Справа № 22-а-8/11
Суддя: Цяцяк Р. П.
Дата ухвалення: 2011-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-8/11 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Категорія справи 85 (10.3.2) Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Мацея М.М. та Мікуш Ю.Р.,

при секретарі судового засідання Панчуку І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 травня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И Л А:

21.04.2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, у якому просив стягнути з відповідача недоплачені суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки (а.с.2-3).

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено та зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу разову щорічну допомогу на оздоровлення за 2008-2009 роки відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги - з урахуванням вже проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат по справі (а.с. 19-21).

Дане рішення оскаржив відповідач - Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким повністю відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права (а.с. 25-26).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що розмір спірних виплат встановлено постановами КМ України № 836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита № 562 від 12.07.2005 року Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які є обовязковими до виконання.

Водночас, виключно законом про Державний бюджет України визначаються видатки на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків; на виконання державного бюджету Кабінетом Міністрів України затверджувалися постанови, відповідно до яких проводилися виплати, передбачені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідачем правомірно в межах наявних фінансових ресурсів здійснені виплати, передбачені вищевказаним Законом, у порядку, розмірі та у спосіб, визначені діючим на момент відповідних виплат законодавством України.

Апелянт, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду (а.с. 49), у судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обгрунтованість оскаржуваної постанови в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, позивач є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 2, що підтверджується копією відповідного посвідчення (а.с. 4).

Протягом 2007-2009 років щорічна разова допомога на оздоровлення виплачувалася позивачу у розмірі 75 грн. (а.с. 16).

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання щорічної разової допомоги на оздоровлення, яка передбачена ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, при цьому розмір вказаної допомоги повинен складати три мінімальних заробітні плати.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду такими, що відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Відповідно до ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) щорічна допомога на оздоровлення виплачується евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Таким чином, вихідним критерієм для обрахунку щорічної допомоги на оздоровлення виступає мінімальна заробітна плата.

Порядок обчислення щорічної допомоги на оздоровлення затверджений постановами КМ України № 836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита № 562 від 12.07.2005 року Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В наведених постановах КМ України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок допомоги на оздоровлення, при тому що ці суми не відповідають розмірам мінімальної заробітної плати.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України та ч. 4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_1 України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, враховуючи фактичне зниження наведеними постановами КМ України розміру допомоги порівняно із розміром, який визначений ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, при вирішенні даного спору суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що при розрахунку щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягає розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законами України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність ухваленого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив оскаржуване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись Законом України „Про внесення змін до розділу ХІІ „Прикінцеві положення Закону України „Про судоустрій і статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 02.12.2010 року № 2748-УІ та ст.ст. 195, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 травня 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: