Справа № 815/2458/15
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2458/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

секретар судового засідання Борцова С.І.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Торговий Дім «Українська Рибна компанія» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.04.2015 року, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Торговий Дім «Українська Рибна компанія» (далі ПП «ТД «Українська Рибна компанія») до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі ГУ ДФС в Одеській області), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте ГУ ДФС в Одеській області за формою «Р» від 16.04.2015 р. № НОМЕР_1, яким позивачу визначено суму грошових зобовязань з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України субєктами господарювання всього у сумі 27245,16 грн., в т.ч. 21796,13 грн. за основним платежем та 5449,03 грн. за штрафними санкціями.

У своєму позові позивач зазначив та представник позивача в судовому засіданні пояснив, що не згоден з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням з наступних підстав.

Так, в акті перевірки податковим органом зазначається, що при декларуванні товару «риба морожена», продавцем та відправником якого є іспанська компанія «PESQUERAS CRISMARDI S.L.» (Іспанія) ПП «ТД «Українська Рибна компанія» в митній декларації № 500060703/2013/006872 були заявлені неправдиві відомості про вартість товару та надано інвойс № 229/13, який містить неправдиві відомості щодо цього товару, а саме: замість вартості товару у розмірі 51006,72 дол. США, як це заявлялось Південній митниці Міндоходів у вказаній митній декларації та інвойсі, вартість товару становить 51006,72 Євро.

Позивач вказує, що таке твердження ДФС не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки продавцем в експортній декларації було помилково заявлено про вартість товару в Євро замість дол. США. Митниця Віго, в якій здійснювалося митне оформлення товару в режимі «експорт» була проінформована про допущену в експортній декларації помилку та 30.01.2015 р. зазначеною митницею були внесені відповідні зміни до електронної експортної декларації: вартість товару в Євро замінена на вартість товару в дол. США. Вказані відомості підтверджуються листом компанії SUFLENORSA ADUANAS, S.L. (Іспанія) вих. № DUA Export № 13ЕS066 та інформацією на веб-сайті митної служби Іспанії: www.agenciatributaria.gob.es.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що висновки ДФС щодо неправдивості відомостей про вартість товару, заявлених ПП «ТД «Українська Рибна Компанія» в митній декларації № 500060703/2013/006872 є помилковими.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та обґрунтування адміністративного позову у повному обсязі і просив задовольнити адміністративний позов повністю.

Відповідач надав до суду заперечення (а.с. 53-55), в яких зазначив, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України, на підставі наказу від 12.03.2015 р. № 215, виданого ГУ ДФС в Одеській області, головним державним ревізором-інспектором відділу митного аудиту управління податкового митного аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 проведено документальну невиїзну перевірку ПП «ТД «Українська Рибна Компанія» () щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України за митною декларацією № 500060703/2013/006872.

ПП «ТД «Українська Рибна Компанія», враховуючи вимоги Податкового кодексу України є платником податку на додану вартість, як особа, що ввозила товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладалась відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

Відповідач вказує, що при проведенні перевірки ПП «ТД «Українська Рибна Компанія», встановлено заниження податкових зобовязань за митною декларацією шляхом надання в якості підстави для переміщення товарів через державний кордон України документів, які містили неправдиві дані, а саме заниження фактурної вартості товару, що призвело до заниження митної вартості імпортованого товару, та, як наслідок, несплату у повному обсязі до Державного бюджету податку на додану вартість у сумі 21796,13 грн.

З урахуванням вищенаведеного, відповідач вважає доводи та вимоги позивача, викладені у позовній заяві, безпідставними та необґрунтованими.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись при цьому на доводи, викладені у наданих до суду запереченнях та поясненнях.

Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши доводи адміністративного позову, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до розділу 2 акту перевірки ПП «ТД «Українська Рибна Компанія» зареєстроване Одеським міським управлінням юстиції 22.04.2010 р.

На момент перевірки позивач перебував на обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України, на підставі наказу від 12.03.2015 р. № 215, виданого ГУ ДФС в Одеській області, головним державним ревізором-інспектором відділу митного аудиту управління податкового митного аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 проведено документальну невиїзну перевірку ПП «ТД «Українська Рибна Компанія» () щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України за митною декларацією від 05.12.2013 р. № 500060703/2013/006872, за результатами якої складено акт від 31.03.2015 р. № 17/15-32-22-07-13/37060201 (а.с. 10-13).

Зазначеним актом встановлено порушення ПП «ТД «Українська Рибна Компанія» п. 2 ст. 52 Митного кодексу України в частині надання недостовірних відомостей про товар, що призвело до заниження митної вартості товару та несплату у повному обсязі до бюджету податку на додану вартість у сумі 21796,13 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірку ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 16.04.2015 р. № НОМЕР_1, яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України субєктами господарювання за основним платежем на 21796,13 грн. та за штрафними санкціями на 5449,03 грн. (а.с. 15).

З акту перевірки вбачається, що встановлені порушення з боку позивача, які призвели до заниження податкових зобовязань, пов'язується відповідачем із зазначенням у графі 22 експортної декларації № 13ЕS066 фактурної вартості товару у сумі 51006,72 Євро, що відрізняється від числового значення фактурної вартості, заявленої декларантом у графі 22 митної декларації від 05.12.2013 р. № 500060703/2013/006872, а саме: 51006,72 дол. США.

Крім того, відповідач не погоджується з твердженням ПП «ТД «Українська Рибна Компанія», що вищезазначене це технічна помилка митних органів Королівства Іспанії, яку було виправлено у лютому 2015 року, що можна перевірити на офіційному веб-сайті митної служби Іспанії, посилаючись на те, що митним та податковим законодавством України не передбачено скасування податкових повідомлень-рішень на підставі інформації з Інтернету.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Положеннями статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у 5, 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Так, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши пояснення сторін та положення чинного законодавства суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, виходячи з наступного.

У квітні 2012 р. ПП «ТД «Українська Рибна Компанія» (покупець) укладено контракт з «PESQUERAS CRISMARDI S.L.» (Іспанія) (постачальник) від 03.04.2012 р. № 0304/2012 dd03.04.2012, відповідно до якого постачальник поставляє, а покупець купує на умовах цього контракту, протягом усього строку його дії, свіжоморожену та охолоджену рибу різних видів, морепродукти та інші продукти харчування, що в подальшому іменуються «Товар», вид, асортимент, і кількість якого зазначається у специфікаціях та/або інвойсах, які є невід'ємною частиною даного контракту.

На виконання умов зазначеного контракту ПП «ТД «Українська Рибна Компанія» за митною декларацією від 05.12.2013 р. № 500060703/2013/006872 імпортовано на митну територію України товар за кодом згідно УКТЗЕД НОМЕР_2: « 1. Риба морська свіжоморожена: хек, латинська назва: merluccius hubbsi, тушка, розмір: 0,1-0,2 кг. Дата виготовлення: 03-04.2013 р., термін придатності 24 міс при температурі зберігання -18с. Вивантажена з контейнера № MMAU1097796. Вага брутто 28673,00 кг, вага нетто 27571,2 кг. Фактурна вартість 51006,72 дол. США. Відправник товару - PESQUERAS CRISMARDI S.L., AVENIDA DE MARIN, 6 BAJO36930 BUEU PONTEVEDRA. SPAIN.

Як вказує позивач та підтверджує податковий орган при митному оформленні надавались документи, які вказані у графі 44 митної декларації: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 500/2012/0000336 від 18.05.2013 р.; морський транспортний документ № 76Е1308 від 18.10.2013 р.; коносамент № SEJ126084 від 23.09.2013 р.; рахунок-фактура № 229/13 від 13.09.2013 р.; навантажувальний документ № 1237 від 18.10.2013 р.; сертифікат відповідності № UA1.187.XO13153-13 від 15.11.2013 р.; декларація виробника Б/Н від 13.09.2013 р.; сертифікат про походження товару загальної форми № 6808233 від 02.10.2013 р. Митна вартість, заявлена декларантом, визначена за резервним методом та дорівнює 445160,74 грн. При митному оформленні сплачено ПДВ 89032,15 грн., мито 0,00 грн. (ставка мита 0%).

Як зазначено вище, у графах 22, 12 та 42 вищевказаної митної декларації від 05.12.2013 р. № 500060703/2013/006872 задекларовано вартість товару у розмірі 51006,72 дол. США, що за курсом НБУ на момент митного оформлення складає 445160,74 грн. Разом з цим, інвойс 229/13 визначає вартість зазначеного товару на суму 51006,72 Євро.

Проте, як вбачається з пояснень позивача та підтверджується матеріалами справи, визначення вартості товару « 1.риба морська свіжоморожена: хек, латинська назва: merluccius hubbsi, тушка, розмір: 0,1-0,2 кг. Дата виготовлення: 03-04.2013 р.» у Євро є технічною помилкою митного органу Королівства Іспанії. Так, митницею Віго (Іспанія), в якій здійснювалось митне оформлення товару в режимі «експорт» 30.01.2015 р. виправлено допущену помилку в електронній експортній декларації і замінено вартість товару в Євро на вартість товару в доларах (а.с. 26-31). Зазначене підтверджується листом компанії SUFLENORSA ADUANAS, S.L. (Іспанія) вих. № DUA Export № 13ЕS066 та його офіційним перекладом Бюро перекладів.

Також суд бере до уваги те, що оплата товару здійснювалась ПП «ТД «Українська Рибна Компанія» в дол. США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 166 від 06.09.2013 р. на перерахування на користь компанії «PESQUERAS CRISMARDI S.L.» (Іспанія) суми передплати в розмірі 10175,00 дол. США за контрактом від 03.04.2012 р. № 0304/2012 (а.с. 33), та платіжним дорученням в іноземній валюті № 219 від 16.10.2013 р. на перерахування на користь компанії «PESQUERAS CRISMARDI S.L.» (Іспанія) суми передплати у розмірі 40831,72 дол. США за контрактом від 03.04.2012 р. № 0304/2012 (а.с. 34), посвідченими Філією ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України». Таким чином, оплата товару позивачем за товар « 1.риба морська свіжоморожена: хек, латинська назва: merluccius hubbsi, тушка, розмір: 0,1-0,2 кг. Дата виготовлення: 03-04.2013 р.» відповідно до вищезазначених платіжних доручень відбувалась у доларах США та становить 51006,72 дол. США.

Крім того, вищезазначене також підтверджується листом постачальника (відправника) товару компанією «PESQUERAS CRISMARDI S.L.» (Іспанія) від 04.02.2015 р., згідно якого товар за інвойсом від 13.09.2013 р. № 229/13 був проданий за ціною 1,85 дол. США за 1 кг ПП «ТД «Українська Рибна Компанія» Взаєморозрахунки за контрактом від 03.04.2012 р. № 0304/2012 здійснювались в доларах США (а.с. 32).

Суд критично відноситься до твердження відповідача, що копія експортної митної декларації № 13ES0661 від 18.09.2013 р. із внесеними змінами не може бути доказом по справі, оскільки не має інформації щодо способу її отримання, адже на копії декларації стоїть печатка митного органу Іспанії, а переклад експортної декларації завірений печаткою Бюро перекладів із зазначенням дати перекладу та підпису перекладача.

У відповідності до положень ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Також, відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

- заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

- подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

На підставі аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених в судовому засіданні обставин, зокрема виходячи з того, що: митним органом Іспанії внесено зміни до електронної митної декларації, якими виправлено технічну помилку при заповненні валюти розрахунків сторін, враховуючи листи постачальника (відправника) товару, які надані позивачем та підтверджують, що розрахунки проводились у валюті долари США, а також платіжні доручення в іноземній валюті, суд вважає, що позивачем спростовано твердження ГУ ДФС в Одеській області щодо надання неправдивих відомостей у митній декларації № 500060703/2013/006872.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновків про те, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.04.2015 року, прийняте відповідачем не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, тому воно підлягає скасуванню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Торговий Дім «Українська Рибна компанія» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.04.2015 року задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № НОМЕР_1 від 16.04.2015 року.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 13.07.2015 року

Суддя П.П. Марин

.