Справа № 233/3137/15-а
Суддя: Орчелота А. В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Орчелота А.В.

при

секретарі Циганенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 першого заступника начальника Костянтинівської обєднанної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області, «про скасування постанови», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 першого заступника начальника Костянтинівської обєднанної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області, про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відносно нього - 19 травня 2015 року першим заступником начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області ОСОБА_3 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення АА № 187269, передбачене ч.3 ст. 165-1 КУпАП, за несплату єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за лютий 2015 року по граничному строку сплати 20.03.2015 року і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2550,00грн. З постановою про накладення адміністративного стягнення позивач не погоджуєтьс та звертає увагу суду на те, що адміністративний матеріал, був розглянутий без його участі, без виклику його та без повідомлення про дату, місце та час розгляду адміністративного матеріалу. Зауважив на тому, що відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг сума грошового зобовязання ( з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання. Відповідно до умов Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції. Зокрема, вимогам цього закону звільнено субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати єдиного соціального внеску. На виконання вимог Закону № 1669 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р було затверджено перелік населених пунктів, на території яких проводилась АТО. Отже, з 30.10.2014 року ТОВ «ТД Лідер» на законодавчому рівні звільнено від сплати єдиного внеску. За таких умов позивач вважає, що в його діях немає складу правопорушення, у якому його визнано винним зазначеною постановою, і постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає скасуванню, а справа про адміністративне порушення щодо позивача закриттю.

Повідомлені належним чином позивач та його представник надали суду заяву про розгляду справи за їх відсутності із повним підтриманням позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні. Будь-яких обґрунтованих пояснень відповідно заперечень до суду не надав. В подальшому, повідомлений належним чином, про час та місце на розгляд справи не зявився.

Суд дослідивши вимоги позивача, вивчивши наявні матеріали справи, перевіривши діюче законодавство, встановив наступне.

За статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією за законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень, не зявився на розгляд справи та не довів правомірності своїх дій щодо наявності вини позивача у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що 19 травня 2015 року першим заступником начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, керівника ТОВ «ТД Лідер», згідно якої останній був притягнутий до адміністративної відповідальності, за порушення ст. 165-1 ч.3 КУпАП, а саме за несплату єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за лютий 2015 року в сумі 23163,77 грн по граничному строку сплати 20.03.2015 р., до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 2550 гривень.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову про скасування постанови перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до загальних засад адміністративного судочинства відповідач зобовязаний довести суду правомірність своїх дій та надати відповідні до цього докази.

В супереч вищезазначеним вимогам, за відсутністю письмових або будь-яких інших доказів заперечень відповідача, в судовому засіданні не доведено, що при розгляді, посадовою особою, справи відносно позивача, були враховані усі норми діючого законодавства, які регулюють порядок розгляду даної категорії справ: правопорушник пояснень не давав, права йому не розяснювались, доказів того, що ОСОБА_1 викликався на розгляд справи та давав пояснення відповідач суду не надав, що свідчить про порушення конституційного права ОСОБА_1 на захист. На що акцентував увагу суду і сам позивач.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що доводи позивача не чим не спростовані і відсутні, будь-які інші докази та свідчення вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що вказана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірною та підлягає скасуванню.

Одночасно суд не приймає до уваги доводи позивача стосовно незаконних дій відповідача, щодо складання постанови, оскільки ОСОБА_2, перебуваючи на посаді першого заступника начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій область, склав постанову 19 травня 2015 року № АА № 187269, в межах своєї компетенції та повноважень відповідаючих його посаді.

Тому позов слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, Керуючись ст.ст. 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 першого заступника начальника Костянтинівської обєднанної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області, «про скасування постанови» - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії № АА № 187269 від 19 травня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.165-1 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 186 КАС України.

Суддя