Справа № 380/944/15-а
Суддя: Косович Т. П.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

09.07.2015 Провадження по справі № 2-а/380/119/15
Справа № 380/944/15-а
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2015 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі: Козуб І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області про оскарження дій суб?єкта владних повноважень,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 17.06.2015 року з даним адміністративним позовом в суд, посилаючись на те, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», проте при розрахунку пенсії відповідачем не було включено в розрахунок заробітку для обчислення пенсії нарахованої суми індексації, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення. Вказує, що на зазначені виплати були нараховані та сплачені внески на обов?язкове державне пенсійне страхування відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і вони є складовою частиною заробітної плати, тому носять регулярний характер в період роботи в управлінні Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області з 1 січня 2002 року по 31 грудня 2006 року.

02.06.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, в задоволенні якої 16.06.2015 року йому було відмовлено та роз?яснено, що такі виплати як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація не передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу» як складові заробітної плати державного службовця для обчислення пенсії. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві від 25.06.2015 року просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовних вимог не визнала, посилаючись на обґрунтування, викладені в письмовому запереченні ( а.с.29-30).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області та отримує пенсію державного службовця з 18.01.2011 року.

Для отримання пенсії позивачем крім інших документів, було надано відповідачу довідки про заробітну плату від 18.01.2001 року № 5, 6, проте при розрахунку пенсії відповідачем не було включено в розрахунок пенсії нарахованої суми індексації, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, на які були нараховані та сплачені внески на обов?язкове державне пенсійне страхування, внаслідок чого розмір пенсії був меншим, ніж передбачено законодавством.

Із довідки Тетіївської районної державної адміністрації № 60 від 02.06.2015 року вбачається, що за період роботи з 01.01.2002 року по 31.12.2006 року позивачу була нарахована індексація в сумі 348,26 грн., матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 2693,39 грн. та допомога на вирішення соціально-побутових питань в сумі 564,50 грн., а всього 3606,15 грн. На всі виплати включені в довідку нараховані страхові внески на загальнообов?язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування. ( а.с.7-8)

02.06.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, в задоволенні якої 16.06.2015 року йому було відмовлено та роз?яснено, що такі виплати як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація не передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу» як складові заробітної плати державного службовця для обчислення пенсії. ( а.с.10,11).

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов?язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно вимог ст. 33 Закону України «Про державну службу» оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю. Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається у встановлених відсотках від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі встановлених Законом відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст.37-1 Закону України «Про державну службу», перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов?язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до положень ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч.1 даної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Верховний Суд України під час розгляду справи № 21-430а11, постанова від 20.02.2012 року (за аналогічним позовом), прийшов до таких правових висновків:

«Усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права касаційним судом, Верховний Суд вважає неправильним висновок цього суду в оскаржуваних ухвалах про те, що оскільки матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не включається до складу заробітної плати державного службовця, то вона не враховується при обчисленні розміру його пенсії. Матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. За змістом наведених норм (ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, висновок касаційного суду про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів «Про державну службу» № 3723-XII та «;Про оплату праці» № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV та стаття 66 Закону «Про пенсійне забезпечення» №1788XII».

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

На підставі зазначеного суд дійшов до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації, повинні бути враховані в заробіток позивача для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, оскільки на них фактично нараховані та сплачені страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено неправомірність дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу.

З огляду на вищевикладені обставини, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області підлягає до задоволення частково, враховуючи, що позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 02.06.2015 року, позов до суду подав 17.06.2015 року, тобто в межах строку позовної давності, визначеного ст. 99 КАС України, перерахунок пенсії необхідно провести з 17.12.2014 року за шість місяців до дати звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Керуючись Конституцією України,Законом України «Про державну службу», Законом України «Про оплату праці»,Законом України» «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»ст.ст. 69-71,99,160,162 КАС України,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області про оскарження дій суб?єкта владних повноважень задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області щодо відмови у проведенні донарахування до розміру призначеної пенсії, включивши в розрахунок заробітку для обчислення пенсії нарахованої суми індексації, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення в сумі 3606,15 ( три тисячі шістьсот шість) гривень 15 коп. за період роботи з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2006 року.

Зобов?язати Управління пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області здійснити ОСОБА_1 обрахунок пенсії, включивши в розрахунок заробітку для обчислення пенсії нараховані суми індексації, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення в сумі 3606,15 ( три тисячі шістьсот шість) гривень 15 коп. за період роботи з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2006 року.

Зобов?язати Управління пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області включити в розрахунок пенсії ОСОБА_1 заробіток для обчислення пенсії індексацію грошових доходів, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, допомогу на оздоровлення.

Зобов?язати Управління пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області здійснити виплату заборгованості за недоврахування пенсії з 17 грудня 2014 року із невключеної суми для обчислення пенсії 3606,15 ( три тисячі шістьсот шість) гривень 15 коп. за період роботи з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2006 рокув призначеному розмірі 90 відсотків заробітної плати з обрахованої суми в повному обсязі.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Тетіївський районний суд протягом десяти днів. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_3