Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2010-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2010 р. м. Київ К-15924/07

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Костенка М.І., Маринчак Н.Є., Рибчинка А.О.,

при секретарі: Шкляр А.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 06.06.2007 року по справі № 18/60-АП за позовом ЗАТ «Укрексімгруп»до ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя про скасування податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційних скарг щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Господарського суду Запорізької області від 28.02.2006 року в задоволені позовних вимог ЗАТ «Укрексімгруп»до ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя про скасування податкового повідомлення-рішення -відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 06.06.2007 року (складена в повному обсязі 11.06.2007 року), постанова суду апеляційної інстанції скасована, винесена нова -про часткове задоволення позову.

Не погоджуючись з останнім судовим рішенням, ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя 10.07.2007 року звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який своєю ухвалою від 13.02.2008 року прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя просить змінити постанову апеляційного суду та залишити в силі постанову суду першої інстанції посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права, а саме, п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5, п.п.8.7.1 п.8.7, п.п.8.8.1 п.8.8 ст.8 та п.6.1 ст.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову апеляційного суду -без змін з огляду на наступне.

На підставі належних та допустимих доказів, досліджених з дотриманням норм процесуального права, судом апеляційної інстанції було встановлено, що на підставі результатів планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ЗАТ «Укрексімгруп»за період з 01.01.2004р. по 31.03.2005р., які були закріплені в акті № 23-23/31741097 від 09.08.2005р. відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № /0/9767 від 11.08.2005р., яким позивачу донараховано податок на прибуток у сумі 66069,25 грн. та 33034,62 грн. фінансових санкцій.

Зокрема, в зазначеному акті податковий орган вказує про порушення позивачем вимог п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5, п.п.7.6.1 п.7.6 ст.7, п.п.8.1.4 п.8.1, п.п.8.8.1 п.8.8 ст.8 Закону України «Про оприбуткування прибутку підприємств»в результаті завищення підприємством валових витрат на вартість ремонту орендованого офісного приміщення, отриманого у користування згідно договору оренди б/н від 27.02.2004 р. у Запорізького державного музичного училища ім. П.І. Майбороди у сумі 86477 грн. та п.п.7.6.1 п.7.6 ст.6 цього Закону в результаті завищення балансових збитків попереднього періоду у розмірі 155500 грн., які не підтверджені відповідними документами.

В результаті вказаних порушень підприємством занижено податок на прибуток за 2004 р. на суму 66069,25 грн., в тому числі за 1 квартал -38875 грн., за 2 квартал -25094,25 грн., 3 квартал - 1850 грн., 4 квартал -250 грн.

Податкове повідомлення-рішення № /0/9767 було оскаржено платником у адміністративному порядку. Рішенням ДПА у Запорізькій області від 11.11.2005 р. за № 3702/10/25-020 було скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі від 11.08.2005р. № /0 в частині надмірно донарахованого податку на прибуток 5575 грн. та штрафних санкцій у сумі 2787,49 грн., а також в зазначеній частині рішення від 09.09.2005 р. № 10987/10/23, прийняте за розглядом первинної скарги (податкове повідомлення-рішення від 09.09.2005р. № /1).

Рішення ДПА у Запорізької області мотивовано тим, що матеріалами перевірки не доведено факти порушення вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»:

- підпункту 5.6.1 пункту 5.6 ст. 5 у частині завищення валових витрат на

оплату праці на суму 5300 грн., у тому числі за 2-й квартал 2004 року -2500 грн., за

3-й квартал 2004 року -1800 грн., 4-й квартал 2004 року -1000 грн.;

- підпункту 8.1.4 пункту 8.1 ст. 8 у частині завищення амортизаційних

відрахувань у розмірі 17000 грн. по об'єктам нерухомості, які не

використовувались у виробничій діяльності у зв'язку з їх добудовою (у тому числі

за 1 півріччя 2004 року -11400 грн., за 3-й квартал 2004 року -5600 грн.).

На підставі рішення ДПА у Запорізької області віл 11.11.2005p. відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № /2 від 16.12.2005 p., яким ЗАТ «Укрексімгруп»визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 116256 грн. (в тому числі: основний платіж -60494,25 грн. та штрафні санкції -30247,13 грн.).

Судом встановлено, що 27.02.2004р. між позивачем та Запорізьким державним музичним училищем ім. П.І. Майбороди було укладено договір оренди нерухомого майна територіальних громад Запорізької області, яке перебуває на балансі училища, зокрема, не житлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 56-А.

За умовами договору на ЗАТ «Укрексімгруп»покладено обов'язок щодо здійснення тільки поточного ремонту приміщення (п.55 угоди).

Відповідно до пункту 4.1 договору амортизаційні відрахування на орендоване майно нараховуються балансоутримувачем (згідно п.1.1 та п.4.2 ЗДМУ ім. П.І. Майбороди) на відновлення орендованих основних фондів.

08.04.2004р. позивач уклав з ТОВ «Чайка»договір підряду, відповідно до якого ТОВ «Чайка»зобов'язалось здійснити капітальний ремонт І приміщення за адресою : вул. Перемоги, 56-А.

Як вбачається з висновків судово-економічної експертизи, проведеної згідно ухвали апеляційного суду, згідно первинних документів витрати ЗАТ «Укрексімгруп»на поліпшення орендованих об'єктів основних фондів здійснені у травні 2004 року в сумі 86477 грн.

Згідно п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не включаються до складу валових витрат витрати на: придбання, будівництво, реконструкцію, модернізацію, ремонт та інші поліпшення основних фондів та витрати, пов'язані з видобутком корисних копалин, а також з придбанням нематеріальних активів, які підлягають амортизації, згідно із статтями 8 і 9 та підпунктом 7.9.4 цього Закону.

Підпунктом 8.8.1 пункту 8.8 ст. 8 цього Закону передбачено, якщо у разі коли договір оперативного лізингу (оренди) зобов'язує або дозволяє орендарю здійснювати поліпшення об'єкта оперативного лізингу (оренди), орендар може збільшити (створити) балансову вартість відповідної групи основних фондів на вартість фактично проведених поліпшень такого об'єкта. При цьому орендарем не враховується балансова вартість об'єкта оперативного лізингу (оренди) за винятком вартості фактично проведених його поліпшень при застосуванні пункту 8.7 цього Закону.

Платники податку мають право протягом звітного періоду віднести до валових витрат будь-які витрати, пов'язані з поліпшенням основних фондів, що підлягають амортизації, у сумі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних фондів станом на початок такого звітного періоду. Витрати, що перевищують зазначену суму, збільшують балансову вартість груп 2, 3 і 4 чи окремих об'єктів основних фондів групи 1, пропорційно сукупній балансовій вартості таких груп та таких окремих об'єктів основних фондів групи 1 на початок розрахункового кварталу. Виведення з експлуатації основних фондів будь-якої групи здійснюється на підставі наказу керівника платника податку або у разі їх примусового відчуження чи конфіскації згідно із законом. Проведення будь-яких робіт, пов'язаних з поліпшенням основних фондів, без наявності вказаних вище документів не є свідченням про виведення таких основних фондів із експлуатації (п.п.8.7.1 п.8.7 ст.8 вказаного Закону).

Відповідно до п.п.8.1.4 п.8.1 ст.8 цього Закону не підлягають амортизації та провадяться за рахунок відповідних джерел фінансування: витрати бюджетів на будівництво та утримання споруд благоустрою й жилих будинків, придбання і збереження бібліотечних і архівних фондів; витрати бюджетів на будівництво та утримання автомобільних доріг загального користування; витрати на придбання та збереження Національного архівного фонду України, а також бібліотечного фонду, що формується та утримується за рахунок бюджетів, бібліотечних і архівних фондів; витрати на придбання, ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих фондів.

Під терміном «невиробничі фонди»слід розуміти капітальні активи, які не використовуються у господарській діяльності платника податку.

До таких невиробничих фондів відносяться: капітальні активи (або їх структурні компоненти), які підпадають під визначення групи 1 основних фондів згідно із підпунктом 8.2.2 цієї статті, включаючи орендовані; капітальні активи, які підпадають під визначення груп 2, 3 і 4 основних фондів згідно із підпунктом 8.2.2 цієї статті, які є невід'ємною частиною, розміщені або використовуються для забезпечення діяльності невиробничих фондів, що підпадають під визначення групи 1 основних фондів або вилучені з місця ведення господарської діяльності платника податку та передані у безоплатне користування особам, які не є платниками цього податку.

Порядок бухгалтерського обліку вартості невиробничих фондів установлюється Міністерством фінансів України. Такий бухгалтерський облік ведеться окремо від податковою обліку та не впливає на податкові зобов'язання платника податку. До валових доходів платника податку у разі продажу невиробничих фондів включаються доходи, отримані (нараховані) від продажу), а до валових витрат - сума витрат, пов'язаних із придбанням (виготовленням) таких невиробничих фондів (без врахування зносу) та їх поліпшенням.

З огляду на зазначені положення законодавства, чинного на момент спірних правовідносин суд апеляційної інстанції визнав за позивачем право протягом 2004 р. віднести до складу валових витрат суму ремонту основних фондів, яка не перевищує 10 відсотків від 497200 грн., тобто 49720 грн.

Оскільки позивачем у І кварталі 2004 р. до складу валових витрат віднесено 1046,52 грн. витрат на поліпшення цілісного виробничого комплексу по вул. Теплична, 23 за актом №НА000001 від 31.03.2004 p., що підтверджено висновком експертизи, відповідно, у II кварталі 2004 p., позивач мав право віднести до складу валових витрат лише суму 48673,48 грн. (49720 -1046,52).

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції погоджується із висновками апеляційного суду щодо неправомірності віднесення позивачем у II кварталі 2004 р. до складу валових витрат суму 37803,52 грн. (86477 -48673,48) витрат на проведення капітального ремонту орендованого офісного приміщення за адресою: вул. Перемоги, 56а за актом №1 за травень 2004 р., внаслідок чого позивачем занижено податок на прибуток у II кварталі 2004р. на суму 9450,88 грн. (37803,52 х 25 : 100).

Правильність віднесення до складу валових витрат решти ремонтних робіт, виконаних у червні та вересні 2004 p. відповідачем в акті перевірки не зафіксовано.

Щодо правомірності віднесення позивачем до складу валових витрат І кварталу 2004 р. суми 155500 грн., збитків попередніх періодів та заниження податкового зобов'язання на суму 38875 грн. суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи №3 від 16.05.07 р. об'єкт оподаткування за І квартал 2004 р. складає позитивне значення у сумі 135492,63 грн.

В акті перевірки зафіксовано висновок податкового органу, що скоригований валовий дохід позивача за І квартал 2004 р. складає 955100 грн., а валові витрати -799600 грн. При цьому, згідно висновку судової експертизи, документально підтверджений валовий дохід позивача за І квартал 2004 р. складає 953019,88 грн., валові витрати -782054,63 грн., об'єкт оподаткування, з урахуванням амортизаційних відрахувань, складає 135492,63 грн.

У рядку 09 В Декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2004 р. «Балансові збитки, не компенсовані прибутками до 01.01.2003р.»позивач зазначив суму 155500,00 грн. з позитивним значенням, а у рядку 17 задекларував суму податку до сплати з нульовими показниками.

Згідно податкових декларацій протягом 2003 р. балансові збитки позивачем не відображались, будь-яких уточнюючих декларацій з цього питання позивач до контролюючого органу не надавав, на вимогу податкового органу та суду первинних документів, підтверджуючих зазначену суму збитків, позивач не надав.

Враховуючи, що об'єкт оподаткування у позивача у І кварталі 2004 p., складає 135492,63 грн., що підтверджено висновком експерта, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про заниження позивачем податку на прибуток в розмірі 33873,16 грн. (135492,63 х 25 : 100).

Сума податкового зобов'язання з податку на прибутку правомірно нарахована податковим органом за податковим повідомленням-рішенням № /2/ від 16.12.2005p. складає 43324,04 грн. Відповідно, штраф нарахований на підставі п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»складає 21662,02 грн., а загальна сума податкового зобов'язання -64986,06 грн.

Апеляційним судом також правильно було встановлено, що відповідачем при розрахунку суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 116256 грн., (в тому числі: основний платіж -60494,25 грн. та штрафні санкції -30247,13 грн.) в податковому повідомленні-рішенні № /2/ від 16.12.2005 p. допущено арифметичну помилку на суму 25514,62 грн., оскільки загальна сума податкового зобов'язання складає 90741,38 грн. (60494,25 + 30247,13), а не 116256 грн., як зазначено у спірному податковому повідомленні-рішенні. Таким чином податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню в частині визначення загальної суми податкового зобов'язання в розмірі 25514,62 грн.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції було встановлено всі обставини у справі, що мають значення для правильного вирішення справи та правильно застосовані норми матеріального права до спірних правовідносин, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.210, 211, 221, 224, 231 та ч.5 ст.254 КАС України, колегія -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 06.06.2007 року -без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

За винятковими обставинами вона може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Головуючий:/підпис/_______________________Т.М.Шипуліна
Судді:/підписи/_______________________Л.І. Бившева
_______________________М.І. Костенка
_______________________Н.Є. Маринчак
_______________________А.О. Рибченко