Справа № 2-а/2506/19606/11
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2011-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова про зобов'язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни, -

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2011 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Чернігова про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 14.05.2011 року по 22.07.2011 року.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач є дитиною війни та відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" їй щомісячно повинна підвищуватися пенсія на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Всупереч того, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені частиною 2 статті 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами, розмір пенсії щомісячно протиправно не підвищувався на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідач заперечень на позов не подав.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", редакція якої діяла до 1 січня 2008 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячного підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як це передбачається статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пунктом 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 р. № 107 текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в такій редакції (набрала чинності з 01 січня 2008 року): "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 положення пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 р. № 107 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно частини 2 статті 152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з прийняттям Конституційним Судом України 22.05.2008 року рішення №10-рп/2008, відновлено дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у попередній редакції.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, суд приходить до висновку, що при розрахунку соціальної державної допомоги, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосуванню підлягає розмір 30% мінімальної пенсії за віком, а не розмір, визначений постановою КМУ №530 від 28.05.2008 року, якою керувався відповідач.

Положення частини 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для обчислення інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії у розмірі відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 14.05.2011 року по 22.07.2011 року включно, визнавши при цьому неправомірними дії відповідача щодо виплати позивачу підвищення до пенсії за вказаний період у меншому розмірі, ніж встановлено законом, підлягають задоволенню.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік№3491, який набрав чинності 19.06.2011 року, прикінцеві положення доповнено п.4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, статей 14, 22, 37 та частини 3 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осібзастосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Вирішуючи питання про те, положення якого Закону підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин з прийняттям Закону №3491, суд зважає на наступне.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі від предмета правового регулювання. Немає також Закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. При наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

На виконання вищезазначеного Закону Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету від 06.07.2011 року, якою встановлено інші розміри пенсійних виплат, в тому числі і дітям війни, яка набрала чинності 23.07.2011 року.

Враховуючи вищевикладене, у звязку з прийняттям вищевказаних змін, вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 99, 100, 158 - 163, 183-2, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова щодо виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі меншому, ніж встановлено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 14.05.2011 року по 22.07.2011 року включно - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її розміру як дитині війни на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", встановленої ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 14 травня 2011 року по 22 липня 2011 року включно і здійснити відповідні виплати на користь позивача за виключенням виплаченого підвищення до пенсії за вказаний період.

Постанова, прийнята в порядку скороченого провадження, підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

Суддя І.П. Рахманкулова