Справа № 805/2426/15-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/2426/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 р. Справа № 805/2426/15-а

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області

до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» м. Краматорськ

про стягнення заборгованості з податку на додану вартість в сумі 21314654 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна податкова інспекція у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернувся до Донецького окружного адміністративного суду до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» м. Краматорськ про стягнення заборгованості з податку на додану вартість в сумі 22961354 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач, зазначив, що станом на день подання позову відповідач має заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість в загальній сумі 22961354 грн., що після закінчення терміну добровільної сплати склалась у недоїмку. Зазначена заборгованість виникла внаслідок самостійно узгоджених податкових зобов’язань по податковим деклараціям з ПДВ за 2015 рік. В зв'язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість з податку на додану вартість в сумі 22961354 грн.

09 липня 2015 року позивач до закінчення провадження по справі через канцелярію суду надав заяву про зменшення позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача 21314654 грн. у зв’язку з частковою сплатою боргу.

Представник позивача 09 липня 2015 року надав через канцелярію суду заяву відповідно до якої просив суд справу розглянути в порядку письмового провадження.

Представник відповідача 02 липня 2015 року надав через канцелярію суду заперечення, де зазначив, що визнає податковий борг у сумі 21314654 грн. у зв’язку з частковим зменшенням суми боргу.

09 липня 2015 року представник відповідача надав заяву відповідно до якої зазначив, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими оскільки сума боргу виникла в зв’язку з відсутністю фінансових ресурсів, як державної підтримки так і особистих коштів підприємства, отриманих від реалізації теплової продукції. Просив справу розглянути в порядку письмового провадження.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням вимог ст. 41, ст. 122, ст. 128 КАС України, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у письмовому провадженні за наявними в справі матеріалами та доказами.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» зареєстровано в якості юридичної особи, включено до ЄДРПОУ за № 03337119 та з 20.03.1993 року перебуває на обліку позивача.

Відповідачем до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області були подані податкові декларації з податку на додану вартість за 2015 рік, якими самостійно визначив розмір грошового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 22961354 грн., зокрема за січень – визначена сума 7328032 грн., лютий – 6622862 грн., березень – 5932443 грн. та квітень у сумі 7023017 грн.

Правовідносини щодо визначення сум податку на додану вартість, його декларування та строків добровільної сплати врегульовано Податковим кодексом України.

Податковий кодекс України, регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно п.15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 16.1.3., 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У п. 31.1 ст.31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

У п. 57.1 ст.57 ПК України зазначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 статті 59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що з метою погашення податкового боргу, позивачем було надіслано на адресу відповідача податкові вимоги від 21.12.2009 року №1/62 на суму 157114,92 грн. та від 25.01.2010 року №2/3 на суму 2613719,61 грн.

Згідно з п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи, що з дня надіслання контролюючим органом відповідачу податкової вимоги минуло 60 календарних днів, в першу чергу вживаються заходи щодо погашення податкового боргу платника податків за рахунок стягнення коштів, які перебувають у його власності, з рахунків платника податків у банках за рішенням суду.

За змістом п.п.14.1.175 ПК України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 20.1.34 ст. 20 ПКУ контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованості з податку на додану вартість в сумі 21314654 грн. - задовольнити.

Повний текст постанови складено та підписано 09 липня 2015 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кониченко О.М.