Справа № 815/1283/15
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 р. Справа № 815/1283/15

Категорія: 3.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Кіселик Д.С.,

за участю позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про визнання неправильності запису та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2015р. ОСОБА_1 (дівоча ОСОБА_4) та ОСОБА_2 звернулися до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського МУЮ, в якому просили суд:

- визнати неправильність запису в поновленому актовому запису громадянського стану про народження ОСОБА_5 №11 від 13.07.1985 року, складеного 13 липня 1985 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любашівського РУЮ в Одеській області, а саме у графі національність батька «українець», в графі національність матері «українка»;

- зобов'язати відповідача внести зміни до поновленого актового запису про народження ОСОБА_5 №11 від 13.07.1985 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любашівського РУЮ в Одеській області, а саме у графі національність батька змінити з «українець» на «єврей», в графі національність матері змінити з «українка» на «єврейка»; зобов'язати внести зміни до актового запису про укладення шлюбу №688, складений 01.08.1966р. у міському відділу РАЦС Одеського обласного управління юстиції в графі національність громадянина змінити з «українець» на «єврей»;

- зобов'язати внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 (після шлюбу ОСОБА_1) №98 від 14.10.1967р., зареєстрованого виконавчим комітетом Гвоздавської сільської ради, а саме у графі національність батька змінити з «українець» на «єврей»;

- внести зміни до актового запису про укладення шлюбу №05, зареєстрованого виконавчим комітетом Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області 24.0.6.2001р., а саме в графі національність громадянки змінити національність з «українка» на «єврейка».

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, про що було видане свідоцтво про народження, в графі національність батьків якого було вказано «євреї», однак останнє в подальшому було втрачено. 13.07.1985 року Відділом державної РАЦС реєстраційної служби Любашівського РУЮ в Одеській області ОСОБА_2 був поновлений актовий запис про народження №11 від 13.07.1985 року та видано повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, але під час цього актового запису фактично було зроблено помилку в графі національність батьків, т.б. була вказана їх національність - «українці». Разом з тим, за часів Радянського Союзу ОСОБА_2 через загрозу репресій та розправ, тривалий час приховав справжню національність своїх батьків, у зв'язку з цим, у поновленому свідоцтві про народження батько та матір заявника вказані по національності «українці», що насправді не відповідає дійсності.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1, ОСОБА_2 20.04.2015р. подали апеляційну скаргу, в якій зазначили, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права та просили скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи позивачів, які наполягали на задоволенні своєї апеляційної скарги та виступ представника відповідача, яка фактично частково визнала доводи апеляційної скарги і відповідно частину позовних вимог, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 є донькою 2-го позивача ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 13.09.2014р.

ОСОБА_1 (дівоче ОСОБА_4) народилася ІНФОРМАЦІЯ_4., про що 14.10.1967р. виконачим комітетом Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області складено відповідний актовий запис №98.

24.06.2001р. ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_6, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 24.06.2001р. зроблено запис №05, місце реєстрації - виконавчий комітет Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області.

Після шлюбу позивачці ОСОБА_4 присвоєно прізвище ОСОБА_6 (копія свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 24.06.2001р.).

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно повторно виданої копії свідоцтва від 13.07.1985р. народився від батька ОСОБА_7 (національність - українець) та ОСОБА_8 (національність - українка), про що в Книзі реєстрації актів про народження 13.07.1985р. зроблено запис №11 (запис згідно відмітки на копії свідоцтва є поновленим).

14.10.2014 року Відділом державної РАЦС РС ГУ юстиції в Одеській області на запит ОСОБА_1 була надана відповідь №8239/08.11-12 про відсутність первинного актового запису про народження ОСОБА_2, при цьому заявника було повідомлено, що відповідною перевіркою було виявлено поновлений актовий запис про народження №11 від 13.07.1985 року на гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, складений відділом державної РАЦС РС Любашівського РУЮ в Одеській області.

В лютому 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського МУЮ та за результатами своїх звернень на особистому прийомі з питання внесення змін до актового запису №11 від 13.07.1985р. та актового запису про шлюб №688 від 01.08.1966 року, отримали відмовні письмові відповіді від 21.02.2015 року №582/122-80 і №583/122-80, в яких повідомлялося про неможливість внесення таких змін у зв'язку із недостатністю документів, які підтверджують факт відновлення чи зміни національності.

Не погоджуюсь з зазначеними вище діями та рішеннями суб'єкта владних повноважень, позивачі оскаржили їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно з правомірності дій та рішень відповідача.

Однак, разом з тим, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази та приймаючи до уваги факт часткового визнання відповідачем позовних вимог, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх частково обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

А згідно із ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відносини, пов'язані з діяльністю органів державної реєстрації актів цивільного стану проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року.

Так, як вбачається з приписів ч.5 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України, яке, в свою чергу, своїм наказом від 12.01.2011 року №96/5 затвердило «Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання».

У відповідності до вимог п.1.1 розділу І вказаних Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі ж відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Приписами п.1.5 розділу І Правил встановлено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами. Працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, звіряє відомості, зазначені заявником у заяві, з паспортом або паспортним документом.

Положеннями пункту 2.12 розділу ІІ Правил визначено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до п.2.6 Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Як встановлено судовою колегією з матеріалів справи, у зв'язку із втратою оригіналу первинного свідоцтва про народження від 18.06.1940р., відділом державної РАЦС реєстраційної служби Любашівського РУЮ в Одеській області 13 липня 1985 року ОСОБА_2 було поновлено актовий запис про народження №11 від 13.07.1985 року та повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, в якому, в свою чергу, у графі національність батька зазначено «українець», а у графі національність мати - «українка», хоча як вбачається з ксерокопії втраченого первинного свідоцтва від 18.06.1940р., національність батька та матері позивача вказана як «євреї».

При цьому, слід вказати, що ці відомості до актового запису про народження №11, складеного 13.07.1985 відділом державної РАЦС реєстраційної служби Любашівського РУЮ в Одеській області, було внесено у відповідності до заяви заявника та пред'явлених документів.

Однак, як вбачається з пояснень ОСОБА_2 та зі змісту позовної заяви, позивачі у таких спосіб були змушені приховувати своє «єврейське походження» та помилковість цих поновлених актових записів стосовно дійсної національності свої батьків через загрозу можливих репресій за часів Радянського Союзу.

Зараз же, позивачі, посилаючись на приписи Конституції України та Закону України «Про національні меншини в Україні», бажать документально поновити (підтвердити) свою дійсну національність, до якої вони фактично належать з дня народження, оскільки цей факт допоможить їм в подальшому реалізувати своє право на пільгове лікування та навчання за кордоном.

Так, як вбачається з матеріалів справи, факт належності саме до єврейської національності батьків позивача ОСОБА_2 (т.б. померлих ОСОБА_8 та ОСОБА_7) та відповідно, дідуся і бабусі позивачки ОСОБА_1, підтверджується наявними у справі копіями архівних документів з персональної справи ОСОБА_7, 1916 р.н., кандидата в члени ВКП (б) України, листами секретаря Любашівського РК КП(б)У на адресу секретаря Врадієвського РК КП(б)У від 22.04.1952р. та 15.03.1952 року, довідкою вчителя Любашівської середньої школи на адресу Любашівському РК КП (б) У від 22.04.1952 року, а також, як вже зазначалося вище - ксерокопією втраченого первинного свідоцтва про народження ОСОБА_2 від 18.06.1940р.

Крім того, належність позивачів до єврейської національності також підтверджується і довідкою ЦАМО м.Подольськ №067551 від 04.04.2003р., копією посвідчення №1951 від 07.03.2014р. та довідкою Голови Одеської регіональної асоціації євреїв від 12.02.2015р., зі змісту яких видно, що під час окупації позивач ОСОБА_2 разом із своєю матір'ю (ОСОБА_8) перебував у фашистському гетто та є узніком і жертвою нацизму, в зв'язку із чим, знаходиться на обліку в Асоціації євреїв - колишніх узників нацистських гетто і концтаборів.

Також, як вбачається з пояснень позивачів, останні вважають, що належать виключно до єврейської національності з моменту свого народження, все своє життя сповідують єврейські традиції та культуру. При цьому, на підтвердження вказаних обставин свідчить лист Головного Раввіна м.Одеси та Півдня України А.Вольфа вих. №131 від 21.10.2014 року.

Враховуючи вказані вище обставини та надані позивачами письмові докази, судова колегія вважає, що факт належності позивачів та їх померлих батьків саме до єврейської національності не викликає жодних сумнівів, т.б. є доведеним.

Як видно зі змісту Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992р. «Про затвердження положень про паспорт громадянина україни та свідоцтва про народження» та Постанови КМУ №1367 від 12.09.2002р. (зі змінами №1025 від 10.11.2010р.), на даний час нормативними актами України фактично не передбачено можливість визначення персональної національності громадян України у документі, який посвідчує таку особу.

Разом з тим, ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Крім того, як слідує з приписів ч.2 ст.300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної та мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Також, слід звернути увагу й на те, що право на належність особи до певної національності або національної меншини, зокрема захищається і Міжнародною Рамковою Конвенцією «Про захист національних меншин» від 01.02.1995р. (ратиф. Україною 09.12.1997р., чинна з 01.05.1998р.), зі змісту ст.3 якої слідує, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкодувати такій особі.

Таким чином, за вказаних обставин та приймаючи до уваги надані позивачами докази, вищеназвані правові норми (в т.ч. і міжнародні), а також численну судову практику з цих спірних питань, судова колегія приходить до висновку про часткову необґрунтованість відмови відповідача (який в с/з фактично частково визнав ці позовні вимоги, ч.3 ст.72 КАСУ) щодо внесення певних змін в актові записи та відповідно про законність і правомірність позовних вимог щодо зобов'язання відповідача внести відповідні зміни до актових записів про народження позивачів (в т.ч. у свідоцтво про шлюб ОСОБА_2Р.) щодо їх національності та національності їх батьків.

У задоволенні ж інших позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2, судова колегія, з урахуванням вищезазначеного, як і суд 1-ї інстанції, вважає за необхідне відмовити, оскільки останні є необґрунтованими, недоведеними та фактично безпідставними.

До того ж, ще слід вказати й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв'язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, з урахуванням ч.2 ст.11 КАС України та, діючи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.202 КАС України, вважає за необхідне скасувати постанову окружного суду та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги позивачів задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести зміни до поновленого актового запису про народження ОСОБА_5 №11 від 13.07.1985 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любашівського РУЮ в Одеській області, а саме у графі національність батька змінити з «українець» на «єврей», в графі національність матері змінити з «українка» на «єврейка».

Зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про укладення шлюбу №688 від 01.08.1966р., складеного міським відділом РАЦС Одеського обласного управління юстиції, а саме у графі національність громадянина ОСОБА_2 змінити з «українець» на «єврей».

Зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського МУЮ внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 (після шлюбу ОСОБА_1) №98 від 14.10.1967р., зареєстрованого виконавчим комітетом Гвоздавської сільської ради, а саме у графі національність батька змінити з «українець» на «єврей».

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко