Справа № 2а-8899/12/2670
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Київ К/800/32335/13

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційні скарги Чернігівської митниці та прокуратури м. Києва

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.08.2012

та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013

у справі № 2а-8899/12/2670

за позовом дочірнього підприємства "Агроцентр "ЄвроХім-Україна" (далі - Підприємство)

до Чернігівської митниці,

за участю прокуратури м. Києва,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

За результатами розгляду касаційних скарг Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про визнання протиправними та скасування повідомлень-рішень Чернігівської митниці форми «Р»: від 18.05.2012 № 21, за яким Підприємству визначено грошове зобов'язання з ввізного мита у сумі 284 238,58 грн. (у тому числі 113 695,43 грн. за основним платежем та 170 543,15 грн. за штрафними санкціями); від 18.05.2012 № 22 про нарахування позивачеві грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 56847,73 грн. (у тому числі 22 739,09 грн. за основним платежем та 34108,64 грн. за штрафними санкціями).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.08.2012 позов задоволено частково; повідомлення-рішення форми «Р» від 18.05.2012 № 21 визнано протиправним та скасовано в частині нарахування платникові 113 695,43 грн. ввізного мита, а повідомлення-рішення форми «Р» від 18.05.2012 № 22 - в частині визначення Підприємству ПДВ у сумі 22739,09 грн.; в решті позову відмовлено.

У прийнятті цієї постанови суд першої інстанції виходив з того, що умовою застосування преференції « 065», що передбачає звільнення від митних платежів, є подання митному органові оригіналу сертифіката форми СТ-1 на кожну партію товару; подання Підприємством копій відповідних сертифікатів під час митного оформлення товару, який поставлявся у різні дні, не дає право на застосування тарифних преференцій.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 назване рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позову; оспорювані податкові повідомлення скасовано повністю з тих мотивів, що товар однієї номенклатури, відправлений контрагентом у рамках виконання одного й того самого зовнішньоекономічного контракту, в один і той же день не може розглядатися як поставка різних партій товару з покладенням на позивача як імпортера додаткового обов'язку з подання декількох сертифікатів СТ-1 на підтвердження країни походження цього товару.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з касаційними скаргами Інспекції та прокуратури м. Києва, в яких заявники просить скасувати оскаржувані судові акти та відмовити у задоволенні даного позову з посиланням на прийняття судами рішень зі спору за неповного дослідження обставин даної справи та з порушенням норм чинного законодавства з питань митної справи.

Підприємством подано заперечення на касаційні скарги, в якому позивач зазначає про правильність та обґрунтованість висновків апеляційної інстанції та просить залишити оскаржувану постанову Київського апеляційного адміністративного суду без змін, а зазначені касаційні скарги - без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог з урахуванням такого.

Як вбачається з установлених судами обставин справи, оспорювані податкові повідомлення були прийняті Чернігівською митницею за наслідками проведення невиїзної документальної перевірки Підприємства, оформленої актом від 09.04.2012 № Н/0006/2/102000000/.

Перевіркою встановлено, що на підставі укладеного з відкритим акціонерним товариством «Минерально-химическая компанія «Евро-Хим» (Російська Федерація) зовнішньоекономічного контракту від 17.01.2011 № 001-0282421 Підприємством було ввезено на митну територію України товар (аміачну селітру марки Б (ГОСТ 2-85)), який оформлено за вантажними митними деклараціями (далі - ВМД) від 22.09.2011 № 102090002/2011/100688, від 23.09.2011 № 102090002/2011/100690, від 27.09.2011 № 102090002/2011/100697; при декларуванні товару за ВМД від 22.09.2011 № 102090002/2011/100688 позивачем було подано оригінал сертифікату походження товару СТ-1 від 14.09.2011 № RUUA , виданий Тульською торгово-промисловою палатою, на підтвердження права на застосування преференції « 065»; разом з ВМД від 23.09.2011 № 102090002/2011/100690 та від 27.09.2011 № 102090002/2011/100697 Підприємством було представлено копії названого сертифікату СТ-1 на підтвердження права на застосування тарифних преференцій.

За висновком митного органу, позивач не підтвердив права на застосування режиму пільгової торгівлі при розмитненні товару за ВМД від 23.09.2011 № 102090002/2011/100690 та від 27.09.2011 № 102090002/2011/100697, позаяк подання копій сертифікатів СТ-1 не надає права на преференцію « 065».

Згідно з частиною першою статті 1 Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про вільну торгівлю Договірні Сторони не застосовуватимуть мито, податки та збори, що мають еквівалентний вплив на експорт та/або імпорт товарів, що походять з митної території однієї з Договірних Сторін і призначені для митної території іншої Договірної Сторони. Вилучення з торговельного режиму згідно з узгодженим переліком товарів оформляються окремими документами, які є невід'ємною частиною цієї Угоди. При цьому Договірні Сторони узгоджують поетапне скорочення вилучень, передбачених указаними документами.

Статтею 2 цієї ж Угоди передбачено, що Договірні Сторони не будуть прямо або побічно обкладати товари, по відношенню до яких діє ця Угода, внутрішніми податками або зборами, що перевищують відповідні податки або збори, якими обкладаються аналогічні товари внутрішнього виробництва, або товари, що походять з третіх країн.

За змістом пункту 5.1 розділу 5 Правил визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав (дата підписання: 20.11.2009, дата ратифікації: 06.07.2011; дата набрання чинності для України: 14.09.2011, далі - Правила) товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав - учасниць Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленим цими Правилами…

Згідно з пунктом 6.1 розділу 6 Правил для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 (бланк сертифіката наведено в додатку 2, який є невід'ємною частиною цих Правил) чи декларації про походження товару.

В силу вимог пункту 6.4 Правил сертифікат форми СТ-1 оформлюється та видається на одну партію товарів. Строк застосування сертифіката форми СТ-1 для цілей надання режиму вільної торгівлі обмежений 12 місяцями з дати його видачі.

Вищий адміністративний суд України погоджується із наданим апеляційним судом тлумаченням «партія товарів» у розумінні наведеної законодавчої норми, відповідно до якого однією партією визнаються товари, що відвантажуються одночасно одним і тим самим вантажовідправником в адресу одного й того самого вантажоодержувача на виконання зобов'язань з одного й того самого зовнішньоекономічного контракту. При цьому порядок митного декларування цих товарів (зокрема, у разі їх оформлення за декількома ВМД) не має кваліфікуючого значення для визнання таких товарів одною партією.

Правильність такого висновку апеляційного суду підтверджується й подальшими удосконаленнями чинного законодавства України, зокрема, шляхом визначення поняття партії товарів у Положенні про митні декларації, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450; у пункті 19 цього Положення партією товарів визнано, зокрема, товари, що переміщуються через митний кордон України від одного відправника на адресу одного одержувача за одним товарно-транспортним документом на перевезення.

Крім того, слід наголосити, що у даному разі митним органом не заперечувався власне факт походження спірних товарів з Російської Федерації. Згідно ж з пунктом 6.7 розділу 6 Правил у разі виникнення сумнівів стосовно бездоганності сертифіката форми СТ-1 або відомостей, які в ньому містяться, митний орган країни ввезення товару може звернутися до вповноваженого органу, що засвідчив сертифікат форми СТ-1, або до компетентних органів країни походження товару з мотивованим проханням повідомити додаткові або уточнювальні відомості, у тому числі прохання, пов'язані з простими вибірковими перевірками сертифікатів форми СТ-1, відповідь на яке повинна бути надана протягом 6 місяців з дати звернення.

У справі, що переглядається, відсутні докази звернення Чернігівської митниці до Тульської торгово-промислової палати з приводу підтвердження факту видачі сертифіката походження на товари, імпортовані Підприємством за ВМД від 23.09.2011 № 102090002/2011/100690 та від 27.09.2011 № 102090002/2011/100697.

З аналогічних мотивів суд апеляційної інстанції цілком об'єктивно не погодився й з висновком Чернігівської митниці про непідтвердженість країни походження товару (мінеральних добрив), ввезеного позивачем з Республіки Білорусь та оформленого за ВМД від 21.09.2011 № 102000013/2011/060329 з поданням копії сертифікату про походження товару СТ-1 від 17.09.2011 № 10821Г. Адже зазначений товар є однією партією з товаром, ввезеним Підприємством за ВМД від 20.09.2011 № 102000013/2011/060321 у рамках виконання зовнішньоекономічного контракту від 28.12.2010 № 3408-14-2010, укладеного позивачем з відкритим акціонерним товариством «Гомельський химический завод», при розмитненні якого Підприємством було подано оригінал названого сертифікату походження.

За таких обставин апеляційний суд з урахуванням сукупності встановлених у справі обставин та наявних у ній доказів дійшов цілком обґрунтованого висновку про недоведеність Чернігівською митницею порушення позивачем митних правил при декларуванні спірного товару, що призвело б до недобору митних платежів, та правомірно задовольнив даний позов.

Норми права при вирішенні спору застосовані судом апеляційної інстанції правильно. Порушень процесуальних норм, що тягнуть скасування судового акта, не виявлено. У зв'язку з цим підстав для скасування оскаржуваної постанови Київського апеляційного адміністративного суду зі спору не вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 220, 2201, 223, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційні скарги Чернігівської митниці та прокуратури м. Києва залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 у справі № 2а-8899/12/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько