Справа № 639/5621/15-а
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/5621/15-а
№2-а/639/85/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції СОНДТП м. Харкова ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду з адміністративним позовом до УДАІ УМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції СОНДТП м. Харкова ОСОБА_2 про визнання неправомірним його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та скасування винесеної відповідачем відповідної постанови ПС2 № 213103 від 16 червня 2015 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 16.06.2015 року серії АП1 №277829 старшим лейтенантом міліції СОНДТП м. Харкова ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №213103, якою його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн. Вказані в постанові факти не відповідають дійсності, у звязку з тим, що 16.06.2015 року він на своєму авто рухався по вул. Нетеченська набережна у м. Харкові. Переткнувши перехрестя з вул. Марїнською на зелений сигнал світлофору він був зупинений патрулем ДАЇ. На вимогу представника ДАЇ він зупинився і до нього підійшов представник ДАЇ та попросив предявити документи. ОСОБА_1 предявив інспектору свої документи та запитав у останнього у чому причина зупинки його автомобіля. Інспектор відповів, що він начебто проїхав на червоне світло, з чим ОСОБА_1 відразу не погодився. Однак інспектор ДАЇ склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_1 записав свої пояснення по суті про те, що він їхав виключно на зелений сигнал світлофора і дії працівника ДАЇ вважає неправомірними.

Позивач вважає, що зазначена вище постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Серед матеріалів про адміністративне правопорушення, яке начебто він скоїв, є лише протокол, зміст якого не відповідає дійсності, обставинам справи та вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а також описує неіснуюче адміністративне правопорушення. Він рухався виключно на зелений сигнал, який дозволяє рух. Ніяких доказів вчинення ним правопорушення у справі немає та у протоколі чи постанові про них не сказано. Складений протокол містить обставини, які не відповідають дійсності та описує суть неіснуючого правопорушення. Такий протокол не може вважатись достатнім та належним доказом по справі. Позивач вважає, що його незаконно притягнуто до відповідальності за неіснуюче правопорушення, якого він не вчиняв. Крім протоколу, жодних інших доказів по справі, наприклад свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, інших доказів по справі, на момент розгляду адміністративної справи не було. При винесенні постанови не брались до уваги його пояснення про те, що він їхав виключно на зелений сигнал світлофора, не досліджувались докази і не вказувались жодні докази, які би підтверджували його вину та факт вчинення правопорушення.

У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, згідно якої позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 являючись суб`єктом владних повноважень і будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився і про причини своєї неявки суд не сповістив, а тому справа у відповідності до ч.4 ст.128 КАС України була розглянута за його відсутності.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 277829, винесеною 16 червня 2015 року старшим лейтенантом міліції СОНДТП м. Харкова ОСОБА_2 відносно водія ОСОБА_1 автомобіля НОМЕР_1, останній в зазначений день, керуючи зазначеним вище автомобілем рухався по Нетеченській набережній у м. Харкові та на перехресті з вул. Марїнська виїхав на перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.8.7.3. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.10).

Постановою того ж таки інспектора ДАІ ПС2 № 213103 від 16 червня 2015 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за вищезазначене адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 11).

Так, як зазначив позивач у адміністративному позові, зазначена вище постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Серед матеріалів про адміністративне правопорушення, яке начебто він скоїв, є лише протокол, зміст якого не відповідає дійсності, обставинам справи та вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а також описує неіснуюче адміністративне правопорушення. Він рухався виключно на зелений сигнал, який дозволяє рух. Ніяких доказів вчинення ним правопорушення у справі немає та у протоколі чи постанові про них не сказано. Складений протокол містить обставини, які не відповідають дійсності та описує суть неіснуючого правопорушення. Такий протокол не може вважатись достатнім та належним доказом по справі. Позивач вважає, що його незаконно притягнуто до відповідальності за неіснуюче правопорушення, якого він не вчиняв. Крім протоколу, жодних інших доказів по справі, наприклад свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, інших доказів по справі, на момент розгляду адміністративної справи не було. При винесенні постанови не брались до уваги його пояснення про те, що він їхав виключно на зелений сигнал світлофора, не досліджувались докази і не вказувались жодні докази, які би підтверджували його вину та факт вчинення правопорушення..

Як встановлено судовим розглядом, єдиним доказом скоєння позивачем по даній справі вищезазначеного адміністративного правопорушення є протокол та постанова, складені інспектором, однак свідки чи поняті при цьому відсутні. ОСОБА_1 факт порушення ним Правил Дорожнього руху не визнає. Інших доказів порушення ним Правил дорожнього руху суду не надано.

При таких обставинах суд розцінює це, як неналежний доказ відповідного порушення водієм ОСОБА_1 конкретних правил безпеки дорожнього руху, а тому вважає його винність в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, недоведеною, що свідчить про відсутність в його діях складу даного правопорушення.

При цьому суд зважає на те, що зазначені вище посилання позивача у виправдання своїх дій не знайшли свого спростування в судовому засіданні.

Згідно ж ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 288 КУпАП передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача по справі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 7, 8, 17, 18, 19, 69, 70, 71, 128, 158, 159, 160, 161,162, 163 КАС України, ст.ст. 1, 2, 9, 23, 122, 288 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого лейтенанта міліції СОНДТП м. Харкова УДАІ УМВС України в Харківській області ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову № 213103 серія ПС2 від 16 червня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Іванова