Справа № 2-а-2095/11
Суддя: Боднар В. В.
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Справа № 2-а-2095/11

"26" вересня 2011 р. Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Боднар В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до ст. 1832 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Піщанському районі Вінницької області про визнання незаконними дій управління Пенсійного Фонду України у Піщанському районі щодо неналежної виплати щомісячного підвищення як дитині війни , зобов'язання проведення перерахунку та виплати призначених виплат як дитині війни, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Піщанському районі Вінницької області щодо неналежного нарахування і виплати державної соціальної допомоги як дитині війни (30 % надбавки до пенсії) з 16 лютого2011 року по день винесення рішення судом, та зобовязати управління Пенсійного фонду України у Піщанському районі нарахувати її до виплати і виплатити у повному обсязі недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну 30 % надбавку, що передбачена ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни відповідно до ст.28 цього закону, починаючи з 16 лютого 2011 року по момент припинення права на таку допомогу.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що вона відноситься до категорії діти війнита, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Позивач також вказала, що відмова відповідача грубо порушила її законні права, позбавила права отримувати щомісячну допомогу до пенсії в належному розмірі, що свідчить про нехтування правами громадян з боку відповідача.

В письмових запереченнях, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначаючи, що управління Пенсійного фонду України в Піщанському районі діяло в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Крім того, чинним законодавством не визначений мінімальний розмір пенсії, що є необхідним для здійснення вказаного перерахунку та в ПФУ відсутні відповідні кошти для цих виплат. Послався в своїх запереченнях відповідач також на п.4 прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2011 ріквід 14 червня 2011 року, яким передбачено, що у 2011 році ( з 23 червня 2011 року) норми статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнизастосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ (49,8 грн.).Разом з тим, відповідач, посилаючись на ст. 99 КАС України зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, про строки звернення до суду позивачеві було відомо. Виходячи з викладеного, відповідач робить висновок, що вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах відкритого провадження в справі з таких підстав.

Позивач знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Піщанському районі і отримує пенсію за віком.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війнидитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше18 років. Позивач народилася 12 серпня 1934 року і відповідно до ст. 1 названого закону, який набрав чинності з 01.01.2006 року, набула статусу дитина війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, отже позивач має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п.п. 7 п. І Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік від 14 червня 2011 року, встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного Фонду України на 2011 рік.

У своїх діях з виплати допомоги дітям війни відповідач керується вищевказаним Законом від 14 червня 2011 року, який набрав чинності з 23 червня 2011 року, та Постановою КМУ від 28 травня 2008 року № 530 Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, яка базована на положеннях Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, положення п. 41 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України з тих підстав, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя в законодавстві і як наслідок,- скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина; у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватись окремі закони.

Отже, спірні відносини з 1 березня 2011 року по 29 серпня 2011 року регулюються відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнив редакції закону, який діяв з 01.01.2006 року, тому в цей період відповідач був зобовязаний нараховувати та сплачувати підвищення до пенсії в розмірі, встановленому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, в редакції закону, який діяв до 01.01.2006 року- 30 % мінімальної пенсії за віком.

Станом на 09 липня 2007 року та на час вирішення спору, розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст.28 Закону України Про загальнообовязкове соціальне страхування і, згідно цієї норми, мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімум від 15 липня 1999 року № 966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнизастосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове соціальне страхування.

Суд не бере до уваги пояснення УПФ, надані ним у відповіді-відмові позивачу про відсутність фінансування чи фінансування в межах передбаченого бюджету ПФУ, оскільки відсутність бюджетного фінансування виплат, передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війни, не може бути причиною невиконання покладених на Управління Пенсійного фонду України зобовязань, так як реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

При прийнятті рішення в даній справі судом застосовуються ст.ст.8,19,21,22,124 Конституції України як норми прямої дії.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАСУ. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню в межах шестимісячного строку звернення до суду за період з 01 березня 2011 року по 29 серпня 2011 року. Водночас, право позивача на нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 29 серпня 2011 року не зникає, а продовжує існувати.Відповідно до ч.2ст.162 КАС, суд при вирішенні справи може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.Тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, що вірним способом гарантованого захисту порушеного позивачем права з боку відповідача буде зобовязання відповідача нараховувати та виплачувати зазначену допомогу позивачеві як дитині війни і з 30 серпня 2011 року до дня припинення права на таку допомогу.

Керуючись ст.ст.2, 9, 69-71, 94, 97, 99,100, 158-163, 183-2, 256, 257 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України у Піщанському районі Вінницької області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01 березня 2011 року по 29 серпня 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Піщанському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01 березня 2011 року по 29 серпня 2011 року з урахуванням фактично отриманих сум.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Піщанському районі Вінницької області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 30 серпня 2011 року до дня припинення права позивача на таку допомогу.

В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає чинності в порядку, передбаченому ст.254 КАС України.

Суддя: