Справа № 803/419/13-а
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року Справа № 803/419/13-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Шаблій Л.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Старленд» до Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Старленд» (далі позивач, ТзОВ «Старленд», позивач, товариство) звернулося в суд з адміністративним позовом до Ківерцівської обєднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 листопада 2012 року № НОМЕР_1.

Ухвалою суду від 30 червня 2015 року Ківерцівської обєднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби замінено на її правонаступника - Ківерцівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області (далі Ківерцівська ОДПІ, відповідач, інспекція).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Ківерцівською ОДПІ була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за вересень 2012 року, за результатом якої складений акт від 09 листопада 2012 року №159/1601/33351597.

Під час перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення товариством пункту 4.6.8 розділу V Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 25.11.2011 року №1492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 року № 1490/250228 в результаті чого занижено належний до сплати в бюджет податок на додану вартість в сумі 10 014,00 грн.

Вказаний висновок був мотивований тим, що на підставі акту перевірки №519/2200/33351597 від 18 липня 2012 року та податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 15 серпня 2012 року позивачу було зменшено відємне значення з податку на додану вартість за травень 2012 року в сумі 293 099,00 грн. внаслідок неправомірного формування податкового кредиту.

На підставі вищенаведеного відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 28 листопада 2012 року № НОМЕР_1 яким визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 15 021,00 грн. (основний платіж 10 014,00 грн. та штрафна санкція в сумі 5 007,00 грн.

Позивач з такими висновками не погоджується та зазначає, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 15 серпня 2012 року перебуває в судовому оскарженні, а отже контролюючий орган не мав права їх використовувати при проведенні перевірки у листопаді 2012 року. Просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 листопада 2012 року № НОМЕР_1.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити.

У письмових запереченнях від 29 березня 2013 року представник відповідача адміністративний позов не визнала, посилаючись на те, що при заповненні податкових декларацій з податку на додану вартість за вересень 2012 року ТзОВ «Старленд» не враховано результат позапланової невиїзної перевірки з питань достовірності формування значення р. 24 декларації з податку на додану вартість за травень 2012 року (акт від 18.07.2012 р. № 519/2200/33351597) за результатами якої по податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2012 року встановлено завищення суми від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в сумі 293 099,00 грн. та було сформовано на цю суму податкове повідомлення - рішення та за відсутністю залишку від'ємного значення податку на додану вартість в послідуючих звітних періодах задеклароване платником позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 18 декларації за липень, серпень 2012 року) камеральними перевірками перенесено до рядка 25 декларації та донараховано податку на додану вартість.

В порушення пунктів 200.1, 200.2 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, підпункту 4.6.8 пункту 4.6 розділу V Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року № 1492 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 року за № 1490/20228 відповідачем зроблено висновок про заниження товариством суми податку на додану вартість, та донараховано 10 014,00 грн. На підставі наведеного просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідач на розгляд справи не зявився, свого представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд проводить розгляд справи у відсутності відповідача по справі, на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень, щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що ТзОВ «Старленд» зареєстроване Рожищенською районною державною адміністрацією 25.06.2005 року, реєстраційний номер № 0000104 від 25.06.2005 року, , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АБ №937586 (а.с.47-49). Товариство взято на податковий облік в органах державної податкової служби з 30.06.2005 року за № 308. Позивач є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ від 06 липня 2005 року № 2530618.

Судом встановлено, що працівниками Рожищенського відділення Ківерцівської обєднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби (правонаступником якої є відповідач у справі Ківерцівська обєднана державна податкова інспекція ДФС у Волинській області) проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності ТзОВ «Старленд» бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2012 року, за результатом якої складений акт від 09 листопада 2012 року №159/1601/33351597 (а.с.10-11).

В резолютивній частині цього акту контролюючий орган дійшов висновку про порушення ТзОВ «Старленд» пункту 123.1 статті 123 розділу I положень Податкового кодексу України (далі ПК України) в результаті чого занижено суму податкових зобовязань, заявлених у податковій декларації (а.с.11).

Вказаний висновок мотивований тим, що у декларації за вересень 2012 року позивачем самостійно задеклароване податкове зобовязання, позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного податкового періоду в сумі 10 014,00 грн. Дана сума ПДВ не знайшла відображення в р. 25 декларації так як платником при заповненні декларації за липень, серпень та вересень місяці не враховані результати позапланової невиїзної з питань достовірності формування значення р. 24 декларації з податку на додану вартість за травень 2012 року, які викладені в акті перевірки № 519/2200/3351597 від 18 липня 2012 року та по результатах якої було сформовано податкове повідомлення-рішення від 15 серпня 2012 року № НОМЕР_2 (а.с.19-22).

Позивач не погодився з цим рішенням та оскаржив його в судовому порядку. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2012 року у справі № 2а/0370/3399/12, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2015 року, адміністративний позов товариства задоволено повністю та визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15 серпня 2012 року № НОМЕР_2 (а.с.23-26,67-73).

Таким чином, на підставі висновків акту перевірки від 09 листопада 2012 року №159/1601/33351597, Ківерцівською ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення від 28 листопада 2012 року № НОМЕР_1 яким визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 15 021,00 грн. (основний платіж 10 014,00 грн. та штрафна санкція в сумі 5 007,00 грн. (а.с.8).

Надаючи правову оцінку вищенаведеному податковому повідомленню-рішенню, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

У пункті 200.4 статті 200 цього Кодексу передбачено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

З аналізу вищенаведених норм податкового законодавства можливо дійти висновку, що платник податків має право на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість лише у випадку, якщо за результатом попереднього звітного періоду він мав відємне значення з цього податку.

Відповідно до пункту 56.1. статті 56 ПК України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктами 56.4 та 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що під час процедури адміністративного оскарження обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган. Обов'язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 200.15 статті 200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

В розглядуваному випадку, рішенням податкового органу позивачу було зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за травень 2012 року на 293 099,00 грн. Це рішення є узгодженим, оскільки 03 червня 2015 року набрало законної сили судове рішення за результатом його оскарження (а.с.71-73).

Оскільки рішенням податкового органу позивачу було зменшено відємне значення суми податку на додану вартість за травень 2012 року на 293 099,00 грн. яке скасовано судовим рішенням та набрало законної сили, тому товариство мало право заявляти цю саму суму до бюджетного відшкодування у вересні 2012 року, а контролюючий орган податковим повідомленням-рішенням від 8истопада 2012 року № не правомірно збільшив податкові зобовязання та застосував штрафні санкції.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як визначено частиною третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття податкового повідомлення-рішення форми № НОМЕР_1 від 28 листопада 2012 року з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 КАС України, а тому, виходячи із наданих суду частиною другою статті 162 КАС України повноважень, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов слід задовольнити повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до положень статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищенаведене наявні підстави для відшкодування з Державного бюджету України на користь ТзОВ «Старленд» судові витрати у звязку зі сплатою судового збору в сумі 150,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 19 від 22 лютого 2012 року (а.с.2).

Керуючись ст.ст. 2,11,17,71,94,128,160,162,163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 28 листопада 2012 року № НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Старленд» (45108, Волинська область, Рожищенський район, село Носачевичі, ідентифікаційний код юридичної особи 33351597) документально підтверджені судові витрати в сумі 150,21 грн. (сто пятдесят гривень двадцять одну копійку).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 14 липня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський