Справа № 810/2353/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року 810/2353/15

приміщення суду за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26,

час прийняття постанови : 13 год. 55 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лиска І.Г.

при секретарі: Васковець М.С., за участю представника позивача та представника 3-ї особи, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнелія" до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області, 3-я особа: Головне управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Корнелія" з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області, 3-я особа: Головне управління ДФС у Київській області про скасування рішення про непогодження застосування процедури податкового компромісу по ТОВ "Корнелія" від 25.02.2015 року №868/10/10-04-22-03, зобов'язання прийняти рішення про погодження застосування податкового компромісу щодо неузгодженої суми податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 2712452, 03 грн., визначеної у податковому повідомленні - рішенні №000030/1.

У обґрунтування позову позивач зазначив, що ГУ Міндоходів у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання ТОВ «КОРНЕЛІЯ» вимог законодавства України з питань державної митної справи за період 01.01.2012 по 01.07.2014 роки, про що складено Акт від 27.08.2014р. № 0022/4/10-36-22- 08/20582375 (далі - акт перевірки).

Згідно Акту перевірки встановлено порушення ТОВ «КОРНЕЛІЯ» вимог статті 58 Митного кодексу України в частині застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) з причини ненадання всіх відомостей, то підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

На підставі Акту перевірки ГУ Міндоходів у Київській області, податкове повідомлення - рішення від 17.09.2014р. № 000030/22-08 про визнання суми грошового зобов'язання ТОВ «КОРНЕЛІЯ» з податку на додану вартість у сумі 3139413,71 грн. із товарів, ввезених на територію України

В свою чергу, ТОВ «КОРНЕЛІЯ» подано скаргу від 08.10.2014 р. № 08/10-01 до Державної Фіскальної Служби України на вказане вище податкове повідомлення-рішення.

ГУ ДФС у Київській області за висновками Акту перевірки від 27.08.2014 № 0022/4/10-36-22-08/20582375 та з урахуванням рішення про результати розгляду скарги ДФС від 03.12.2014р. № 7966/6/99-99-10-01-06-15 прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.01.2015р. № 000030/1 у відповідності, з яким збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму - 2712452,03 грн., основний платіж - 2169961,63 грн. штрафна санкція - 542490,40 грн.

10.02.2015р. позивач у відповідності до вимог підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України подав заяву про застосування податкового компромісу по вказаному податковому повідомленню-рішенню.

20.02.2015р. згідно з платіжним дорученням № 2431 від 20.02.2015р., позивачем було сплачено ПДВ у розмірі 135 622,60 грн. (5% від грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 13.01.2015р. №000030/1).

Однак, Бориспільська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийняла рішення від 25.02.2015р. №868/10/10-04-22-03, яким не погодила застосування податкового компромісу по зазначеному податковому повідомленню-рішенню.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на наявність всіх необхідних умов та дій з його боку для застосування процедури податкового компромісу, передбачених чинним податковим законодавством, підстав для відмови відповідачем у застосуванні зазначеної процедури немає, в зв'язку з чим просить визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення та зобов'язати відповідача прийняти рішення про погодження застосування податкового компромісу.

Представник позивача Шевчук Б.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника . В наданих до суду запереченнях вказує, що заява ТОВ «Корнелія» не відповідала вимогам Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку додану вартість у разі застосування податкового компромісу", оскільки податковий компроміс розповсюджується виключно на факти заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість (у зв'язку із завищенням податкового кредиту) та податку на прибуток (у зв'язку із завищенням витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування). Контролюючим органом зроблено висновок про заниження митної вартості ввезених на територію України товарів. Саме на підставі зазначеного заниження митної вартості підприємству винесено податкове повідомлення-рішення від 13.01.2015 року №000030/1, яким донарахований податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів. Заниження митної вартості, зазначеної у ВМД, жодним чином не впливає на суму податкового кредиту, задекларованому у податкових деклараціях з податку на додану вартість, що в свою чергу унеможливлює застосування податкового компромісу відносно податкових зобов'язань ТОВ «Корнелія» А тому відповідач зазначає, що при прийняті оскаржуваного рішення діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством .

Представник третьої особи Шевченко В.О. у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову, з підстав, зазначених у письмових запереченнях на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представника позивача та представника третьої особи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ГУ Міндоходів у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання ТОВ «КОРНЕЛІЯ» вимог законодавства України з питань державної митної справи за період 01.01.2012 по 01.07.2014 роки, про що складено Акт від 27.08.2014р. № 0022/4/10-36-22- 08/20582375

Згідно Акту перевірки встановлено порушення ТОВ «КОРНЕЛІЯ» вимог статті 58 Митного кодексу України в частині застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) з причини ненадання всіх відомостей, то підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

На підставі акту перевірки ГУ Міндоходів у Київській області, прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.09.2014 № 000030/22-08 про визнання суми грошового зобов'язання ТОВ «Корнелія» з податку на додану вартість у сумі 3 139413,71 грн. із товарів, ввезених на територію України.

ТОВ «Корнелія» подано скаргу від 08.10.2014 № 08/10-01 до Державної фіскальної служби України на вказане вище податкове повідомлення-рішення.

ГУ ДФС у Київській області за висновками Акту перевірки від 27.08.2014р. № 0022/4/10-36-22-08/20582375 та з урахуванням рішення про результати розгляду скарги ДФС від 03.12.2014 № 7966/6/99-99-10-01-06-15 прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.01.2015р. № 000030/1 у відповідності, з яким збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму - 2712452,03 грн., основний платіж - 2169961,63 грн. штрафна санкція - 542490,40 грн..

Податкове повідомлення-рішення від 13.01.2015 № 000030/1 було оскаржено позивачем у судовому порядку до Київського окружного адміністративного суду .

10.02.2015 року за №10/02-01 позивачем було подано заяву про застосування податкового компромісу по вказаному податковому повідомленні-рішенні від 13.01.2015 р.. № 000030/1.

20.02.2015р. згідно з платіжним дорученням № 2431 від 20.02.2015р., позивачем було сплачено ПДВ у розмірі 135 622,60 грн. (5% від грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 13.01.2015р. №000030/1).

Відповідачем було прийнято рішення від 25.02.2015р. №868/10/10-04-22-03, яким не погоджено застосування податкового компромісу по зазначеному податковому повідомленню-рішенню, оскільки податковий компроміс розповсюджується виключно на факти заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість ( у зв'язку з завищенням податкового кредиту) .

Позивач подав скаргу №27/02-01 від 27.02.2015р. на вказане рішення до ГУ ДФС у Київській області вх. №1338/10 від 03.03.2015р.

Рішенням про результати розгляду скарги №1241/10/10-36-10-01-04 від 24.04.2015р. ГУ ДФС у Київській області залишила скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Позивач подав скаргу №29/04-01 від 29.04.2015р. на вказане рішення до Державної Фіскальної служби України вх. №11853/6 від 30.04.2015р.

Рішенням про результати розгляду скарги №10512/6/99-99-10-01-05-25 від 19.05.2015р. Державна фіскальна служба України залишила скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Не погоджуючись з рішенням про непогодження застосування процедури податкового компромісу по ТОВ "Корнелія" від 25.02.2015 року №868/10/10-04-22-03 позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи положення податкового законодавства, якими регулюється процедура застосування податкового компромісу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої підрозділу 9-2 розділу XX Податкового кодексу України податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно частиною другою підрозділу 9-2 Розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Відповідно до пункту 7 підрозділу 9-2 Розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

З матеріалів справи вбачається, що документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Корнелія» проведена працівниками відділу проведення митного аудиту управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Київській області з питання дотримання вказаним товариством законодавства України з питань державної митної справи, за результатами якої встановлено заниження митної вартості ввезених на територію України товарів. Саме на підставі зазначеного вартості підприємству винесено податкове повідомлення-рішення від 13.01.2015 № 000030/1, яким донарахований податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів.

Митна вартість товарів зазначається підприємством у вантажно-митних деклараціях, що заповнюються та подаються підприємством до Митниці при розмитненні таких товарів. Таким чином, заниження митної вартості, зазначеної у ВМД, жодним чином не впливає на суму податкового кредиту, задекларовану у податкових деклараціях з податку на додану вартість.

Згідно пункту 3.12 Методичних рекомендацій щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу, затверджених наказом Державної фіскальної служби України 17.01.2015 №13, досягнення податкового компромісу здійснюється за заявою про компроміс по податковому повідомленню-рішенню лише у разі відповідності заяви та податкового зобов'язання, щодо якого її подано, умовам податкового компромісу, передбаченим Кодексом, та сплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, у встановлені Кодексом терміни сплати узгодженого податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом.

Рішення щодо погодження/непогодження застосування податкового компромісу приймається керівником контролюючого органу на підставі колегіального розгляду структурними підрозділами (податкового та митного аудиту (або іншого структурного підрозділу, який надіслав (вручив) податкове повідомлення-рішення платнику податків), оподаткування юридичних осіб, доходів і зборів з фізичних осіб, правової роботи, погашення заборгованостей, координаційно-моніторингового, власної безпеки, слідчими підрозділами фінансових розслідувань, оперативними підрозділами), що оформлюється відповідним протоколом.

Рішення щодо погодження/непогодження застосування процедури податкового компромісу приймається у довільній формі. При цьому в обов'язковому порядку в ньому зазначається:

дата прийняття рішення;

дата, номер заяви про компроміс по податковому повідомленню-рішенню;

дата, номер податкового повідомлення-рішення, загальна сума грошових зобов'язань по повідомленню-рішенню;

відомості щодо оскарження податкового повідомлення-рішення в адміністративному/судовому порядку;

наявність кримінального провадження;

норми законодавства, що є підставою для прийняття цього рішення;

загальна сума податкових зобов'язань, визначених контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, щодо яких може бути застосований податковий компроміс (відповідно до розрахунку);

загальна сума податкових зобов'язань, що підлягає сплаті платником податків для досягнення податкового компромісу (5 відсотків).

У разі встановлення фактів щодо невідповідності заяви про компроміс по податковому повідомленню-рішенню та податкового зобов'язання, щодо якого її подано, умовам податкового компромісу, передбаченим Кодексом, приймається рішення довільної форми щодо непогодження застосування процедури податкового компромісу.

Таке рішення підписується керівником контролюючого органу та надсилається платнику податків у порядку, визначеному пунктом 3.5 цих Методичних рекомендацій.

Слід зазначити, що податковий компроміс розповсюджується виключно на факти заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість (у зв'язку завищенням податкового кредиту) , а в даному випадку що документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Корнелія» проведена з питань державної митної справи, за результатами якої встановлено заниження митної вартості ввезених на територію України товарів і заниження митної вартості, зазначеної у ВМД, жодним чином не впливає на суму податкового кредиту, задекларовану у податкових деклараціях з податку на додану вартість.

Також суд наголошує на тому, що підрозділом 9 - 2 Розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України визначено право платника податків скористатися процедурою податкового компромісу за певних умов, проте не визначено обов'язку контролюючого органу на погодження застосування податкового компромісу.

З огляду на те, що процедура погодження застосування податкового компромісу контролюючим органом здійснюється на підставі колегіального розгляду, податковий компроміс передбачає режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків за заниження податкових зобов'язань, зміст повноважень контролюючого органу щодо адміністрування податків, зборів, платежів, суд приходить до висновку про правомірність рішення про непогодження застосування процедури податкового компромісу по ТОВ "Корнелія" від 25.02.2015 року №868/10/10-04-22-03

Враховуючи зазначене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Корнелія» про визнання протиправним та скасування рішення про непогодження застосування процедури податкового компромісу по ТОВ "Корнелія" від 25.02.2015 року №868/10/10-04-22-03 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про зобов'язання прийняти рішення про погодження застосування податкового компромісу щодо неузгодженої суми податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 2712452, 03 грн., визначеної у податковому повідомленні - рішенні №000030/1 є похідними від вимог про визнання протиправним рішення, а тому відмова у задоволення первинних вимог є підставою для відмови у задоволенні і похідних від них вимог.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнелія" до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області , 3-тя особа: Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 13 липня 2015 р.