Справа № 511/1608/15-а
Суддя: Іванова О. В.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 511/1608/15-а
Номер провадження: 2-а/511/22/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2015 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Іванова О . В . за участю секретаря судового засідання Кирилової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Роздільна без участі сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ДАІ УМВС України в Миколаївській області, старшого інспектора ДПС 2-го взводу роди ДПС м. Миколаїва старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 на постанову у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2015 року позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС № 956495 від 12.06.2015 року, складену ст..інспектором ДПС 2-го взводу роти ДПС м. Миколаїв ст.. лейтенантом міліції ОСОБА_3, відповідно до якої на нього, позивача, накладено штраф у розмірі 425,00 грн., за порушення Правил дорожнього руху України, а саме при повороті праворуч не надав переваги в русі пішоходу, за що передбачена відповідальність ст.121 ч.2 КУпАП.

Позов обгрунтований тим, що наявними доказами не підтверджується та не зазначено як було виявлене правопорушення, якими доказами підтверджується факт порушення правил ПДР, свідків не допитували та заперечення водія до уваги не прийняті, що у відповідності до вимог законодавства КУпАП, Постанов Пленуму, розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009р. та т.і. повинно бути враховано та постанова скасована, а провадження закрите.

Позивач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази. До суду надав заяву згідно якої свої вимоги підтримує у повному обсязі, просить адміністративний позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 ДАІ УМВС України в Миколаївській області, старший інспектор ДПС 2-го взводу роди ДПС м. Миколаїв старший лейтенант міліції ОСОБА_3, в судове засідання не прибули, повідомлений належним чином. Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві до суду не надіслали.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України постанова серії ПС1 № 956495 від 12.06.2015 року винесена особою, яка склала оскаржувану постанову, на підставі і у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема, Законом України «Про міліцію», Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Відповідно до Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України 13.11.2006 року за № 1111 (надалі Інструкція) функції контролю за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері убезпечення дорожнього руху покладені на підрозділи дорожньо-патрульної служби ДАІ. Так, п. 4.2 вказаної Інструкції надає право співробітникам ДПС застосовувати в установленому порядку передбачені чинним законодавством заходи адміністративного впливу до порушників.

Судовим розглядом справи встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Із копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 243845 від 12.06.2015р. та копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 1 № 956495 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП вбачається, що 12.06.2015р. о 15-30год ОСОБА_1 керував автомобілем шкода Октавия д/з ВН 5064 СА по пр-ту Леніна при повороті праворуч не надав переваги в русі пішоходу, який переходив проїжджу частину вул. Пушкінська, на яку він повернув, чим порушив пункт правил 12.6 ПДР, в звязку з чим ст. інспектором ДПС 2-го взводу роти ДПС м. Миколаїв ОСОБА_3 складено протокол серії АП 1 № 243845 від 12.06.2015р. про порушення водієм ОСОБА_1 п.12.6 Правил дорожнього руху України, за яке передбачена відповідальність згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП. В зазначеному протоколі в частині «По суті порушення пояснюю» - водій ОСОБА_1 власноручно зазначив «не согласен, т.к. до пешехода біло не менее 3-х метров и он двигался медленно.

На підставі зазначеного протоколу інспектором 12.06.2015 року винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ПС 1 № 956495 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850грн.

На зазначеній постанові є підпис посадової особи, яка її склала.

В обгрунтування своєї позиції щодо відсутності складу правопорушення позивачем на адресу суду надано відеозапис, зроблений відео реєстратором, який знаходився в його автомобілі, перегляд якого підтверджує позицію позивача, але прийнятий до уваги судом не може, оскільки події, які відображені на ньому датуються іншою датоюЮ а не 12.06.2015р..

Більш ніяких доказів на адресу суду не надано.

Таким чином, до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення та постанови, складеного відносно позивача жодного доказу про скоєння ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, як це передбачено п. 2.6 і п. 2.7 вищеназваної Інструкції, не надано.

Відповідачу суд пропонував надати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів, викладених в позовній заяві, однак, відповідач знехтував своїм правом.

Всі ці факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Крім того, з досліджених протоколу та постанови вбачається, що згідно протоколу час скоєння правопорушення зазначено як 15-30, тоді як постанова винесена о 15-10год, тобто час накладення стягнення передує часу скоєння правопорушення.

Також суд наголошує, що зазначені докази протокол та постанова взагалі не містять місця скоєння правопорушення відсутня назва міста, зазначено лише кут вул Леніна та Пушкінської, що не узгоджується з вимогами закону.

Рішення суб'єкта владних повноважень, повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.06.88 року (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зазначає, що суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП проголошує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також, про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В постанові, яка оскаржується, не зазначено жодного доказу, на підставі якого було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст.62 Конституції України.

Між тим, будь-які докази, які б спростовували доводи позивача, в обґрунтування правомірності своїх дій відповідачем в порушення вимог ст. 71 КАС України - не були надані після отримання ухвали суду про відкриття провадження, у зв'язку з чим суд розглянув справу на підставі наявних доказів.

На підставі наведеного суд вважає, що в діях позивача відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова не доведена належними доказами, прийнята з порушенням порядку, передбаченого Законами України «Про міліцію», «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху України, КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, тому є не обґрунтованою, тобто постановленою без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення та відповідно до п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП підлягає - скасуванню, а справа закриттю.

Оскільки судовий збір не сплачений при подачі позову до суду, позов задовольняється, тому судови витрати повинні бути покладені на відповідачів та стягнутий з них в рівних частках.

Керуючись ст.ст.3, 19, 55, 62 Конституції України, ч. 1 ст. 121, ст. ст. 247, 254, 278, 280, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 7, 18, 71, 86, 87, 128, 159 - 163, 171-2, 185, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії ПС1 № 956495 від 12.06.2015 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього штрафу в сумі 425,00 гривен - скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути судовий збір з ОСОБА_2 ДАІ УМВС України в Миколаївській області, старшого інспектора ДПС 2-го взводу роди ДПС м. Миколаїва старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 в розмірі 73,08грн по 36,54грн. з кожного в рівних частках.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови , а в разі складання постанови відповідно до ст.160 КАС України з дня складання в повному обсязі, або на протязі 10 днів з дня отримання постанови..

Суддя: О. В. Іванова