Справа № 295/19455/14-а
Суддя: Корицька В. О.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Корицької В.О.,

за участі секретаря Зоренко Т.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІДПС ВДАІ УМВС України у м. Житомира ОСОБА_2

про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із наведеним вище позовом у порядку адміністративного судочинства та просить визнати незаконними дії відповідача щодо винесення 04.12.2014 р. постанови серії ПС1 № 979954 про притягнення його до адміністративної відповідальності згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП та скасувати дану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначив, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки машина зупинилася з невідомих позивачу причин і він не мав можливості її завести. Тому для уникнення аварійної ситуації на дорозі та для нормальної можливості руху транспорту на даному участку дороги позивачем вчинено вимушену зупинку на боковій частині, щоб не заважати руху транспорту. Машина зупинилася та був заблокований центральний замок, позивач хотів визвати спеціалістів, щоб полагодити несправність. До позивача підїхали працівники ДПС та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Сторони у судове засідання, 17.06.2015 р. не зявилися.

Позивач подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. /а.с. 25/

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

У відповідності ст. 41 КАС України у звязку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. /а.с. 26/

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно підпунктів 5 та 6 пункту 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 14.04.1997 року, Державтоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, захист їх прав та законних інтересів, а також виявляє та вживає заходів до попередження і припинення адміністративних правопорушень Правил дорожнього руху, забезпечує розгляд справ, віднесених до відання Державтоінспекції.

Інструкцією з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 111 від 27.03.2009 року, на підрозділи ДПС покладені завдання, зокрема, по нагляду за дорожнім рухом з метою забезпечення його безпеки, забезпечення безпечного й безперебійного руху транспортних засобів, профілактиці, попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що 04.12.2014 року близько 11-40 год. постановою інспектора ДАІ м. Житомира ОСОБА_2 серії АП 1 № 843124 від 04.12.2014 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. В постанові інспектор вказав, що позивач керуючи автомобілем марки Ford Eskord, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. В. Бердичівська в м. Житомирі, здійснив зупинку даного автомобіля в зоні дії дорожнього знаку3.34 д.1 Правил дорожнього руху.

При вирішенні спору суд виходить з того, що на підтвердження факту не вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в постанові про адміністративне правопорушення, та невинуватості даної особи в його вчиненні, позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували неправомірність винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 843124 від 04.12.2014 року складений уповноваженою посадовою особою, оформлений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, тому суд вважає його належним доказом у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин оскаржувана позивачем постанова була винесена правомірно і підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів із дня її проголошення.

Суддя В.О. Корицька