Справа № 736/862/14 (2-а/736/158/14)
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/60964/14

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:

суддів: Олексієнка М.М. (доповідач), Бутенка В.І., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Крюківської районної державної адміністрації Чернігівської області (далі УПСЗН) про перерахунок допомоги на оздоровлення за касаційною скаргою позивача на судові рішення Крюківського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2014 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив:

визнати неправомірними дії УПСЗН щодо визначення і виплати йому, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду 3 групи, щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік;

зобов'язати здійснити перерахунок і забезпечити виплату зазначеної допомоги в розмірі встановленому статтею 48 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ);

Посилався на те, що відповідач неправомірно при визначенні розміру допомоги застосував положення постанови Кабінету Міністрів України від 12 червня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова КМУ № 562), оскільки вона суперечить Закону № 796-ХІІ.

Постановою Крюківського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати і ухвалите нове про задоволення позову. Вказує на те, що при вирішенні спору суди неправомірно застосували в часі постанову КМУ.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі № 796-ХІІ.

Статтею 48 вказаного Закону передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам ІІІ групи у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Проте, пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, в тому числі статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

На виконання положень зазначеного Закону, Постановою КМУ № 562 установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - інвалідам III групи, розмір щорічної допомоги на оздоровлення - 90 грн.

Вищезазначені положення Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», прийняті пізніше ніж Закон №796-XII, його норми неконституційними не визнавалися, положення Постанови № 562 були чинними на час виникнення спірних правовідносин, тому суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про безпідставність позову, оскільки матеріальна допомога визначена правомірно.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а постанову Крюківського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України

Судді: М.М. Олексієнко

В.І. Бутенко

І.В. Штульман