Справа № 815/1665/15
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1665/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року 15 год. 20 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.

секретар судового засідання Вінський О.Ю.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

третьої особи ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5, щодо внесення запису №01 від 23 січня 2015 року, щодо реєстрації права власності на обєкт нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- зобовязати реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції скасувати запис №01 від 23 січня 2015 року державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5, щодо реєстрації права власності на обєкт нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 20.03.2015 року відкрито провадження у справі.

08.04.2015 року позивач надав уточнення до позовної заяви, згідно яких просив суд:

- визнати протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5, щодо внесення запису №01 від 23 січня 2015 року, щодо реєстрації права власності на обєкт нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати нечинними дії реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про відмову позивачу в анулюванні запису про реєстрацію права власності на обєкт нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

- зобовязати реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції скасувати запис №01 від 23 січня 2015 року державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5, щодо реєстрації права власності на обєкт нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на письмові заперечення по справі.

Третя особа ОСОБА_3 та представник третьої особи, проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом під час офіційного зясування обставин у справі встановлено наступне.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень, вказаний Закон спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав.

Відповідно до приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор при розгляді документів щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та. їх обтяжень, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Положеннями ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4-2 та частиною девятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;після завершення пятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Так, з метою проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно від 05.02.2015 р. № 191166897 на адресу реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції звернулись ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з відповідною заявою, за результатами якої було прийнято оскаржуване рішення.

При зверненні до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції заявниками ОСОБА_6, ОСОБА_7С, ОСОБА_8, було надано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.10.2014 року №521/15242/14-ц за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_8К до ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_7С про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, яким визнано право спільної часткової власності за ОСОБА_6, ОСОБА_7С, ОСОБА_8К на 1/3 частку відповідно.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Виходячи з положень п. 37. Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Під час розгляду адміністративної справи, судом було встановлено, що заявниками - ОСОБА_6, ОСОБА_7С, ОСОБА_8К були надані усі необхідні документи для проведення такої реєстрації, в тому числі рішення суду, що було чинним на час вчинення реєстраційної дії.

З матеріалів реєстраційної справи, а саме з витягу щодо обєкту нерухомого майна вбачається, що на час проведення державної реєстрації будь які обтяження відсутні, відтак державна реєстрація проведена законно, оскільки у державного реєстратора були відсутні підстави для відмови у її проведенні.

Що стосується твердження позивача про здійснення відповідачем реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 на який накладений арешт та який діє по сьогоднішній день, суд зазначає наступне.

17.12.2013 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/19253/13-к задоволено клопотання прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_9. та накладено арешт на квартиру № 24, розташовану по вул. Малиновського, 17 в м. Одесі. Проте суд зазначає, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 квітня 2015 року ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17.12.2013 року про накладення арешту на вказану квартиру скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_9. про накладення арешту.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання нечинними дії реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про відмову позивачу в анулюванні запису про реєстрацію права власності на обєкт нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, суд зазначає наступне.

Під час розгляду адміністративної справи судом не було встановлено, а позивачем не надано доказів звернення з відповідною заявою до відповідача щодо анулювання запису про реєстрацію права власності на обєкт нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Позивач в обргрунтування своє правової позиції надав суду лист Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 05.03.2015 року № Б-17-12, зі змісту якого можна дійти висновку, що позивач звертався до реєстраціїної служби лише щодо надання інформації про реєстрацію права власності на квартиру № 24, розташовану по вул. Малиновського, 17 в м. Одесі.

Суд зазначає, що під час розгляду справи судом не встановлено, що Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції було порушено приписи положень діючого законодавства, чи проявлена бездіяльність під час виконання покладених на нього обовязків. В свою чергу, позивачем не було доведено обставин дійсного (фактичного) порушення відповідачем його прав, свобод чи інтересів належними та допустимими доказами.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінивши наявні у справі докази у їх взаємному звязку, суд дійшов висновку, що відповідачем по справі не було порушено прав позивача, реєстрацію об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2, було проведено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з урахуванням всіх критеріїв, визначених у ч. 3 ст. 2 КАС України, що виключає правові підстави для визнання протиправними дії відповідачів та зобов'язання скасувати запис про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника відповідача суд дійшов висновку, що у задоволені позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 07.07.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 13.07.2015 року.

Суддя С.М. Корой

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

13 липня 2015 року.