Справа № 648/856/15-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 648/856/15-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Сімчук С.Б.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 09 червня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ОСОБА_4 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 20.04.2015 року та заяви про уточнення позовних вимог від 26.05.2015 року) до управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області (надалі відповідач, УПФУ), в якому просила:

- визнати протиправним рішення УПФУ №3 від 09.02.2015 року, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугою років, як педагогічному працівнику позашкільного навчального закладу відповідно до пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобовязати УПФУ призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 28.11.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що позивач має достатньо педагогічного стажу для призначення пенсії за вислугою років, відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 09.02.2015 року, рішенням УПФУ позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, у зв'язку з відсутністю на думку Комісії належного 25-річного стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років. Позивач вважає таке рішення УПФУ протиправним.

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 09.06.2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірною відмову від 09.02.2015 року за рішенням №3 УПФУ, в призначенні позивачу пенсії за вислугу років, як педагогічному працівнику позашкільного навчального закладу відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобовязано УПФУ включити позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи: з 14.11.1983 року по 16.02.1987 року акомпаніатором в спеціалізованій дитячо-юнацькій школі олімпійського резерву по спортивній гімнастиці у м. Харкові; з 31.08.1990 року по 31.08.2013 року викладачем в Білозерській дитячій музичній школі; з 01.09.2013 року по 17.10.2014 року викладачем в школі мистецтв №1 м. Херсон.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФУ подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати спірну постанову суду та прийняти нову, якої задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно записів в трудовій книжці позивач працювала на наступних посадах:

- з 10.03.1982 року по 01.09.1983 року в Білозерській дитячій музичній школі на посаді викладача класу фортепіано, концертмейстером;

- з 13.10.1983 року по 14.11.1983 року на Харківському заводі електроапаратури в дитячому комбінаті, на посаді музичного працівника;

- з 14.11.1983 року по 16.02.1987 року в Спеціалізованій дитячо-юнацькій школі олімпійського резерву по спортивній гімнастиці Харківської обласної ради "Динамо" на посаді акомпаніатора;

- з 01.09.1987 року по 30.08.1990 року в Харківському державному педагогічному інституті ім. Г.С. Сковороди на посаді концертмейстера;

- з 31.08.1990 року по 31.08.2013 року в Білозерській музичній школі на посаді викладача по класу фортепіано;

- з 01.09.2013 року по 17.10.2014 року в школі мистецтв №1 м. Херсона на посаді викладача по класу фортепіано з виконанням обов'язків концертмейстера.

28.11.2014 року позивач звернулася до УПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

09.02.2015 року, рішенням УПФУ позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, у зв'язку з відсутністю на думку Комісії належного 25-річного стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання рішення УПФУ протиправним, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно діючому законодавству та нормативним актам, позивач має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, згідно п.«е», працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 21 Закону України «Про позашкільну освіту» визначено, що педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963 визначено, що посади концертмейстер, акомпаніатор та музичний керівник у позашкільних закладах входять до посад педагогічних працівників.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року №433 «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад», спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву по спортивній гімнастиці у м. Харкові, школа мистецтв №1 м. Херсон та Білозерська дитяча музична школа входять до переліку позашкільних навчальних закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 із змінами внесеними Постановою Кабінету міністрів України від 26.09.2002 року №1436, затверджений перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя і соціального захисту і посад робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. У вказаному переліку не була зазначена посада викладача школи мистецтв і інших шкіл естетичного виховання.

В листі заступника Міністра соціального захисту населення від 01.02.1995 року №01-3/133-02-2 на адресу відповідних підрозділів на місцях, зазначено, що за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 року №397/21 по клопотанню Міністерства соціального захисту населення України, Кабінет Міністрів України погодився без внесення змін у вказану постанову №909 від 04.11.1993 року, розповсюдити на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв і інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсії за вислугу років , передбачений постановою №909 від 04.11.1993 року.

Зазначене доручення Кабінету Міністрів України від 06 січня 1995 року №397/21 не скасоване на цей час.

Як вже зазначалося вище, рішенням Комісії про розгляд питань повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій УПФУ, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, враховуючи наведені норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що рішення УПФУ №3 від 09.02.2015 року є протиправним, оскільки на підставі наведених вище норм діючого законодавства, робота позивача в періоди з 14.11.1983 року по 16.02.1987 року акомпаніатором в спеціалізованій дитячо-юнацькій школі олімпійського резерву по спортивній гімнастиці у м. Харкові; з 31.08.1990 року по 31.08.2013 року викладачем в Білозерській дитячій музичній школі; з 01.09.2013 року по 17.10.2014 року викладачем в школі мистецтв №1 м. Херсон, дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо позовної вимоги про зобовязання УПФУ призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки призначення пенсій є компетенцією органів пенсійного фонду України.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано застосував такі способи захисту прав позивача, як зобовязання УПФУ включити до стажу роботи позивача наступні періоди роботи: з 14.11.1983 року по 16.02.1987 року акомпаніатором в спеціалізованій дитячо-юнацькій школі олімпійського резерву по спортивній гімнастиці у м. Харкові; з 31.08.1990 року по 31.08.2013 року викладачем в Білозерській дитячій музичній школі; з 01.09.2013 року по 17.10.2014 року викладачем в школі мистецтв №1 м. Херсон, що дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, прийняв законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області залишити без задоволення, а постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_3