Справа № 804/5892/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 р. Справа № 804/5892/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кальника В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 1651,87 грн., -
05.05.2015 року Нікопольська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу по єдиному податку з фізичних осіб в розмірі 1651,87 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має заборгованість по сплаті єдиного податку - 1651,87 грн., яка нарахована внаслідок порушення відповідачем вимог чинного законодавства України.
Відповідач заперечень на позовну заяву не надав. Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачем отримано 26 травня 2015 року.
За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи у порядку скороченого провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) є платником податків і зборів (обовязкових платежів), з 05.01.2014р. перебуває на податковому обліку у Нікопольській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
Станом на 22.04.2015 року ФОП ОСОБА_1 має заборгованість по платежу «єдиний податок з фізичних осіб» (код плажу 18050400) в сумі 1651,87 грн., який утворився в результаті наступного.
24.01.2012 відповідно до Порядку подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.12.2011 року №1675, відповідачем подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування № 4969/10. Відповідно до п. 8 заяви відповідачем обрана ставка єдиного податку у розмірі 12 % до розміру мінімальної заробітної плати.
Згідно заяви №4969/10 нарахування основного платежу здійснювалося наступним чином.
З 20.04.2014р. по 20.03.2015р. до сплати нараховано 1753,92 грн. Розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 1 січня 2014р. та 1 січня 2015р. склав 1218,00 грн., отже підлягає сплаті за квітень 2014р. - 146,16 грн. (1218 грн. х 12% / 100); за травень 2014р. - 146,16 грн.; за червень 2014р. - 146,16 грн.; за липень 2014р. - 146,16 грн.; за серпень 2014р. - 146,16 грн.; за вересень 2014р. - 146,16 грн.; за жовтень 2014р.- 146,16 грн.; за листопад 2014р. - 146,16 грн.; за грудень 2014р. - 146,16 грн.; за січень 2015р. - 146,16 грн.; за лютий 2015р. - 146,16 грн.; за березень 2015р. - 146,16 грн.
На момент нарахування в картці особового рахунку платника по платежу «єдиний податок з фізичних осіб» переплата відсутня. Однак, відповідачем було частково сплачено по даному платежу суму у розмірі 102,05 грн.
Таким чином, з врахуванням часткової сплати, податковий борг відповідача по платежу «єдиний податок з фізичних осіб» згідно заяви № 4969/10 зменшився та склав 1651,87 грн.
Згідно з п. 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) обєкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є обєктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обовязок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 10.1.2 п. 10.1 ст. 10 ПК України єдиний податок належить до місцевих податків.
Згідно з п. 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Згідно з п. 291.3 ст. 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
У відповідності до п.п. 293.1, 293.2 ст.293 ПК України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).
Відповідно до п. 293.2 ст. 293 ІІК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до п.295.1 ст.295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Такі платники єдиного податку можуть здійснювати сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більше як до кінця поточного звітного року.
У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.
Отже, відповідач, звернувшись з відповідною заявою до органу податкової інспекції про застосування до нього спрощеної системи оподаткування, погодився на сплату єдиного податку за встановленою ставкою. У заяві відповідач вказав ставку єдиного податку у розмірі 12 відсотків від розміру мінімальної заробітної плати. Отже, сума щомісячного платежу по єдиному податку є узгодженою.
Відповідно до п.300.1 ст.300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Згідно із пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
У відповідності до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
На виконання зазначеної норми податковим органом відповідачу була направлена податкова вимога №5278-25 від 26.09.2014 року на суму 774,91 грн. Вказану вимогу було надіслано на адресу відповідача засобами поштового звязку з рекомендованим повідомленням про вручення та отримано відповідачем 31.10.2014р.
ФОП ОСОБА_1 не було добровільно погашено суми податкового боргу по платежем та зборам до бюджету, які зазначені в податковій вимозі, отже, вищевказана податкова вимога не є відкликаною та нові податкові вимоги, відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, на адресу платника податків не направлялись.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до п.20.1.34 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Таким чином, суд вважає правомірним стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 1651,87 грн., оскільки доказів добровільного погашення боргу відповідачем до суду не надано.
Керуючись статтями 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 1651,87 грн. - задовольнити повністю.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави в особі Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 1651,87 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає негайному виконанню відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2