Справа № 822/1198/15
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1198/15

Головуючий у 1-й інстанції: Касап В.М.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

09 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної судової адміністрації України до Державної виконавчої служби України про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

31.03.2015 року позивач - Державна судова адміністрація Україна звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 11.03.2015 року про накладення на Державну судову адміністрацію України штрафу в розмірі 680 грн.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 23.04.2015 року вказаний адміністративний позов задовольнив частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову Хмельницького окружного адміністративного суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2010 року по справі № 1497/10/2270/5 за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Господарського суду Хмельницької області про стягнення щомісячного грошового утримання та компенсації за порушення термінів її виплати, позовні вимоги задоволено частково.

Судом постановлено зобов'язати ДСА України виділити господарському суду Хмельницької області кошти для проведення виплати заборгованості з щомісячного грошового утримання ОСОБА_2 в розмірі 54 208,26 грн. - основного боргу з 17.07.2007 року по 16.07.2008 року, та суми доплат через невірно визначений відсоток щомісячного грошового утримання за період з 17.07.2008 року по 16.07.2009 року в розмірі 1 596,67 грн. та за період з 17.07.2009 року по 30.11.2009 року - 615 грн., а всього 56 420,81 грн. та компенсації за порушення строків її сплати.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2011 року постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2010 року залишено без змін.

Постановою від 24.12.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-а-1497/08, виданим Хмельницьким окружним адміністративним судом 07.11.2012 року, та встановлено боржнику семиденний строк для самостійного виконання рішення суду.

Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано.

12.02.2015 року державним виконавцем винесено вимогу про зобов'язання ДСА України виконати рішення суду, про що повідомити в строк до 18.02.2015 року.

За невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України від 11.03.2015 року на ДСА України накладено штраф в розмірі 680 грн.

Позивач, вважаючи вказану постанову про накладення штрафу протиправною звернувся з адміністративним позовом до суду про її скасування.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями п. в ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно i в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповдно ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно достатті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Тобто, накладення штрафу на боржника у випадку невиконання ним вимог державного виконавця є обов'язком державного виконавця при здійсненні ним заходів спрямованх на своєчасне та повне виконання боржником свого зобов'язання.

Однак, в даному випадку має місце виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, механізм якого визначається Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року (далі - Порядок № 845).

Тобто, положення вказаних нормативних актів в даному випадку є спеціальними по відношенню до норм Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно ч. 1 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно до п. 25 Порядку № 845 у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24 - 34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Згідно з додатком № 3 "Розподіл видатків Державного бюджету України на 2015 рік" до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" визначена бюджетна програма 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів".

Виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2010 року передбачає виділення коштів для проведення виплат судді.

Колегія суддів вважає, вірними висновки суду першої інстанції щодо того, що у зв'язку із зазначеним, виконання вказаного судового рішення має здійснюватись Державною казначейською службою України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів".

Вказаний порядок розповсюджує свою дію на рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Пунктом 3 Порядку № 440 рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Згідно п. 20 Порядку № 440 встановлено, що погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Таким чином, під час виконання зазначеного рішення норми ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження" застосовуватися не повинні, а тому суд першої інстанції прийшов вірного висновку щодо наявності підстав для скасування постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 11.03.2015 року про накладення на Державну судову адміністрацію України штрафу в розмірі 680 грн., при цьому вірно встановиши, що визнавати дії державного виконавця протиправними підстав немає, оскільки останній в силу Закону України "Про виконавче провадження" зобов'язаний був вчинити відповідні дії, а тому діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавсвом.

Враховуючи занчене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив, що виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2010 року повинно здійснюватись в межах визначеного Кабінетом Міністрів України порядку, що, в свою чергу, виключає відповідальність боржника (позивача) за невиконання даного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г.

Сушко О.О.