЗН Лугинської РДА) про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок доплат і допомоги за касаційною скаргою представника Коростенського УЕГГ ПАТ «Житомиргаз» на судові рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2014 року та Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив визнати:

протиправними дії відповідачів щодо невиплати йому в повному обсязі доплат до заробітної плати та щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням вживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачених статтями 37, 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII);

зобов'язати Коростенський УЕГГ ПАТ «Житомиргаз» провести донарахування недоплаченої доплати до заробітної плати, передбаченої статтею 39 Закону № 796-XII, за період з 01 січня 2014 року по 31 травня 2014 року в розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених Законом України від 16 січня 2014 року № 719-VII «Про державний бюджет на 2014 рік» (далі - Закон № 719-VII), та передати розрахункові документи до УПСЗН Коростенської МР, а останнє повинно виплатити зазначені доплати.;

зобов'язати УПСЗН Лугинської РДА провести донарахування і виплату щомісячної грошової допомоги, передбаченої статтею 37 Закону № 796-XII, за вказаний період в розмірі 25 % від мінімальної заробітної плати згідно Закону № 719-VII.

Посилався на те, що працює на забрудненій території та постійно проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, тому має право на відповідні виплати, передбачені Законом № 796-XII, проте відповідачі відмовляються виплачувати доплати у визначеному законом розмірі.

Постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року, позовні вимоги задоволено.

В касаційній скарзі представник Коростенського УЕГГ ПАТ «Житомиргаз», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення в частині задоволення позовних вимог до Коростенського УЕГГ ПАТ «Житомиргаз» скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Вказує на те, що належним відповідачем у даній справі є УПСЗН, на яке покладено обов'язок виплачувати відповідну доплату позивачу.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

При цьому, як зазначено у пункті 1 частини першої статті 3 цього Кодексу, під справою адміністративної юрисдикції розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно пунктів 5, 6 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України від 20.09.2005 року № 936 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), соціальні виплати за статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці.

Як установлено судами попередніх інстанцій, що відповідає дійсним обставинам справи, ОСОБА_4 є потерпілим від аварії на Чорнобильській АЕС 3-ї категорії, постійно проживає в с. Глухова Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, працює в Коростенському УЕГГ ПАТ «Житомиргаз».

З урахуванням зазначених обставин та норм права, в даному випадку, саме Коростенський УЕГГ ПАТ «Житомиргаз» виступає суб'єктом наділеним владними управлінськими функціями на основі законодавства, оскільки на нього покладено обов'язок виконання положень статті 39 Закону № 796-XII щодо соціальних виплат своїх працівників.

Судами дана належна правова оцінка й обставинам справи. Відповідно до статті 37 Закону № 796-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати, а громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в розмірі двох мінімальних заробітних плат (стаття 39 цього Закону).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було встановлено будь-яких обмежень щодо застосування статей 37, 39 Закону №796-ХІІ.

Лише з прийняттям Закону України від 31 липня 2014 року №1622-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» внесені зміни до Прикінцевих положень Закону №719-VII. Зокрема, Прикінцеві положення Закону № 719-VII доповнено статтею 6-7 такого змісту: установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №796-ХІІ (Відомості Верховної Ради України, 1992 року, № 13, статті 178 із наступними змінами), застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже, після прийняття вказаних змін, доплата у зв'язку з проживанням та роботою на територіях радіоактивного забруднення здійснюється органами УПСЗН відповідно до постанови № 836.

Задовольняючи позовні вимоги щодо визначення розміру доплати у зв'язку з проживанням та роботою на територіях радіоактивного забруднення, суди попередніх інстанцій, з огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, прийшли до обґрунтованого висновку що за період з 01 січня 2014 року по 31 травня 2014 року застосуванню підлягає саме Закону № 796-XII, а не постанова № 836, яка істотно звужує обсяг установлених законом прав позивача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Коростенського управління експлуатації газового господарства приватного акціонерного товариства «Житомиргаз» відхилити, а постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

В.І. Бутенко

І.В. Штульман