Справа № 569/17543/14-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Наумов С.В.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"14" липня 2015 р. Справа № 569/17543/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "25" березня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області, Головний державний Синицька Н.П., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання протиправною бездіяльність та визнання дій та рішень протиправними ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2015 року визнано дії та рішення управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області та головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області Синицької Н.П. по виконанню виконавчого листа № 569/19098/13-а, виданого Рівненським міським судом Рівненської області від 05 травня 2014 року, протиправними. Скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Рівненській області Синицької Н.П. від 29.01.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП43430111 по виконанню виконавчого листа № 569/19098/13-а, виданого Рівненським міським судом 05 травня 2014року. Зобов"язано управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області та Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області Синицької Н.П. виконати виконавчий лист № 569/19098/13-а, виданий Рівненським міським судом Рівненської області 05 травня 2014 року.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області звернулося до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання сторони не з'явилися. Про розгляд справи повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, у відповідності до ст. 197 КАС України.

Розглянувши та обговоривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29.01.2015р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 43430111з примусового виконання виконавчого листа № 569/19098/13-а, виданого 05.05.2014р. Рівненським міським судом, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки рішення суду боржником виконано частково, а саме проведено перерахунок необхідної виплати, а застосувати до боржників штрафні санкції, передбачені ст.ст. 75, 89 Закону України "Про виконавче провадження" не можливо, так як рішення суду боржник не виконує у зв'язку із незалежних від нього обставин, а саме відсутністю фінансування коштів з державного бюджету України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 2 Закону передбачено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України і згідно з ч. 2 цієї статті здійснюється державними виконавцями. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

У відповідності з ч. 1 ст. 5 Закону вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 11 статті 49 Закону передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно i в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 п. 8 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню в разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено, що резолютивна частина постанови суду, викладена у виконавчому листі №569/19098/13-а від 05.05.2014р., носить зобов'язальний характер і не передбачає можливості звернення стягнення на майно чи кошти боржника. У той же час, застосування державним виконавцем положень п. 11 ч. 1 ст. 49, ч. 3 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" як підставу закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа, можлива лише при виконанні рішень майнового характеру, зокрема про стягнення грошових коштів або про звернення стягнення на майно. При цьому, державним виконавцем закінчено виконавче провадження не у зв'язку з тим, що постанову суду без участі боржника виконати не можливо, а у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках боржника - Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області для даного виду виплат і не передбачення їх в кошторисних видатках та в Державному бюджеті України.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанцій про те, що, приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження, старший державний виконавець діяв всупереч вимог Закону України "Про виконавче провадження", оскільки невиконання судового рішення з посиланням на відсутність коштів на рахунку боржника не є поважною причиною та не може бути підставою для невиконання рішення суду, яке набрало законної сили і є обов'язковим до виконання.

На підставі викладеного, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "25" березня 2015 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу/відповідачам: Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області вул.Замкова,22 А,м.Рівне,33028 Головний державний Синицька Н.П. вул. Замкова,22 А,м.Рівне,33000

4-третій особі: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області - вул.Відінська,41,м.Рівне,33018,