Справа № 813/2261/15
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 р. Справа № 876/5301/15

ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Затолочного В.С., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 комітету ОСОБА_1 міської ради на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01.05.2015 року у справі № 813/2261/15 за позовом ОСОБА_2 комітету ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_1 міської організації Народного руху України, Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації "Жіночий вибір", ОСОБА_4, Громадської організації "Центр соціальних технологій", Громадської організації "Новий Львів", Громадської організації Правий сектор - захід, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 міське управління ГУМВС України у Львівській області про встановлення обмеження права на проведення масових заходів,-

В С Т А Н О В И В:

30.04.2015 року ОСОБА_2 комітет ОСОБА_1 міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 міської організації Народного руху України, Львівського обласного осередку Всеукраїнської громадської організації "Жіночий вибір", ОСОБА_4, Громадської організації "Центр соціальних технологій", Громадської організації "Новий Львів", Громадської організації Правий сектор - Захід, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міське управління ГУМВС України у Львівській області та просив заборонити відповідачам, а також будь-яким іншим політичним партіям, громадським організаціям та окремим громадянам проводити 01 травня 2015 року у м. Львові масові заходи (збори, мітинги, походи, демонстрації чи інші зібрання), окрім тих, які ініційовані державними органами влади.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначено, що до Львівського міського голови звернулись ОСОБА_3, ОСОБА_1 міська організація Народного руху України, ОСОБА_1 обласний осередок Всеукраїнської громадської організації "Жіночий вибір", ОСОБА_4, Громадська організація "Центр соціальних технологій", Громадська організація "Новий Львів", Громадська організація Правий сектор - Захід з повідомленнями про намір проведення масових заходів 01 травня 2015 року в центральній частині міста Львова. З вказаних повідомлень вбачається, що масові заходи відповідачів заплановані в одних і тих самих місцях і приблизно в той самий час. Згідно інформації Управління служби безпеки України у Львівській області, поданої в листі від 29.04.2015 року № 4/1353 (ДСК), існує ймовірність провокацій з боку окремих екстремістськи налаштованих осіб, а також прибічників терористичних організацій так званих ДНР та ЛНР у період з 1 по 9 травня 2015 року. Позивач зазначив, що якщо масові заходи будуть проводитись відповідачами у вказаний в повідомленнях час, то існує реальна загроза виникнення конфліктів між учасниками зазначених масових заходів, що в свою чергу, може створити реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.05.2015 року ОСОБА_2 комітету ОСОБА_1 міської ради відмовлено в задоволені позову.

Приймаючи вказану постанову суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності на законодавчому рівні підстав обмеження права на мирні заходи, належними та допустимими доказами не підтверджено вказаних позивачем цілей для обмеження проведення масових заходів 01 травня 2015 року. Крім цього, суд першої інстанції виходив з того, що органи МВС запевнили про наявність у міліції сил та засобів для забезпечення охорони громадського порядку при проведенні масових заходів та врахував практику Європейського суду з прав людини, згідно якої держава зобовязана не лише захистити право на мирні зібрання, але також повинна утриматись від безпідставного непрямого обмеження цього права.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, її оскаржив позивач ОСОБА_2 комітет ОСОБА_1 міської ради, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції від 01.05.2015 року та прийняти нову постанову, якою позов задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням принципів адміністративного судочинства, норм матеріального і процесуального права, має місце невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, невідповідність застосування практики Європейського суду з прав людини, а відтак є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню. Зокрема апелянт зазначає, що проведення вказаних у позовній заяві масових заходів саме 01.05.2015 року (який відповідно до статті 73 Кодексу законів про працю України є святковим днем) у центральній частині м. Львова, тобто у місцях, де представники громадських організацій та окремі громадяни бажають проводити заходи викличе велике скупчення людей з різними баченнями тих чи інших історичних подій, що безпосередньо вказує на імовірність виникнення масових заворушень та порушення громадського порядку. Таким чином у виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради існують підстави вважати, що проведення масових заходів на вищезгаданій території у м. Львові може призвести до значного загострення обстановки і масового безладу у місці проведення акцій, існує велика ймовірність виникнення сутичок між активістами різних громадських організацій, тощо, що неминуче призведе до порушення громадського порядку та безпеки громадян. Апелянт вважає, що місцевий адміністративний суд дійшов невірного висновку про відсутність реальної загрози інтересам національної безпеки та громадського порядку, а також невірно застосував положення ст. 3 Закону України «Про основи національної безпеки України».

Оскільки від осіб, які беруть участь у справі не надходило клопотань про розгляд справи за їх участю, то справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 комітету ОСОБА_1 міської ради не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи до ОСОБА_1 міської ради звернулись особи з заявами про проведення масових заходів, а саме: 06 квітня 2015 року звернулася ОСОБА_3 з повідомленням про проведення 01.05.2015 року з 16.00 до 19.00 год. масового заходу, а саме Соціального маршу з проведенням ходи за маршрутом: памятник ОСОБА_5 - вул.Підвальна - пл.Ринок - просп. Свободи (памятник ОСОБА_6) - вул.Гнатюка - пл.Григоренка - вул.Листопадового Чину - памятник ОСОБА_7. Приблизна кількість учасників - 500 осіб. Мета проведення заходу: заклик українців відстоювати свої соціальні права та солідаризуватися. Відповідальна особа - ОСОБА_3; 28 квітня 2015 року звернулася ОСОБА_1 міська організація Народного руху України з повідомленням про проведення 01.05.2015 року з 16.00 до 19.00 год. масового заходу, біля памятника ОСОБА_6 (просп. Свободи). Приблизна кількість учасників - 500 осіб. Відповідальна особа - ОСОБА_8; 28 квітня 2015 року звернувся ОСОБА_1 обласний осередок всеукраїнської громадської організації Жіночий вибір з повідомленням про проведення 01.05.2015 року з 16.00 до 19.00 год. масового заходу - акції Україна - Європа, Україні - мир, біля памятника ОСОБА_9 у Львові. Приблизна кількість учасників - 200 осіб. Відповідальна особа - ОСОБА_10; 21 квітня 2015 року звернулася ОСОБА_4 з повідомленням про проведення 01.05.2015 року з 15.00 год. до 20.00 год. заходу - творчого сюрприз-привітання у парку ім.І.Франка, центральній частині в ротонді. Приблизна кількість учасників - 10-20 осіб. Відповідальна особа - ОСОБА_4; 28 квітня 2015 року звернулася Громадська організація Центр соціальних технологій з повідомленням про проведення 01.05.2015 року з 16.00 до 19.00 год. масового заходу - ОСОБА_6 - України син в районі площі Ринок - памятник ОСОБА_6 - памятник ОСОБА_7. Приблизна кількість учасників - 50 осіб. Мета проведення заходу - привернення уваги до спадщини Великого Кобзаря. Відповідальна особа - ОСОБА_11; 28 квітня 2015 року звернулася Громадська організація Новий Львів з повідомленням про проведення 01.05.2015 року з 16.00 до 19.00 год. масового заходу - ОСОБА_6 - України син, в районі площа Ринок - пам'ятник ОСОБА_6 - памятник ОСОБА_7. Приблизна кількість учасників - 50 осіб. Мета проведення заходу - привернення уваги до спадщини Великого Кобзаря. Відповідальна особа - ОСОБА_12; 30 квітня 2015 року звернулася Громадська організація Правий сектор - Захід з повідомленням про проведення 01.05.2015 року з 16.00 до 19.00 год. масового заходу мирна акція марш за підтримку правопорядку. Акція стартує від памятника ОСОБА_5, навпроти вул. Винниченка,18 м.Львів і буде проходити вулицями: вул.Підвальна - пл.Ринок вул.. Беринди - просп.Свободи (памятник ОСОБА_6) - вул.Дорошенка вул.. Костюшка - вул.Січових Стрільців - памятник ОСОБА_7. Кількість учасників - 300 осіб. Відповідальна особа ОСОБА_13.

Судом встановлено, що 22 квітня 2015 року ОСОБА_1 міське управління ГУМВС України у Львівській області звернулося з листом до ОСОБА_1 міської ради, з проханням провести робочу зустріч з представниками Автономних правих та політичних партій і громадських організацій з питань недопущення у м. Львові можливих сутичок на грунті ідеологічних розбіжностей, а у разі не вирішення даного питання в позитивному руслі звернутись з поданням до судових органів м. Львова для вирішення питання про обмеження проведення 01 травня 2015 року будь-яким політичним партіям та громадським організаціям, а також окремим громадянам на території м.Л ьвова будь-яких масових заходів, за винятком тих, які ініційовані органами державної влади.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 39 Конституції України визначено, що громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються: (1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина ...

Як вірно зазначено судом першої інстанції Конституційний Суд України у рішенні від 19 квітня 2001 року у справі про завчасне сповіщення про мирне зібрання постановив, що положення частини першої статті 39 Конституції України щодо завчасного сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій в аспекті конституційного подання треба розуміти так, що організатори таких мирних зібрань мають сповістити зазначені органи про проведення цих заходів заздалегідь, тобто у прийнятні строки, що передують даті їх проведення. Ці строки не повинні обмежувати передбачене статтею 39 Конституції України право громадян, а мають служити його гарантією і водночас надавати можливість відповідним органам виконавчої влади чи органам місцевого самоврядування вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей.

Визначення конкретних строків завчасного сповіщення з урахуванням особливостей форм мирних зібрань, їх масовості, місця, часу проведення тощо є предметом законодавчого регулювання...

Зокрема, Конституційний Суд України виходив з того, що право громадян збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, закріплене в статті 39 Конституції України, є їх невідчужуваним і непорушним правом, гарантованим Основним Законом України.

Крім цього у відповідності до статті 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: 1. Кожен має право на свободу мирних зібрань ..., 2. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб...

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що з аналізу норм частини 2 статті 11 Конвенції слід прийти до висновку, що втручання у право на свободу мирних зібрань повинно бути встановлене законом, має переслідувати одну або більше легітимних цілей за пунктом 2 та є необхідним в демократичному суспільстві для досягнення таких цілей.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з доводами апелянта на помилковість застосування при розгляді даної справи рішення Європейського суду з прав людини від 14.11.2013 року у справі Шмушкович проти України, заява № 3276/10 та вважає, що у даному рішенні вказано саме на порушення права на проведення масового заходу, у звязку з тим, що втручання у право заявника на свободу мирних зібрань не передбачалось законом.

Разом з тим Конституція України передбачає певні загальні правила щодо можливих обмежень свободи зібрань, але ці правила вимагають подальшого розвитку у національному законодавстві.

Проте Верховною радою України не прийнято закону, який би регулював порядок проведення мирних демонстрацій.

Крім цього колегія суддів зазначає, що позиція Європейського суду з прав людини по справі Шмушкович проти України (SHMUSHKOVYCH v. UKRAINE, заява № 3276/10) узгоджується з також висновками цього ж суду у справі Вєренцов проти України (Vyerentsov v. Ukraine).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 комітет ОСОБА_1 міської ради обґрунтовував необхідність обмеження права на мирні заходи листом Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області від 22 квітня 2015 року; листом начальника Управління СБУ у Львівській області від 29.04.2015 №62/4/1353; інформацією з відкритих джерел щодо брифінгу радника голови СБУ ОСОБА_14.

Так, в листі №16/3895 Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області від 22 квітня 2015 року зазначено, що станом на вказану дату до позивача з повідомленням про проведення заходу звернулась лише ОСОБА_3 Керівництвом ЛМУ ГУМВСУ запропоновано ОСОБА_1 міськраді провести робочу зустріч з представниками громадського руху ОСОБА_15 праві та інших політичних партій і громадських організацій з метою вирішення питання недопущення у м. Львові можливих сутичок на грунті ідеологічних розбіжностей. У разі не вирішення даного питання в позитивному руслі звернутись з поданням до судових органів м. Львова для вирішення питання про обмеження проведення 01 травня 2015 року будь-яким політичним партіям та громадським організаціям, а також окремим громадянам на території м. Львова будь-яких масових заходів, за винятком тих, які ініційовані органами державної влади.

Разом з тим позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження неможливості організації і вжиття належних підготовчих заходів для забезпечення безперешкодного проведення відповідачами анонсованих ними заходів.

Також лист начальника Управління СБУ у Львівській області від 29.04.2015 року №62/4/1353 (ДСК) був предметом дослідження суду першої інстанції в закритому судовому засіданні та вказана у ньому інформація, в порядку інформування, була доведена ЛОДА для можливого використання під час прийняття управлінських рішень в ході організації та проведення масових заходів на території області у період 1-9 травня цього року.

Однак позивачем не представлено суду жодних рішень, прийнятих з метою належної організації проведення масових заходів у м. Львові, у вказаний період, з урахуванням повідомленої інформації.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що звернення до суду з даним позовом не є рішенням прийнятим з метою належної організації проведення масових заходів, оскільки спрямоване на обмеження таких, а не на належну їх організацію.

Також як вбачається з матеріалів справи радник голови СБУ ОСОБА_14 на брифінгу 30.04.2015 року інформував, що Служба безпеки України має інформацію про наміри комуністів організувати провокації на травневі свята. СБУ відомо про плани комуністів спровокувати безлади 1-2 травня. Ми не допустимо провокації сепаратистсько-комуністичної банди. Комуністи намагаються найняти молодих людей зі спортивних клубів для дестабілізації ситуації в Львові, у Чернігові, Києві та Вінниці.

Як встановлено судом 30 квітня 2015року відбулась робоча нарада керівництва Головного управління МВС України у Львівській області з представниками громадських організацій та формувань Львівщини на якій йшлось про забезпечення громадського порядку під час святкувань Дня Міста та травневих свят у Львові. Нарада відбулась під головуванням начальника ГУМВС України у Львівській області полковника міліції ОСОБА_16. Також були присутні його заступник, полковник міліції ОСОБА_17, начальник Штабу ГУМВС України у Львівській області полковник міліції ОСОБА_18, начальник Львівського міського управління міліції полковник міліції ОСОБА_19, начальник Управління Державтоінспекції Львівської області полковник міліції ОСОБА_20, а також представники дванадцяти громадських організацій та формувань Львівщини.

На вказаній нараді ОСОБА_17 повідомив: Міліція має сили та засоби для того, щоб забезпечити охорону громадського порядку, проте допомога громадських організацій була б дуже доречною. В першу чергу йдеться про виявлення провокацій та попередження про такі працівників міліції.

Таким чином, представники МВС запевнили про наявність у міліції сил та засобів для забезпечення охорони громадського порядку, а представники СБУ про недопущення провокацій.

Відтак колегія суддів вважає, що дана обставина, свідчить про те, що міліція готова до виконання основних завдань, покладених на нею ст.2 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ Про міліцію щодо забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів, запобігання правопорушенням та їх припинення, охорони і забезпечення громадського порядку тощо.

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що за відсутності на законодавчому рівні підстав обмеження права на мирні заходи, належними та допустимими доказами не підтверджено вказаних ОСОБА_2 комітетом ОСОБА_1 міської ради цілей для обмеження проведення масових заходів 01 травня 2015 року.

Крім цього судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно практики Європейського суду з прав людини держава зобов'язана не лише захистити право на мирні зібрання, але також повинна утриматись від безпідставного непрямого обмеження цього права. При цьому у випадку, коли існує серйозна загроза насильницької контрдемонстрації, Європейський суд з прав людини надає урядам широкі можливості вибору засобів для мирного проведення таких заходів. Лише однієї вірогідності порушення порядку недостатньо для заборони заходу: аналізуючи ситуацію, влада повинна оцінити потенційний масштаб загрози для того, щоб застосувати ресурси, необхідні для врегулювання небезпеки. Інакше, вважає ЄСПЛ, якби кожна вірогідність напруги між опозиційними групами під час демонстрацій була підставою заборонити такі демонстрації, суспільство було б позбавлене можливості чути різні думки щодо певних питань.

Щодо посилання апелянта на те, що відповідачем 4 та представниками відповідача 7 в судовому засіданні 30.04.2015 року було визнано позовні вимоги ОСОБА_2 комітету ОСОБА_1 міської ради, і це є підставою для задоволення позову, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.4 статі 51 КАС України суд не приймає визнання адміністративного позову відповідачем, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї - небудь права, свободи чи інтереси.

Щодо посилання апелянта на ту обставину, що судом першої інстанції не враховано доводів позивача про неможливість забезпечення органом місцевого самоврядування належних умов для сприяння реалізації свободи зібрань та охорони громадського порядку колегія суддів зазначає, що питання забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів, запобігання правопорушенням та їх припинення, охорона і забезпечення громадського порядку, тощо, належить до завдань органів міліції, визначених Законом України Про міліцію від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскаржувана постанова суду є такою, що прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права та повного і всебічного дослідження доказів, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 комітету ОСОБА_1 міської ради слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 комітету ОСОБА_1 міської ради залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 01.05.2015 року у справі № 813/2261/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів з моменту надсилання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді В.С.Затолочний

ОСОБА_15