Справа № 809/1321/13-а
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 р. Справа № 876/9991/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду в Тисменицькому районі Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2013 року по справі № 809/1321/13-а за позовом Управління Пенсійного Фонду в Тисменицькому районі до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківську про зобовязання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківську, яким просить зобовязати відповідача включити до акту звірки та відшкодувати витрати позивачу в сумі 48621,66 грн.

Позов мотивує тим, що згідно актів щомісячних взаємозвірок витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, складеного між позивачем та відповідачем і таблиць розбіжностей за грудень 2012 року березень 2013 року відповідачем не прийнято до відшкодування (не включено до актів звірок) суму витрат по виплаченій адресній допомозі на прожиття до пенсії, що становить 47110,26 грн, витрат на доставку та виплату адресної допомоги на суму 311,40 грн та пенсії пенсіонерам, нещасний випадок з якими стався за межами України на суму 1200 грн, а на загальну суму 48621,66 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду не погодився позивач. Подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задоволити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що такий механізм узгодження відшкодування витрат на виплату пенсій як включення до актів звірки, є узгоджений між сторонами та закріплений постановами правління позивача та відповідача.

Оскільки сторонами, які беруть участь у справі не було подано клопотань про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно актів щомісячних взаємозвірок витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, складеного між позивачем та відповідачем і таблиць розбіжностей за грудень 2012 року березень 2013 року відповідачем не прийнято до відшкодування (не включено до актів звірок) суму витрат по виплаченій адресній допомозі на прожиття до пенсії, що становить 47110,26 грн, витрат на доставку та виплату адресної допомоги на суму 311,40 грн та пенсії пенсіонерам, нещасний випадок з якими стався за межами України на суму 1200 грн, а на загальну суму 48621,66 грн.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 24 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язано співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Відповідно до статті 21 цього Закону Фонд зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до пункту 5 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання органи Пенсійного фонду України щомісяця, до 10 числа місяця, наступним за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку із втратою годувальника, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат за особовими справами потерпілих, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 6 цього Порядку передбачено, що Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду на підставі акту щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності та пенсій у звязку із втратою годувальника, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Водночас положення вказаного Порядку можуть бути застосовані лише у разі відсутності спору між сторонами щодо відповідних компенсацій. У разі виникнення спору, такий належить вирішувати в судовому порядку.

Відтак суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав управління Пенсійного фонду України щодо відшкодування понесених витрат, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду в Тисменицькому районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2013 року по справі № 809/1321/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

ОСОБА_1