Справа № 495/9053/14-а
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/9053/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

У складі головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах незаконними та про призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах незаконними та про призначення пенсії, в якому просить визнати незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області № 30 від 17.10.2014 року «Про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п. «б» ст.. 13 закону України «Про пенсійне забезпечення» з підстав не підтвердження пільгового стажу газоелектрозварника та електрозварника; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області, юридина адреса: 67701, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул.. Кірова, 28, призначити та нарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію на пільгових умовах згідно п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Адвокат в інтересах позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні з позовом не погодилась та просила відмовити.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що він з 1981 по 1983 рік, працював з ОСОБА_1 в СПМК 571. ОСОБА_1 працював електрозварником, з ручним зварюванням. ОСОБА_3 також працював електрозварником та вийшов на пенсію на пільгових умовах. Також усі робітники хто з ними працювали на той час електорзварниками вийшли на пільгову пенсію, оскільки цей стаж вважався пільговим.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що він з 1980 по 1992 рік, працював з ОСОБА_1 в СПМК 571. ОСОБА_1 працював електрозварником, з ручним зварюванням. ОСОБА_4 працював монтажником.

В судовому засіданні встановлено, що у 1974 році позивач поступив на навчання у Овідіопільське середнє професійно-технічне училище №11 Овідіопільського району Одеській області, яке закінчив в 1977 році за кваліфікацією електрогазозварника четвертого розряду, що підтверджується Дипломом №747274 від 25 липня 1977 року, реєстраційний номер 211.

Наказом № 47-к від 02 серпня 1977 року позивач був прийнятий на роботу у ПМК - 225 треста «Дунайводбуд» газоелектрозварником 4 розряду з 04 серпня 1977 року.

Наказом № 62 к від 17.10.1977 року позивач з 24 жовтня 1977 року звільнений з роботі на підстави п.3 ст.36 КЗпП України у зв?язку з призивом на строкову військову службу.

У період з 1 листопаду 1977 року по 21 жовтня 1980 позивач проходив строкову військову службу у лавах ОСОБА_5.

Наказом №98-к від 30 грудня 1980 року позивач прийнятий на роботу газоелектрозварником 3 розряду з 22 грудня 1980 року у СПМК-576 тресту «Южсельспецмотнаж» де пропрацював на вказаній посаді до 21 грудня 1999 року, коли підприємство було реорганізовано у «Орендне підприємство СПМК-576», працював там до 18 травня 1992 року,та був звільнений за власним бажанням Наказом 31-к від 18 травня 1992 року.

У період роботі у СПМК 01 серпня 1983 року позивачу був присвоєний 4 розряд електрозварника, а з 01 березня 1987 року присвоєний 5 розряд електрозварника.

19 травня 1992 року наказом №18-к від 11 травня 1992 року позивач був прийнятий на роботу електрозварником 5 розряду у Білгород-Дністровський завод ЖБІ, де працював до 30 квітня 1998 року та був звільнений за власним бажанням наказом №9-к від 21 квітня 1998 року.

З 01 червня 1998 року по 01 серпня 1999 року позивач працював газоелектрозварником 4 розряду у МПП «Сталкер».

Вказані обставини підтверджуються записами у трудовій книжці позивача, архівною довідкою, довідками, військовим квитком,наказами та іншими документами,наданими до пенсійного фонду.

04 червня 2014 року ОСОБА_1 виповнилося 55 років і він готував документи для отримання пенсії на пільгових підставах та звернувся до Управління пенсіонного фонду України по місту Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеській області про призначення пенсії на пільгових підставах, йому було у цьому відмовлено з тих підставах, що його стаж не підтверджується документально, що відображено у рішенні Управління Пенсійного фонду України у м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеській області №30 від 17 жовтня 2014 року, яке позивач отримав у листопаді 2014 року.

26 листопаду 2014 року позивач отримав з Управління Пенсійного фонду України у м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеській області Рішення №30 від 17 жовтня 2014 року з якого вбачається, що підтверджений його пільговий стаж і зараховується тільки 2 місяця і 21 день роботі у ПМК-225, період роботі у МКП-576 з 22.12.1980 р. по 18.05.1992 року не зараховується до пільгового стажу з підстав того, що в трудовій книжці та наданих ним документах відсутні відомості, які підтверджують зайнятість на ручному зварюванні, на різанні, на напівавтоматичних, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що мають шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також із-за того, що перевірити надані ним документі не має можливості.

Згідно Порядку, при розгляду питань з призначення пільгових пенсій комісія має право прийняти інші документи, в яких містяться відомості про роботу позивача, тому суд вважає неправомірною відмову у призначенні пенсії в звязку з відсутністю таких документів, які, крім того, на час звернення позивача і не повинні зберігатися, оскільки відповідно до «Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств із зазначенім термінів зберігання документів», затвердженого наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 31. 03. 1997 року № 1, терміни зберігання становлять: нарядів на роботу, табелів 3 роки, розрахунково платіжних відомостей (при наявності особових рахунків) 5 років, документів про облік робочого часу 3 роки, табелів виходу на роботу 1 рік.

Факт роботі повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами труда, передбачених п.»б» ст.. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах,затверджений постановою КМ України від 26.01.1991 р. №10, який діяв на той час, повністю підтверджується документами, який також підтвердили свідки допитані у судовому засіданні.

Згідно ст.13 п.»б» Закону України « Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах мають працівники,зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботі не менш 25 років, з них не менш 12 років і 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці-за Списком №2 і за результатами атестації робочих місць.

Зокрема, посада електрозварника була передбачена і Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників загальних професій з важкими умовами праці, робота на яких дає право на отримання пенсії на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, а також діючою на тій час постановою КМ України від 26.01.1991 року №10.

В аналогічному порядку посада електрозварника передбачена й у чинному на даний час Списку № 2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Крім того, згідно з позицією 33 розділу XXXIII. Загальні професії (у всіх галузях господарства) Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), зайнятість на посадах: електрогазозварників, зайнятих різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварників на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварників ручного зварювання дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім вказаних вище записів у трудовій книжкці, факт роботи позивача на посаді газоелектрозварника, електрозварником підтверджується:

- Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії ТДВ ПМК-225 від 02.06.2014 року за період з 04.08.1977 р. по 24.10.1977 року, архівною довідкою ТДВ ПМК-225 від 02.06.2014 року, довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії (а.с. 41);

- Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої МКП-576, з якої вбачається, що у період з 22 грудня 1980 року по 18 травня 1992 року я виконував електрозварювальні роботі по виготовленню металоконструкцій ручною зваркою за фахом електрозварник, список №2, розділ XXXIII, підрозділ 906,відповідно до Постанови КМ України №10 від 26.01.1991 року (а.с. 44).

- Довідкою МКП-576 про заробітну плату для обчислення пенсії (а.с. 38);

- Архівною довідкою Архівного відділу виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 19 травня 2014 року з якої вбачається, що у архівних матеріалах існують дани про виплату мені заробітної платі електрозварника на заводі залізо-бетонних виробів тресту «Промстройматеріали» Одеського об'єднання «Облагрострой» за період з травня 1992 року по серпень 1997 року (а.с. 40);

Наказами про прийом на роботу,звільнення з роботі,про надання відпусток,особистою карткою (а.с. 25-37).

Таким чином, стаж роботи позивача на посаді газоелектрозварника і електрозварника складає 21 рік 8 місяців, що достатньо для призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства, після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно п. 2. Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні питання про підвідомчість справи, суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Зокрема, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (637-93-п), якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу.

Відмова відповідного органу в установленні такого факту, може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому адміністративним судочинством.

Згідно Постанови КМ України від 12 серпня 1993 р. №637 з наступними змінами « Про порядок підтвердження наявного трудового стажу для при значення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», стаж роботі встановлюється на підставі показань не менше двох свідків.

Згідно ст.8 ОСОБА_6 України в України визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_6 України має найвищу юридичну силу. ОСОБА_6 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_6 України гарантується.

Згідно ст.21 ОСОБА_6 України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно ст.64 ОСОБА_6 України Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені,крім випадків,передбачених ОСОБА_6 України.

Згідно ст.124 ОСОБА_6 України, ст.1 Закону України « Про судоустрій України» юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини,що виникають у державі.

Згідно ст.55 ОСОБА_6 України кожному гарантовано право захищати свої права та інтересі в суді.

Відповідно до ч.2 ст.19 ОСОБА_6 України органи державної влади,місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов'язани діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,що передбачені ОСОБА_6 та законами України.

Згідно ст.18 Кодексу Адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративни справи, у яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування.

Згідно ст.104 КАС України позов пред?являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду,якщо вважає, що рішенням,дією чи бездіяльністю суб?єкта владних повноважень порушені її права,свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який ,якщо не встановлено інше, обчисляється з дня,коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах незаконними та про призначення пенсії доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст.ст.6,18,19,99,100,104,105 КАС України, ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах незаконними та про призначення пенсії задовольнити.

Визнати незаконним рішення Управляння Пенсійного фонду України у місті Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеській області за № 30 від 17 жовтня 2014 року про відмову у призначені мені пенсії на пільгових умовах за п. «б» ст.13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» з підстав не підтвердження пільгового стажу газоелектрозварника та електрозварника.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області, юридична адреса: 67701, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул.. Кірова, 28, призначити та нарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію на пільгових умовах згідно п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Апеляційну скаргу може бути подано до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в десятиденний строк після проголошення постанови, або з дня отримання копії постанови.

Суддя :