Справа № 574/498/15-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 р.Справа № 574/498/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області на постанову Буринського районного суду Сумської області від 25.05.2015р. по справі № 574/498/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Буринського районного суду Сумської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області (далі Управління ПФУ), в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову відповідача, Управління пенсійного фонду України в Буринському районі про призначення йому, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю вул.Ковалівка, д.16, с.Чернеча Слобода, Буринський р-н, Сумська обл., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зі зниженням пенсійного віку на 5 років як батьку дитини-інваліда, згідно абзацу 5 пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 14 квітня 2015 року.

- зобов'язати відповідача, Управління пенсійного фонду України в Буринському районі (вул.Щорса, буд.6,м.Буринь, Сумська обл., ідентифікаційний код 22977037), призначити йому, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю вул.Ковалівка, д.16, с.Чернеча Слобода, Буринський р-н, Сумська обл., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зі зниженням пенсійного віку на 5 років як батьку дитини-інваліда, згідно абзацу 5 пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про зальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 14 квітня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він та його дружина ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є інвалідом III групи з дитинства. Його дружина ОСОБА_3 скористалась правом виходу на пенсію за вислугу років як доярка з 11 липня 2010 року. 14.04.2015 року він звернувся в Управління ПФУ про призначення пенсії відповідно до п. З розділу XV «Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі закон № 1058- IV). 21 квітня 2015 року він отримав з Управління ПФУ повідомлення про те, що рішенням Управління ПФУ від 20.04.2015 року йому відмовлено в призначенні вказаної пенсії.

Вважає, що Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області своєю бездіяльністю в частині відмови йому в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ та аб.4 п.3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 IV порушує його права та законні інтереси.

Постановою Буринського районного суду Сумської області від 25.05.15 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії задоволено.

Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», абзацу 4 п.3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003року № 1058 -IV.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_4, пенсію за віком відповідно до ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», абзацу 4 п.3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003року № 1058 -IV починаючи з 14 квітня 2015 року .

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 є батьком своєї доньки ОСОБА_4, що підтверджується також копією свідоцтва про її народження. Згідно довідки МСЕ - серія СУ №004621 та посвідчення серія АЗ № 453095 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, являється непрацездатною та визнана інвалідом III групи з дитинства. 14.04.2015 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до відповідача щодо призначення йому дострокової пенсії за віком як батьку інваліда з дитинства. 21 квітня 2015 року він отримав відповідь №1298/03-30 від 21.04.2015 року за підписом заступника начальника Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі, згідно якої йому повідомлено про те, що він не має права на призначення дострокової пенсії за віком, оскільки його дружина - ОСОБА_3, отримує пенсію за віком з 11.07.2010 року відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тим самим вона використала право на призначення пенсії (незалежно від виду) до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1788-ХІІ, тому позивач права на призначення дострокової пенсії за віком не має.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки дружина позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, отримує пенсію за віком з 11.07.2010 року відповідно п. "д" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, згідно якого на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, а позивач звертався до відповідача із заявою від 14.04.2015 року щодо призначення йому дострокової пенсії за віком як батьку інваліда з дитинства, ці види пенсії є різними, і такі дії відповідача щодо відмови Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області щодо призначення ОСОБА_2, пенсії за віком відповідно до ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», абз.4 п.3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є неправомірними.

Відповідно до Порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 року №178 за позивача проводилась сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Згідно ст.17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ) жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

У разі відсутності матері, коли виховання дитини-інваліда здійснювалось його батьком, йому призначається пенсія за віком після досягнення 55 років при стажі роботи 20 років.

Розділом XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу.

З урахуванням вимог ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області із заявою від 14.04.2015 року щодо призначення йому дострокової пенсії за віком як батьку інваліда з дитинства.

Разом з тим 21 квітня 2015 року він отримав відповідь №1298/03-30 від_21.04-20.15 року за підписом заступника начальника Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі, згідно якої йому повідомлено про те, що він не має права на призначення дострокової пенсії за віком, оскільки його дружина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, отримує пенсію за віком з 11.07.2010 року відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тим самим вона використала право на призначення пенсії (незалежно від виду) до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1788-ХІІ, тому позивач права на призначення дострокової пенсії за віком не має.

Дружина позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, отримує пенсію за віком з 11.07.2010 року відповідно п. "д" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ в редакції станом 11.07.2010 року, згідно якого на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Тим самим його дружина ОСОБА_3 отримує пенсію, яка жодним чином не стосується положень ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, так як право на отримання пенсії відповідно до положень ст. 17 Закону № 1788-ХІІ вона отримала б у 2010 році.

Будучи допитана в судовому засіданні суду першої інстанції як свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що на даний час перебуває на обліку в пенсійному фонді та отримує пенсію за віком з 11.07.2010 року зі зниженням пенсійного віку, оскільки працювала дояркою та свинаркою-оператом в сільськогосподарських підприємствах. Дійсно на момент призначення пенсії мала право на призначення поряд з цим видом пенсії зі зниженням пенсійного віку на призначення пенсії як жінці - матері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, інваліда з дитинства ІІІ групи внаслідок того що вона є глухонімою, яка виховали її до восьмирічного віку, але даним видом пенсії не скористалась і на даний час від вказаного виду пенсії відмовляється на користь свого чоловіка ОСОБА_1, який є батьком дитини, та який приділяв більше уваги вихованню дитини. Також свідок підтвердила факт добровільного написання заяви про відмову в призначенні відповідного виду пенсії.

Крім того, згідно п. 7 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р.за N 1566/11846) до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику;

б) документи про стаж;

в) довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01.07.2000 р, а починаючи з 01.07.2000р індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку;

г) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

ґ) документи, які засвідчують особливий статус особи:

документи про народження дитини та виховання її до восьмирічного, з 01.01.2006р.- шестирічного віку чи про визнання дитини заявника інвалідом з дитинства або дитиною- інвалідом (при призначенні пенсії згідно з абзацом четвертим пункту 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону;

заява матері про згоду щодо призначення пенсії батьку або документи, що підтверджують її відсутність (свідоцтво органу РАГС про смерть, рішення суду про визнання її безвісно відсутньою тощо), в разі звернення за пенсією батька, яким здійснювалось виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда (при призначенні пенсії згідно з абзацом п'ятим пункту 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.105 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

Страхувальники мають право на оскарження дій (бездіяльності) виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб у порядку підлеглості до вищого органу або посадової особи, а також у судовому порядку.

Оскарження дій страхувальників чи виконавчих органів Пенсійного фонду здійснюється в разі, якщо страхувальником або посадовими особами виконавчих органів Пенсійного фонду порушено права і законні інтереси застрахованих осіб, створено перешкоди для здійснення прав і законних інтересів таких осіб внаслідок дій чи бездіяльності страхувальника, посадових осіб виконавчих органів Пенсійного фонду чи прийнятого виконавчими органами Пенсійного фонду рішення або покладено на застраховану особу чи пенсіонера обов'язки, які не передбачені цим Законом.

Своє право на отримання пенсії з підстав, передбачених абзацом четвертим пункту 3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , дружина позивача не використала, надавши згоду на призначення пенсії з цих підстав своєму чоловікові - батькові дитини-інваліда, який здійснював виховання останньої, про що свідчить її належним чином завірена заява, яка подавалась відповідачу.

Таким чином, абзацом п'ятим пункту 3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено спеціальне суб'єктивне право батька (за вибором матері), як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення дострокової пенсії за віком, передбаченого іншими нормами законодавства, якщо вона скористалася своїм правом і відмовилася від пенсії, передбаченою абзацом четвертим пункту 3 «Прикінцевих положень» зазначеного Закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки дружина позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, отримує пенсію за віком з 11.07.2010 року відповідно п. "д" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, згідно якого на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, а позивач звертався до відповідача із заявою від 14.04.2015 року щодо призначення йому дострокової пенсії за віком як батьку інваліда з дитинства, ці види пенсії є різними, і такі дії відповідача щодо відмови Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області щодо призначення ОСОБА_2, пенсії за віком відповідно до ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», абз.4 п.3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є неправомірними.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 25.05.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Буринського районного суду Сумської області від 25.05.2015р. по справі № 574/498/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8