Справа № 569/6811/15-а
Суддя: Кучина Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6811/15-а
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2015 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді Кучиної Н.Г.
при секретарі Соломон О.М.
з участю позивача - Крука Г.К.
представника Головного Управління
пенсійного фонду України в Рівненській області - Гордійчук О.М.
ІНФОРМАЦІЯ_1 - Матвієнко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України в Рівненській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Головного Управління пенсійного фонду України в Рівненській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю.
В позовній заяві просить суд стягнути з Головного Управління пенсійного фонду України в Рівненській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь моральну шкоду в сумі 20 000 грн.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити з підстав викладених в ньому, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.
На підставі даних довідок головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 24.02.2015 року ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії із врахуванням змін грошового забезпеченням. Вважає, що оскільки, Рівненським обласним військовим комісаріатом довідки про зміну грошового забезпечення, саме на підставі яких головне управління має законні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача, були надані в лютому 2015 року тож і перерахунок пенсії було здійснено головним управлінням 24.02.2015, про що свідчить протокол по пенсійній справі та доручення на одноразову виплату пенсії ОСОБА_1 та вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області діяло відповідно до норм чинного законодавства та в межах своїх компетенції, а тому жодних моральних страждань позивачу не заподіяло.
У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вислухавши пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Судом встановлено, і дана обставина сторонами визнана, що згідно з наказом Міністра оборони України №491 від 18 листопада 1996 року ОСОБА_1 було звільнено у запас за пунктом 65 «б» (у зв`язку з скороченням штатів)з посади головного спеціаліста Комітету з питань соціального захисту військовослужбовців по Рівненській області.
З 19.11.1996 року Рівненським обласним військовим комісаріатом ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».
ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2007 року перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області де йому і виплачується пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
21 липня 2004 року Військовий місцевий суд Рівненського гарнізону виніс рішення, відповідно до якого, було визнано неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не провів перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 , пенсії за вислугою років з урахуванням 100%надбавки, передбаченої Указом Президентом №173 від 23.02.2002 року «Про посилання соціального захисту військовослужбовців» та надбавки за безперервну службу, відповідно до Указу Президента України №389 від 05.05.2003р. до 90%. (а.с.10-12) .
Крім того, відповідно до постанови Рівненського міського суду від 26.11.2014 р. у справі №2а-3361/10р. було визнано неправомірною бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області по призначенню, перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Рівненський обласний військовий комісаріат відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 року видати довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії відповідно до постанов КМУ № 1294 від 01.11.2007 року, № 68 від 09.03.2006 року, № 355 від 23.09.2012 року, також було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зробити перерахунок та виплату пенсії на користь ОСОБА_1 з урахуванням, відповідно до постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року посадового окладу головного спеціаліста Комітету з питань соціальногозахисту військовослужбовців при кабінеті Міністрів України в розмірі 2033грн, постанови КМУ1294 від 07.11.2007 року надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавку за вислугу років, надбавки за кваліфікацію майстра в розмірі 11 % посадового окладу, відповідно до постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 року, починаючи з 21 лютого 2010 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зробити перерахунок та виплату пенсії на користь ОСОБА_1 з урахуванням, підвищення до пенсії встановленого відповідно до постанови КМУ№ 355 від 23.04.2012 року в розмірі 35%, починаючи з 17 квітня 2014 року (а.с.15-22).
Житомирським апеляційним адміністративним судом 29.01.2015 прийнято ухвалу, якою постанову Рівненського міського суду від 26.11.2014 за №2а-3361/10 залишено без змін. Даною постановою, Рівненський обласний військовий комісаріат, було зобов`язано видати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до Постанов КМУ №1294 від 01.11.2007, №268 від 09.03.2006 та №355 від 23.09.2012, а головне управління провести перерахунок пенсії.
Таким чином, вказаними процесуальними рішеннями судів було визнано неправомірною бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області по призначенню, перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 та встановлено порушення прав позивача, бездіяльність Рівненського обласного війського комісаріату та зобов`язано видати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до Постанов КМУ №1294 від 01.11.2007, №268 від 09.03.2006 та №355 від 23.09.2012, а головне управління провести перерахунок пенсії, а відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Отже, не підлягає доведенню обставини щодо бездіяльності Рівненського обласного війського комісаріату.
Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Житомирським апеляційним адміністративним судом 29.01.2015 прийнято ухвалу, якою постанову Рівненського міського суду від 26.11.2014 за №2а-3361/10 залишено без змін. Даною постановою, ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зобов`язано видати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до Постанов КМУ №1294 від 01.11.2007, №268 від 09.03.2006 та №355 від 23.09.2012, а головне управління провести перерахунок пенсії.
На виконання вказаного вище рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_2 видано довідку №192 від 18.02.2015 відповідно до постанови КМУ №1294 від 07.11.2007 та довідку №151 від 13.02.2015 про забезпечення за нормами чинними на 01 квітня 2012 року. На підставі даних довідок головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 24.02.2015 року ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії із врахуванням змін грошового забезпеченням.
Оскільки, ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки про зміну грошового забезпечення, на підставі яких головне управління має законні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача, були надані в лютому 2015 року тож і перерахунок пенсії було здійснено головним управлінням 24.02.2015р. (а.с.29-31), вказана обставина стронами не заперечувалася та визнана, за таких обставин суд, рахує, що головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області діяло відповідно до норм чинного законодавства та в межах своїх компетенції, отже, суд приходить до висновку про відсутність відповідальності Головного управління Пенсійного Фонду в Рівненській області за спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди.
В судовому засіданні знайшло своє підтвердження неправомірності дій ІНФОРМАЦІЯ_1 та на підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність захисту порушеного права позивача шляхом стягнення з Рівненського обласного військового комісаріату моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю.
Заявляючи позовні вимоги позивач посилався на завдання моральної шкоди яка полягає в перенесенні душевних та моральних стражданнях, нервових стресах та погіршення самопочуття.
Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відшкодування моральної шкоди також передбачено ст. ст. 23, 1167, 1173 Цивільного Кодексу України, зокрема ст. 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено вимогами Конституції, або випливає з її положень.
В судовому засіданні, суд дійшов висновку, що є розумні підстави вважати, що ОСОБА_1 зазнав моральних страждань, оскільки тривалий час був змушений захищати своє порушене право у суді, ІНФОРМАЦІЯ_3 лише на виконання рішень судів видав відповідні довідки для здійснення перерахунку пенсії позивачу, у зв"язку з чим, він змушений був витрачати значний час для доведення свого права у судовому засіданні, він зазнавав душевних переживань, змушений був змінювати свій звичний розклад, у зв"язку з постіними судовими справами.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках та інші чинники.
Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-які компенсації моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може бути суто умовний вираз.
Суд враховуючи конкретні обставини справи, глибину моральних страждань позивача, та виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, вважає доцільним визначити позивачу розмір морального відшкодування в сумі 5000 гривень.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
В свою чергу, слід зазначити, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України в Рівненській області є недоведеними та такими,що не підлягають задоволенню, в зв`язку з їх безпідставністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 159, 160, 161, 163, 167 КАС України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України в Рівненській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю задоволити частково.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 ( п`ять ) тисяч грн.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України в Рівненській області відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: