Справа № 826/2494/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14 травня 2015 року 15 год. 45 хв. № 826/2494/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" (далі - позивач) до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо проведення зустрічної звірки позивача та складання акту від 01 вересня 2014 року № 2659/26-55-22-08/39080345 "Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" () щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період за період з 01.06.2014 року по 31.07.2014 року" (далі - акт);

- визнання протиправними дій відповідача щодо формування в акті висновку про порушення позивачем пп. 138.1.1 п. 138.1, пп. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України та про завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на суму 2922400,00 грн. та завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 2921600,00 грн. за період із 01 червня по 31 липня 2014 року;

- визнання протиправними дій посадових осіб відповідача щодо визнання позивача таким, що відсутній за місцезнаходженням;

- визнання протиправними дій посадових осіб відповідача щодо визнання в акті вчинених позивачем правочинів такими, що порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб;

- визнання протиправними дій посадових осіб відповідача, що виявились у формуванні в акті висновку про здійснення позивачем діяльності, направленої на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам та використання товариства з метою прикриття незаконної діяльності;

- зобов'язання відповідача вилучити з автоматизованих інформаційних систем, що використовуються контролюючими органами (відповідних підсистем АІС "Податковий блок"), інформацію, внесену на підставі акту;

- зобов'язання відповідача відновити у автоматизованих інформаційних системах, що використовуються контролюючими органами (відповідних підсистемах АІС "Податковий блок"), інформацію щодо податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача за червень-липень 2014 року відповідно до показників податкової звітності з ПДВ за вказані періоди, яка подана позивачем.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представник позивача підтримала позов та просила задовольнити його повністю, а представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

У судове засідання 16 березня 2015 року представник відповідача не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи він повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні 16 березня 2015 року судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем, з метою вручення запиту № 42696/10/26-55-22-08-10 від 01 вересня 2014 року про надання пояснень та їх документальних підтверджень, для проведення перевірки своєчасності відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період із 01 червня по 31 липня 2014 року, здійснено вихід на податкову адресу позивача: 01004 місто Київ, вулиця Рогнединська, 4-А, кв. 10, у ході чого встановлено відсутність позивача та його посадових осіб податковою адресою, про що складено акт від 01 вересня 2014 року № 1946/26-55-22-08/39080345.

В подальшому, здійснено відповідні заходи з метою проведення зустрічної звірки позивача за період із 01 червня 2014 року по 31 липня 2014 року щодо підтвердження господарських відносин платниками податків, за результатами чого складено акт, у якому встановлено порушення: п. 187.1 ст. 187, п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до завищення податкових зобов'язань з ПДВ за період із 01 червня по 31 липня 2014 року на суму 2922400,00 грн. та завищення податкового кредиту за вказаний період на суму 2921600,00 грн. Не підтверджено задекларовані податкові зобов'язання з ПДВ та задекларований податковий кредит.

Суд погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

Так, стосовно заявлених позивачем вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення зустрічної звірки позивача та складання акту, визнання протиправними дій посадових осіб відповідача щодо визнання позивача таким, що відсутній за місцезнаходженням, суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20, пп. 21.1.1. п. 21.1. ст. 21 ПК України, контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

З метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок визначає Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1232 (далі - Порядок № 1232).

Відповідно до п.п. 2-4, 6, 7 Порядку № 1232, зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

З метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

Орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

У разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.

За результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

З аналізу викладених норм вбачається, що проведення звірки є діями по співставленню даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, за результатами здійснення яких складається довідка.

При цьому, заходи, спрямовані на проведення зустрічної звірки, тобто, спрямовані на вчинення дій щодо співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, однак без фактичного здійснення таких дій, не можуть вважатись діями по проведенню зустрічної звірки.

Як свідчать матеріали справи, 01 вересня 2014 року підготовлено запит № 42696/10/26-55-22-08-10 про надання позивачем пояснень та їх документального підтвердження стосовно фінансово-господарських операцій із контрагентами за період із 01 серпня по 20 жовтня 2014 року.

01 вересня 2014 року також складено довідку № 1946/26-55-22/08/39080345 про відсутність позивача за місцезнаходженням та неможливість вручення запиту №42696/10/26-55-22-08-10.

Суд звертає увагу, що у запиті № 42696/10/26-55-22-08-10 та у довідці № 1946/26-55-22/08/39080345 зазначена адресу позивача: 01004, місто Київ, вулиця Рогнединська, 4-А кімната 10. При цьому, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12 березня 2014 року, позивач зареєстрований за адресою: 01004, місто Київ, вул. Рогнідинська, 4-А, офіс 10, що, у свою чергу, свідчить про те, що відповідачем не вірно зазначена адреса позивача, оскільки значення "кімната" та "офіс" є не ідентичними, а різними за визначенням.

Отже, відповідачем неналежним чином повідомлено позивача про надання інформації на запит № 42696/10/26-55-22-08-10, а з довідки № 1946/26-55-22/08/39080345 неможливо встановити чи дійсно відповідачем здійснено вихід з метою встановлення місцезнаходження позивача за юридичною адресою.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем проведено позапланову невиїзну перевірку позивача.

Згідно з пп. 78.1.4 п. 78.1, п. 78.4 ст. 78, ст. 79 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених ст.ст. 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

З аналізу викладених норм вбачається, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, тобто, наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки приймається після встановлення наявності підстав для проведення такої перевірки, а не навпаки.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка позивача проводилася на підставі службового посвідчення, у той час як законодавством передбачено, що перевірки проводяться виключно на підставі наказу.

Підставою для перевірки мало стати виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих позивачем, та якщо платник податків не надав пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідачем не надано суду доказів того, на підставі чого проведено перевірку позивача.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо проведення зустрічної звірки позивача та складання акту, а також визнання протиправними дій посадових осіб відповідача щодо визнання позивача таким, що відсутній за місцезнаходженням, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно заявлених позивачем вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо формування в акті висновку про порушення норм ПК України та про завищення податкових зобов'язань з ПДВ на суму 2922400,00 грн. і завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 2921600,00 грн. за період із 01 червня по 31 липня 2014 року, визнання протиправними дій посадових осіб відповідача щодо визнання в акті вчинених позивачем правочинів такими, що порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб та визнання протиправними дій посадових осіб відповідача, що виявились у формуванні в акті висновку про здійснення позивачем діяльності, спрямованої на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам та використання товариства з метою прикриття незаконної діяльності, суд зазначає наступне.

У матеріалах справи міститься первинна документація, яка підтверджує фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Первинні документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44, ст. 201 ПК України та містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Господарські операції між позивачем та його контрагентами мали реальний характер, діяльність позивача спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, що свідчить про помилковість висновків відповідача, викладених в акті.

Стосовно заявлених позивачем вимог про зобов'язання відповідача вилучити з автоматизованих інформаційних систем, що використовуються контролюючими органами (відповідних підсистем АІС "Податковий блок"), інформацію, внесену на підставі акту та зобов'язання відповідача відновити у автоматизованих інформаційних системах, що використовуються контролюючими органами (відповідних підсистемах АІС "Податковий блок"), інформацію щодо податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача за червень-липень 2014 року відповідно до показників податкової звітності з ПДВ за вказані періоди, яка подана позивачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.5 ст. 36, п. 38.1 ст. 38, п. 44.1 ст. 44, п. 47.1 ст. 47, п. 49.2 ст. 49 ПК України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Тобто, формування суб'єктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов'язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

Норми ПК України не ставлять в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

У перевіреному періоді позивачем, у межах своєї господарської діяльності, укладено ряд правочинів зі своїми контрагентами-виконавцями.

Судом з'ясовано, що господарські операції між позивачем та його контрагентами мали реальний характер, діяльність позивача спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності.

Згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, ст. 74 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58, п. 86.8 ст. 86 ПК України, на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

З метою удосконалення процесу адміністрування податків створено інформаційну систему "Податковий блок", що включає чотири підсистеми-сегменти операційної діяльності органів податкової служби, таких як: реєстрація платників податків; обробка податкової звітності та платежів; облік платежів; податковий аудит.

Ця система призначена для виконання основних завдань податкових органів, як-от: інформування платників податків про їх податкові зобов'язання та надання роз'яснень податкового законодавства; податковий облік та реєстрація платників податків; прийом та обробка документів податкової звітності та облік платежів; перевірка податкової звітності на відповідність вимогам та нормам, встановленим законодавчими та нормативними актами України; застосування заходів із погашення податкового боргу у випадках порушення податкової дисципліни з боку платників податків; вирішення спірних питань щодо сум податкових донарахувань та податкового боргу тощо.

Зважаючи на викладене, слід наголосити, що висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку. Зокрема, з урахуванням того, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому ПК України.

Викладене виключає можливість застосування до платника податків негативних правових наслідків, зокрема, у вигляді коригування в базах даних задекларованих ним показників, до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку ПК України та його узгодження.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині щодо зобов'язання відповідача вилучити з автоматизованих інформаційних систем, що використовуються контролюючими органами (відповідних підсистем АІС "Податковий блок"), інформацію, внесену на підставі акту та зобов'язання відповідача відновити у автоматизованих інформаційних системах, що використовуються контролюючими органами (відповідних підсистемах АІС "Податковий блок"), інформацію щодо податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача за червень-липень 2014 року відповідно до показників податкової звітності з ПДВ за вказані періоди, яка подана позивачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" () та складання акту від 01 вересня 2014 року №2659/26-55-22-08/39080345 "Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" () щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період за період з 01.06.2014 року по 31.07.2014 року".

3. Визнання протиправними дії державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо формування в акті від 01 вересня 2014 року № 2659/26-55-22-08/39080345 "Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" () щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період за період з 01.06.2014 року по 31.07.2014 року" висновку про порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Відекс" () пп. 138.1.1 п. 138.1, пп. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України та про завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 2922400,00 грн. та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 2921600,00 грн. за період із 01 червня по 31 липня 2014 року.

4. Визнати протиправними дії посадових осіб державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо визнання товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" () таким, що відсутній за місцезнаходженням.

5. Визнання протиправними дії посадових осіб державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо визнання в акті від 01 вересня 2014 року № 2659/26-55-22-08/39080345 "Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" () щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період за період з 01.06.2014 року по 31.07.2014 року" вчинених товариством з обмеженою відповідальністю "Відекс" () правочинів такими, що порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб.

6. Визнати протиправними дії посадових осіб державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві, що виявились у формуванні в акті від 01 вересня 2014 року № 2659/26-55-22-08/39080345 "Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" () щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період за період з 01.06.2014 року по 31.07.2014 року" висновку про здійснення товариством з обмеженою відповідальністю "Відекс" () діяльності, направленої на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам та використання товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" () з метою прикриття незаконної діяльності.

7. Зобов'язати державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві вилучити з автоматизованих інформаційних систем, що використовуються контролюючими органами (відповідних підсистем АІС "Податковий блок"), інформацію, внесену на підставі акту від 01 вересня 2014 року № 2659/26-55-22-08/39080345 "Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" () щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період за період з 01.06.2014 року по 31.07.2014 року".

8. Зобов'язати державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві відновити у автоматизованих інформаційних системах, що використовуються контролюючими органами (відповідних підсистемах АІС "Податковий блок"), інформацію щодо податкового кредиту та податкових зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" () за червень-липень 2014 року відповідно до показників податкової звітності з ПДВ за вказані періоди, яка подана товариством з обмеженою відповідальністю "Відекс" ().

9. Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Відекс" () здійснений ним судовий збір у розмірі 73,08 грн. (Сімдесят три гривні вісім копійок) із Державного бюджету України.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин