Справа № 2-а-136/10
Суддя: Чуб І. А.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-136/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої - судді Чуб І.А.

при секретарі - Коротаєвій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у письмовому провадженні в м. Андрушівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Андрушівському районі про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинення певних дій,-

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що має статус «дитина війни» та згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй повинна виплачуватися соціальна допомога до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Відповідач не виплачує вказаної надбавки, посилаючись на те, що Законами України «Про державний бюджет України на 2007 рік», «Про державний бюджет України на 2008 рік», зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Однак Конституційний суд України своїми рішеннями від 09. 07.2007 року, 22 травня 2008 року відновив дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в повному обсязі. Відповідач не нараховує допомогу в тридцятивідсотковому розмірі. Просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування їй державної соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в 2007-2010 роках, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити державну соціальну допомогу як дитині війни в 2008-2010 роках відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобов'язати відповідача продовжувати виплачувати позивачу допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком встановленої ч.1 ст.28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Ухвалою від 10.10.2010 р. позов в частині вимоги зобовязати провести перерахунок та виплатити соціальну допомогу до пенсії за період з 01.01.2008 року по 07.04.2010 року залишено без розгляду внаслідок пропущення строків звернення до суду.

В судове засідання позивач та представник відповідача не зявились, суду надані клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є дитиною війни, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с. 5). Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Довідкою відповідача підтверджується, що позивачу надбавка до пенсії згідно Закону України № 2195- IV виплачується у неповному обсязі з січня 2008 року по теперішній час.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Зазначена стаття Закону була викладена у новій редакції - дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року ця нова редакція визнав неконституційною та втратила чинність з дня ухвалення, тобто з 22.05.2008 року.

У 2010 році стаття 6 Закону України № 2195-ІV жодним Законом України не була змінена чи скасована, а тому є діючою і підлягає застосуванню.

Беручи до уваги, що правові положення, які передбачають виплату підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком особам, на яких поширюється дія Закону України « Про соціальний захист дітей війни» є чинними, а позивач належить до вказаної групи осіб і має право на її отримання, органи державної влади не можуть свідомо зменшувати розмір такої допомоги.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

На основі викладеного, суд приходить до висновку, що позов в частині зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачу доплату до пенсії як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08 квітня 2010 року по 10 листопада 2010 року з врахуванням виплачених сум підлягає задоволенню.

Відносно вимог про визнання дій відповідача неправомірними, суд відмовляє в задоволенні цієї вимоги, виходячи з того, що відповідач лише виплачує доплату та не наділений повноваженнями щодо вільного розпорядження бюджетними коштами.

В межах Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягає порушене право позивача, внаслідок чого зобовязання відповідача перерахувати позивачу щомісячну державну допомогу, як дитині війни, без обмеження строком єбезпідставним, оскільки встановлює обовязки на майбутнє без врахування змін чинного законодавства, яке може мати місце та без наявності спірних правовідносин.

Керуючись ч.1 ст. 2, ст.ст. 17, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд, -

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі здійснити перерахунок та виплатити державну соціальну допомогу до пенсії ОСОБА_1, як дитині війни за період з 08 квітня 2010 року по 10 листопада 2010 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням здійснених виплат.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:ОСОБА_2