Справа № 161/9148/15-а
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/9148/15-а
Провадження № 2-а/161/338/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 р. Суддя Луцький міськрайонний суд Волинської області ОСОБА_1, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в м. Луцьку про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом на обґрунтування вказавши, що 02.02.2009 року відповідно до статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ від 5 листопада 1991 року «Про прокуратуру» йому було призначено пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від розміру середньомісячної заробітної плати, визначеної у відповідній довідці прокуратури Волинської області. З часу призначення пенсії і до звільнення, він продовжував працювати в органах прокуратури України на різних посадах. До часу звільнення з органів прокуратури України йому перераховувалась пенсія у зв'язку з підвищенням заробітної плати, встановленої відповідними актами Кабінету Міністрів України. 23.10.2014 р. він був звільнений з органів прокуратури, у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру". 31.10.2012 р. та 30.04.2015 р. у звязку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови КМУ № 505 від 31.05.2012 р. ним подавалися зави про здійснення перерахунку пенсії у відповідності до діючої на час призначення пенсії статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», з розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, до яких додавались довідки прокуратури Волинської області від 31.10.2012 року та прокуратури Рівненської області від 28.04.2015 р. щодо розміру його заробітної плати. У задоволенні його заяви відповідачем було відмовлено, про що повідомлено листом від 19.05.2015 р. Такі дії ОСОБА_3 пенсійного фонду України у місті Луцьку вважає незаконними. Просить суд визнати протиправними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у місті Луцьку про відмову у перерахунку йому пенсії в розмірі 90 відсотків від заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії; зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у місті Луцьку провести перерахунок пенсії з 01.07.2012 року в розмірі 90 % від заробітної плати, згідно довідок про заробіток для обчислення пенсії прокуратури Волинської області від 31.10.2012 р. № 18/326 та прокуратури Рівненської області від 28.04.2015 року № 18-24-вих-15, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент її призначення), без обмеження максимального розміру пенсії та провести відповідні виплати неотриманої ним пенсії.

Позивач в судове засідання не зявився, при зверненні до суду з адміністративним позовом, у своєму адміністративному позові просить розглянути справу без його виклику.

Представник відповідача УПФУ в м. Луцьку Волинської області в сдове заідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов не визнає з підстав, викладених в запереченні.

Суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам частини 6 статті 128 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області, де отримує пенсію, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» за вислугу років (а.с. 11 ).

Розмір пенсії позивача з моменту її призначення (02.02.2009 року) становив 90% заробітку прокурорсько-слідчих працівників.

31.10.2012 р. та 30.04.2015 р. позивач звертався до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Луцьку з заявами щодо перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови КМУ № 505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Луцьку від19.05.2015 р. № 298/х-01 у здійсненні перерахунку пенсії позивачу було відмовлено (а.с. 9-10).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини першої статті 1 Протоколу №12 до Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04 листопада 2000 року, користування будь-яким правом, яке визнане законом, повинно бути забезпечено виконанням без будь-якої дискримінації.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», який був чинний на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права: «Прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії».

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у звязку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у звязку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до частини 18, частини 19 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Відповідно до нової редакції частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. ( частина 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 08.07.2011 року).

Оскільки внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, однак це не стосується перерахунку вже призначеної пенсії. Самі по собі механізми і процедури щодо призначення та перерахунку пенсії різні, як за змістом так і за механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у звязку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Відповідно до частини 2 статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Відповідно до статтей 22 та 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України "Про прокуратуру") є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, справа № 1-7/99), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, обсяг прав позивача в частині отримання пенсії в розмірі 90%, які нараховувалися і отримувалися раніше не може бути звуженим у зв'язку із внесення змін у Закон України "Про прокуратуру" та прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури". Під час проведення перерахунку пенсії позивача повинна бути враховано попередня відсоткова ставка, з якої визначається розмір пенсії - 90%.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що нова редакція статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" значно звужує зміст та обсяг прав пенсіонерів, яким пенсія була призначена раніше, при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення йому пенсії станом на 02.02.2009 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання дій ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу в розмірі 90% суми заробітної плати протиправними та зобовязання управління пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% суми заробітної плати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 64, 92 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 128, 158 164, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до УПФ України у м. Луцьку про визнання незаконними дій задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області щодо відмови ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у проведенні перерахунку та виплати пенсії у розмірі 90 % від заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії.

Зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 11.03.2002 року), у розмірі 90% від заробітної плати, згідно довідок про заробіток для обчисленні пенсії прокуратури Волинської області № 18/326 від 31.10.2012 року та прокуратури Рівненської області №18-124-вих-15 від 28.04.2015 року, без обмеження максимального розміру пенсії, з врахуванням виплачених сум, з 01.07.2012 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_1