Справа № 822/2171/15
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2171/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Майдан-Вильський комбінат вогнетривів" до управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області , реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2015 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

- визнати незаконним рішення управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області від 29.05.2015 року №0-2205-0.4-3076/2-15 про відмову в державній реєстрації земельної ділянки площею 111,5100 га;

- зобов'язати управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області провести державну реєстрацію земельної ділянки площею 111,51000 га відповідно до порядку, визначеного статтею 24 Закону України "Про державний земельний кадастр";

- зобов'язати реєстраційну службу Шепетівського міськрайонного управління юстиції провести державну реєстрацію права постійного користування публічного акціонерного товариства "Майдан-Вильський комбінат вогнетривів" земельною ділянкою площею 111,5100 га відповідно до порядку, встановленого ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В обґрунтування позовних вимог вказує про те, що 27.05.2015 року звернувся через центр надання адміністративних послуг Шепетівської РДА до державного кадастрового реєстратора управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області із заявою та технічною документацією із землеустрою для проведення державної реєстрації земельної ділянки площею 111,5100 га, яка перебуває у позивача в постійному користуванні відповідно до акту на право постійного користування землею від 25 вересня 1961 року.

Однак 29.05.2015 року управлінням Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області було відмовлено в державній реєстрації земельної ділянки в зв'язку з тим, що неможливо з'ясувати, чи являється позивач правонаступником Судимонтського заводу вогнетривів, та неможливістю ним мати в постійному користуванні земельну ділянку відповідно до ст.92 Земельного кодексу України.

Вказує, що позивач є повним правонаступником прав Майдан-Вильського комбінату вогнетривів, до якого в 1962 році було приєднано на правах цеху Судимонтський завод вогнетривів.

Щодо права постійного користування відмічає, що воно зберігається у позивача до його належного переоформлення.

З метою недопущення виникнення спору з реєстраційною службою Шепетівського міськрайонного управління юстиції, позивачем пред'явлено до такої служби позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити

Представник управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області позовні вимоги не визнала та вказала, що дії та рішення управління є такими, що відповідають законодавству.

Представник реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції просив в задоволенні позовних вимог в частині, що стосується реєстраційної служби - відмовити, оскільки між сторонами не існує спірних правовідносин, права чи інтереси позивача не порушено. Стосовно інших позовних вимог покладається на думку суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Так, позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора управління Держземагентства у Шепетівському районі із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, в якій просив зареєструвати земельну ділянку площею 111,5100 га, яка розташована за межами населеного пункту с.Судимонт, Шепетівського району, Хмельницької області.

До заяви було додано документацію із землеустрою, електронний документ, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копію довідки з ЄДРПОУ, доручення.

Листом від 29.05.2015 року за №0-2205-0.4-3076/2-15 управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області повідомило, що заявником не дотримано вимог п.4 ст.24 Закону України "Про державний земельний кадастр" щодо подання документів для державної реєстрації земельної ділянки. Тому згідно абз.3 п.6 ст.24 Закону подані заявником документи не відповідають вимогам законодавства.

Підставою для таких висновків зазначено те, що з наданих правоустановчих документів неможливо з'ясувати, чи є заявник правонаступником Судимонтського заводу вогнетривів (на ім'я якого виданий державний акт) та те, що він не є набувачем права постійного користування земельною ділянкою відповідно до ст.92 Земельного кодексу України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

Стосовно того, що заявник не є набувачем права постійного користування земельною ділянкою відповідно до ст.92 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. При цьому позивач дійсно не є набувачем права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності відповідно до ч.2 ст.92 ЗК України.

Проте суд звертає увагу на те, що відповідно до п.6 розд. X Перехідних положень ЗК України громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

При цьому положення п. 6 розд. X "Перехідні положення" ЗК України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення визнано неконституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 р. №5-рп/2005.

Крім того, Конституційний Суд України вказав на те, що юридичні особи на цій підставі не можуть втрачати раніше наданого їм права постійного користування земельною ділянкою.

З урахуванням зазначеного рішення та відповідно до змісту ч. 6 розділу X "Перехідних положень" ЗК України за громадянами і юридичними особами, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, зберігається право користування земельною ділянкою на попередніх підставах до переоформлення цього права у відповідності до зазначеного Кодексу.

Отже, зазначена відповідачем неможливість набуття позивачем права постійного користування земельною ділянкою є безпідставною.

Однак стосовно зясування питання правонаступництва, суд звертає увагу сторін на наступне.

Так, відповідно до ч.3-6 ст.24 Закону України "Про державний земельний кадастр" №3613-VI (далі - Закон №3613-VI) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

- заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

- оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

- документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

- перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

- за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є, зокрема, невідповідність поданих документів вимогам законодавства.

Суд також звертає увагу на те, що процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 (далі - Порядок).

Відповідно до п.115 Порядку державна реєстрація земельних ділянок, переданих у власність (користування) без проведення їх державної реєстрації (в тому числі у разі, коли відомості про земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель), здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельних ділянок державної чи комунальної власності) в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно з п.110 Порядку для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації);

3) електронний документ.

Відповідно до п.111 Порядку державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

Пунктом 67 Порядку визначено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають, зокрема, відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Враховуючи те, що (як вказано вище) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, власника земельної ділянки, позивач мав би додати до пакета документів (встановленого ст.24 Закону та п.110 Порядку), наданого ним відповідачу, необхідні та достатні докази на підтвердження того факту, що він є правонаступником Судимонтського заводу вогнетривів.

Неможливість встановлення правонаступництва позивача та належності йому державного акту дійсно є перешкодою для проведення відповідачем державної реєстрації.

У листі відповідача від 29.05.2015 року вказано, що із наданих заявником правоустановчих документів неможливо зясувати, чи є він правонаступником Судимонтського заводу вогнетривів.

Однак суд звертає увагу відповідача на те, що Закон №3613-VI зобовязує надати заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації, проте в даному випадку державним органом не вказано, в чому саме полягає неможливість зясування правонаступництва з дефектами окремих документів, з їх недостатністю чи неможливістю провести прямий ланцюг між юридичними особами, тощо. Державному органу слід викладати підстави відмови у здійсненні державної реєстрації таким чином, щоб вони були чіткі та зрозумілі для заявника.

При цьому в обґрунтування позовних вимог позивач відмічає те, що він є повним правонаступником прав Майдан-Вильського комбінату вогнетривів, до якого в 1962 році було приєднано на правах цеху Судимонтський завод вогнетривів (якому було видано акт на право користування землею), та володіє необхідними документами для підтвердження такого факту.

З наданої заявником заяви про державну реєстрацію земельної ділянки неможливо встановити, які саме документи були ним подані на підтвердження правонаступництва, тому суд звертає увагу позивача на те, що подані для державної реєстрації земельної ділянки документи мають містити й достатні докази на підтвердження правонаступництва (тобто з яких можна встановити чіткий звязок між Судимонтським заводом вогнетривів та ПАТ "Майдан-Вильським комбінатом вогнетривів").

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до п.111 Порядку за результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор, зокрема, приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства.

Згідно з п. 73 Порядку за результатами перевірки державний кадастровий реєстратор вносить відомості (зміни до них) до державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91 - 137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Отже, чинним законодавством України передбачена форма рішення про відмову у державній реєстрації - за формою згідно з додатком 14 до Порядку. Однак відповідач не прийняв таке рішення, а відмовив позивачу на його звернення листом за підписом начальника управління.

Таким чином, відмовляючи товариству у реєстрації земельної ділянки, відповідач при вирішенні такого питання діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений законодавством України. Наведене означає, що відповідачем допущено бездіяльність щодо розгляду заяви позивача, оскільки за наслідками розгляду такої заяви відповідачем не прийнято передбаченого законодавством рішення.

Тому позовні вимоги в частині визнання незаконним рішення відповідача про відмову в державній реєстрації задоволенню не підлягають, враховуючи відсутність такого рішення.

Стосовно іншої позовної вимоги - зобов'язання провести державну реєстрацію земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.1,7 ст.9 Закону №3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Виходячи з аналізу Закону №3613-VI державна реєстрація є дискреційним повноваженням державного реєстратора, яка проводиться відповідно до визначених законом етапів; вчиненню реєстраційних дій передує перевірка поданих документів на їх відповідність вимогам законодавства.

Враховуючи фактичні обставини справи суд приходить до висновку, що відповідач не здійснив у встановленому порядку розгляд поданої позивачем заяви про проведення державної реєстрації земельної ділянки, не вчинив визначених чинним законодавством обов'язкових дій та не прийняв належного рішення за результатами розгляду такої заяви.

Тому суд не може зобов'язати відповідача здійснити державну реєстрацію права за обставин, коли достеменно не встановлено, що усі подані документи є належним чином оформлені, а усі етапи їх перевірки - завершені.

Суд вважає, що з метою захисту порушеного права позивача необхідно зобов'язати Управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області розглянути та вирішити заяву публічного акціонерного товариства "Майдан-Вильський комбінат вогнетривів" про державну реєстрацію земельної ділянки від 27 травня 2015 року відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №3613-VI та в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051.

Таким чином, позовні вимоги до Управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області підлягають частковому задоволенню.

Стосовно позовних вимог до реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно вказаної норми особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

В розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Як встановлено в судовому засіданні, факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єктом владних повноважень - реєстраційною службою Шепетівського міськрайонного управління юстиції - відсутній.

Отже, враховуючи те, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, позовні вимоги в наведеній частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області розглянути та вирішити заяву публічного акціонерного товариства "Майдан-Вильський комбінат вогнетривів" про державну реєстрацію земельної ділянки від 27 травня 2015 року відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №3613-VI та в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 14 липня 2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1