Справа № 564/1739/13-а
Суддя: Олійник П. В.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Про закриття провадження у справі

Справа № 564/1739/13-а

10 липня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Олійник П. В.

секретар - Вознюк Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Костопільської міської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 визнання протиправними та скасування рішень Костопільської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішень Костопільської міської ради №900 від 14 травня 2010р. в частині затвердження містобудівного обгрунтування розташування земельної ділянки площею 0,0835 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд для ОСОБА_5; №902 від 14 травня 2010р. в частині надання дозволу ОСОБА_5 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0835 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; №933 від 15 липня 2010р. в частині затвердження ОСОБА_5 містобудівних обгрунтувань розташування земельної ділянки площею 0,0835 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 травня 2010 року відповідачем було прийнято спірне рішення №900 в частині затвердження містобудівного обгрунтування розташування земельної ділянки площею 0,0835 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд для ОСОБА_5; №902 від 14 травня 2010р. в частині надання дозволу ОСОБА_5 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0835 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; №933 від 15 липня 2010р. в частині затвердження ОСОБА_5 містобудівних обгрунтувань розташування земельної ділянки площею 0,0835 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

За приписами частини другої статті 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 80 ЗК України установлено, що субєктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 ЗК України Рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним субєктом земельних відносин.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 КАС України визначено компетенцію адміністративних судів, зокрема, яка поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є правильність рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Так, термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно, і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Згідно з частиною другою статті 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, ОСОБА_6 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Статтею 172 ЦК встановлено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Міська рада у справі, яка розглядається, є суб'єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин. Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, що перебувала у її власності, міська рада відповідно до статті 5 ЗК України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Тобто, при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин іншому, яка має місце під час здійснення органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.

Частиною четвертою ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Зазначені положення Основного Закону кореспондуються з пунктом «в» статті 5 ЗК України, згідно якого земельне законодавство базується на принципі невтручання держави у здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Із наведеного вбачається, що при здійсненні повноважень власника землі Костопільська міська рада не є суб'єктом владних повноважень у тому значенні цього терміну, в якому його вжито у пункті 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, а є рівноправним суб'єктом відносин, дії якого спрямовано на реалізацію свого права розпоряджатися землею.

За обставин, коли заявлені у справі позовні вимоги випливають із відносин, що мають приватноправовий характер, а відповідний орган місцевого самоврядування не виступає в цих відносинах як суб'єкт владних повноважень, його участь в розподіленні між користувачами часток землі не змінює правової природи спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Таким чином, спірні правовідносини мають приватноправовий характер та підлягають розгляду за правилами цивільного процесу судочинства.

Така ж правова позиція і Верховного Суду України висловлена в Постановах від 11 листопада 2014 року під час розгляду справи № 21-493а14 та від 09.12.2014 року у справі №21-308а14, у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Частиною 1 ст.244-2 КАС України визначено, що Рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4, роз'яснивши позивачам їх право звернутися з позовом до суду за правилами, встановленими ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 157, 244-2 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Костопільської міської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень Костопільської міської ради закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_7