Справа № 265/4367/15-а
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/4367/15-а
Провадження № 2-а/265/110/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Яшкові М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування поданого позову посилався на те, що він перебуває на обліку в УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, отримуючи пенсію за віком на пільгових умовах з 5 лютого 2015 року, призначену в розмірі 2391,74 грн. Згодом він дізнався, що до розрахунку заробітної плати частково не включено отримані ним грошові суми за липень - грудень 2000 року. Окремого рішення про відмову в зарахуванні заробітної плати за цей період відповідачем не приймалось. У звязку із тим, що відповідачем порушено права позивача, він змушений звертатися до суду із вказаним позовом. Відмова відповідача зарахувати до заробітної плати позивача грошові суми, отримані з липня 2000 року по грудень 2000 року включно від підприємств «Візаві» та «Виробничо-торгівельної фірми Сарепта» обумовлена тим, що за трудовою книжкою позивач працював у цей період на ТОВ «Олвін», а документи про періоди роботи в «Візаві» та «Сарепта» за самітництвом ним не надавались. Вказував, що до 1 січня 2004 року всі періоди роботи, на яких особа підлягала загальнообовязковому державному страхуванню повинні підтверджуватися трудовою книжкою або довідками. Відповідно до ст. 24 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія складається із заробітної плати, стажу, страхового стажу. Страховий стаж, це період, протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та, за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Поняття страхового стажу було введено в користування з моменту набуття цим Законом чинності, тобто з січня 2004 року. Згідно до ст. 1 згаданого Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески, тому поняття страхових внесків розповсюджує свою дію також на внески, що утримувались із заробітної плати до 1 січня 2004 року. За індивідуальною відомістю про застраховану особу позивача в період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2000 року декілька підприємств сплачували за ОСОБА_1 внески до УПФУ: за липень - вересень 2000 року фірма «Візаві» та ТОВ «Олвін», а за жовтень - грудень 2000 року фірма «Олвін» та «Виробничо-торгівельна фірма «Сарепта». За трудовою книжкою позивач в період з 1 жовтня 1998 року по 2 січня 2001 року працював на посаді начальника відділення в ТОВ «Олвін», яка натомість не містить інформації про його роботу у цей же час за сумісництвом. Оскільки підприємства «Візаві» та «Сарепта» зареєстровані в м. Донецьк, де на сьогоднішній час проводиться АТО, то надати довідки цих підприємств про підтвердження факту роботи позивача у них немає можливості. Згідно до ст. 41 вказаного Закону до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Індивідуальна відомість про застраховану особу є документом, що підтверджує сплату підприємствами «Візаві» та «Сарепта» страхових внесків. На підставі переліченого просив суд визнати дії відповідача неправомірними в частині не зарахування до розрахунку пенсії позивача отриманої ним зарплати за період роботи на підприємствах «Візаві», з 1 липня 2000 року по 30 вересня 2000 року, та «Виробничо-торгівельної фірми «Сарепта», з 1 жовтня 2000 року по 31 грудня 2000 року. Також просив суд зобовязати відповідача зарахувати до заробітної плати, що використовується для розрахунку його пенсії отримані доходи позивача у зазначені періоди роботи на підприємствах «Візаві» та «Сарепта», із зобовязанням здійснити відповідний перерахунок пенсії з 5 лютого 2015 року.

Позивач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надавши суду заяву з проханням вирішити сказаний спір у його відсутність.

Представники відповідача, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання також не зявились, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за їх відсутності.

За письмовими запереченнями на поданий позов представники відповідача, не визнаючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1, посилались на те, що ОСОБА_1 дійсно 5 лютого 2015 року звернувся до УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Натомість згідно трудової книжки позивача в період з 1 жовтня 1998 року по 2 січня 2001 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Олвін», де не міститься інформації про роботу позивача в зазначений час за сумісництвом. З індивідуальної відомості про застраховану особу, позивачу в період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2000 року декілька підприємств сплачували внески до УПФУ: липень - вересень 2000 року «Візаві» та ТОВ «Олвін», а жовтень - грудень 2000 року ТОВ «Олвін» та «Сарепта». При цьому додавали, що поняття страхові внески було запроваджено Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 1 січня 2004 року, тому підстав для врахування зарплати позивача за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2000 року за даними персоніфікованого обліку не має. Таким чином просили суд відмовити у задоволенні поданого позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

За матеріалами справи суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся із заявою 5 лютого 2015 року до УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про призначення пенсії за віком за списком № 1 (а. с. 6).

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що позивач з 1 жовтня 1998 року по 2 січня 2001 року працював на посаді керівника відділу ТОВ «Олвін» (а. с. 15-22).

З індивідуальної відомості застрахованої особи, ОСОБА_1, управління пенсійного фонду України від 6 лютого 2015 року вбачається, що з 1 липня 2000 року по 30 вересня 2000 року включно страхувальником, підприємством «Візаві», було сплачено страхові внески з заробітної плати позивача в сумах 800 грн., 800 грн., 409,28 грн. відповідно; з 1 жовтня 2000 року по 31 грудня 2000 року включно страхувальником, підприємством «Виробничо-торгівельна фірма «Сарепта», було сплачено страхові внески з заробітної плати позивача в сумах 250 грн., 250 грн., 250 грн. відповідно; а також за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2000 року включно страхувальником, ТОВ «Олвін», було сплачено страхові внески з заробітної плати позивача в сумах 250 грн., 250 грн., 375 грн., 375 грн., 375 грн., 375 грн. відповідно (а. с. 7).

Однак відповідно до розрахунку доходу ОСОБА_1 при призначенні йому пенсії УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2000 року була обрахована заробітна плата позивача лише за місцем його роботи в ТОВ «Олвін» (а. с. 8-10).

Також суд встановив, що ОСОБА_1 була призначена пенсія з лютого 2015 року в розмірі 2391,74 грн. за віком за списком № 1, що підтверджується копією з пенсійної справи позивача та визнавалось представниками відповідача (а. с. 12).

Відповідно до довідки від 29 жовтня 2014 року УПСЗН Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 був узятий на облік як особа, переміщена тимчасово з окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а. с. 13).

На підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом постанови ОСОБА_2) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

За ст. 1 ОСОБА_2 Закону страховий стаж є періодом (строком), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно до ст. 1 ОСОБА_2 Закону страхові внески є коштами відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 1 ОСОБА_2 Закону страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

На підставі ст. 41 ОСОБА_2 Закону до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який набув чинності з 1 січня 1992 року, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» зазначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно до отриманої судом інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна фірма «Сарепта» (ТОВ «ВТФ «Сарепта») знаходиться по вул. Білгородській 20 кімната 103 в селі Петрівське Києво-Святошинського району Київській області, індекс: 08141 (а. с. 31-33).

В свою чергу за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що Закрите акціонерне товариство «Візаві» (ЗАТ «Візаві») знаходиться по вул. Щорса 26-А в місті Донецьк (а. с. 34-35).

Зважаючи на перелічене, суд дійшов висновку, що, враховуючи індивідуальні відомості застрахованої особи, ОСОБА_1, та проведення на території міста Донецька антитерористичної операції, місця розташування підприємства-страхувальника, ЗАТ «Візаві», в судовому засіданні можна визнати підтвердженим факт працевлаштування позивача на підприємстві «Візаві» з 1 липня 2000 року по 30 вересня 2000 року, однак не можна визнати підтвердженим факт працевлаштування ОСОБА_1 на підприємстві на «ВТФ «Сарепта» з 1 жовтня 2000 року по 31 грудня 2000 року.

Таким чином посилання представників відповідача на недоведеність трудового стажу ОСОБА_1 на підприємстві «Візаві» з 1 липня 2000 року по 30 вересня 2000 року суд не приймає до уваги.

Також суд не приймає посилання представників відповідача на нерозповсюдження положень ОСОБА_2 Закону на правовідносини з приводу застосування періодів сплати страхових внесків до 1 січня 2004 року, оскільки у ОСОБА_2 Законі прямо вказано, що до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються також суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, та за яку протягом липня вересня 2000 року сплачувався за ОСОБА_1 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, підприємством «Візаві».

В свою чергу щодо зарахування до страхового стажу позивача період його роботи на підприємстві ТОВ «Виробничо-торгівельній фірмі «Сарепта» з 1 жовтня 2000 року по 31 грудня 2000 року, суд зазначає, що, оскільки вказане товариство розташоване на підконтрольній Україні території, яке офіційно зареєстроване, то відсутні перешкоди для перевірки та підтвердження наявності стажу роботи ОСОБА_1 на вказаному підприємстві з 1 жовтня 2000 року по 31 грудня 2000 року для виконання положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з метою унеможливлення сумнівів щодо законності внесення за ОСОБА_1 страхувальником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, оскільки у теперішній час позивач позбавлений можливості надати документи відповідачу на підтвердження правомірності нарахування йому підприємством «Візаві» страхових внесків протягом липня вересня 2000 року внаслідок проведення на території знаходження цього товариства антитерористичної операції, суд вважає, що страховий стаж ОСОБА_1 у повній мірі підтверджується Індивідуальними відомостями застрахованої особи УПФУ, то позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню шляхом зобовязання здійснити УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя позивачу перерахунок та виплату пенсії з 5 лютого 20015 року із зарахуванням до заробітної плати, що використовується для розрахунку пенсії ОСОБА_1, отримані ним доходи за період з 1 липня 2000 року по 30 вересня 2000 року на підприємстві «Візаві».

В свою чергу вимоги ОСОБА_1 щодо зарахування заробітної плати, що використовується для розрахунку його пенсії, отримані доходи за період з 1 жовтня 2000 року по 31 грудня 2000 року на підприємстві «Виробничо-торгівельною фірмою «Сарепта», є передчасними, оскільки не втрачено можливість підтвердити у передбачений законом спосіб стаж роботи ОСОБА_1 на цьому підприємстві.

Згідно ст. 94 КАС України суд стягує з державного бюджету України на користь позивача витрати, понесені ним по сплаті судового збору для звернення до суду із вказаним позовом, відповідно до частки задоволених вимог, в розмірі 36,54 грн.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії неправомірними та зобовязати Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 5 лютого 2015 року, з урахуванням заробітної плати, що використовується для розрахунку пенсії, за період з 1 липня 2000 року по 30 вересня 2000 року, сплаченої підприємством «Візаві», з проведенням відрахування раніше отриманих сум.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, який мешкає в м. Маріуполі по вул. Олімпійській 83-Б, з державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в сумі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами що не були присутні при проголошенні протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя