Справа № 806/1219/15
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Житомир справа № 806/1219/15

категорія 5.2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

представника позивача Луговського Ю.В.,

представника відповідача Меодушевського М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" до Житомирської митниці ДФС про скасування карток відмови та визнання протиправними і скасування рішень про коригування заявленої митної вартості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.11.2014 року № 101060000/2014/00443, від 03.12.2014 року № 101060000/2014/00447, № 101060000/2014/00446 та від 05.12.2014 року № 101060000/2014/00448 Житомирської митниці ДФС;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості від 28.11.2014 р. № 101060000/2014/300365/1, від 03.12.2014 року № 101060000/2014/300367/2 та № 101060000/2014/300369/2, від 05.12.2014 року № 101060000/2014/300370/2.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачу для митного оформлення товару були надані всі необхідні документи, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору.

Представник позивача заявлений позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов (а.с.111-115), пояснивши що оскаржувані рішення і картки відмови відповідають вимогам чинного законодавства. Житомирською митницею обґрунтовано використаний інформаційний метод визначення митної вартості товарів, зважаючи на розбіжності і ненадання декларантом належних документів у її підтвердження.

Проаналізувавши досліджені докази у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Встановлено, що 05.02.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна", Україна, (Покупець), та компанією " SIBUR International GmbH", Австрія, (Продавець), укладено контракт № ВО20-14-026.

Пунктом 1.1 цього контракту визначено, що його предметом є продаж Продавцем Покупцю поліпропіленової продукції.

Поставка товару буде виконуватись партіями. Кількість, асортимент і строки поставки кожної партії товару вказується в додаткових угодах, які є невід'ємною частиною даного контракту (п. 1.2, 1.3, 1.4 контракту № ВО20-14-026 від 05.02.2014 року).

На виконання вимог контракту, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна", Україна, (Покупець), і компанією " SIBUR International GmbH", Австрія, (Продавець), підписано ряд додаткових угод до контракту № ВО20-14-026 від 05.02.2014 року.

Матеріалами справи підтверджено, що з метою розмитнення поставленого позивачу компанією " SIBUR International GmbH", Австрія, товару 28 листопада 2014 року, 3 та 5грудня 2014 року подано до митного органу:

- електронну митну декларацію від 28.11.2014 року № 101060000/2014/018879 у режимі „ІМ 40 ДЕ" на митне оформлення товару: поліпропілен в первинних формах гранульований (марки РР Н030 GР/1, ТУ 2211-103-13, торгівельної марки "SIBUR", виробник ТОВ "Томскнефтехим" в кількості 21250 кг) (а.с. 116-117) та для підтвердження митної вартості такі документи: міжнародна товарно-транспортна накладна А № 413300 (а.с. 15), контракт № ВО20-14-026 від 05.02.2014 року (а.с.88-92); інвойс № AR-14.11/0862 від 26.11.2014 року (а.с. 20-21); платіжне доручення в іноземній валюті №166 від 17.11.2014 року (а.с. 27); інвойс № 3926 (а.с. 19) та інші;

- електронну митну декларацію від 03.12.2014 року № 101060000/2014/019205 у режимі „ІМ 40 ДЕ" на митне оформлення товару: поліпропілен в первинних формах гранульований (марки РР Н030 GР/1, ТУ 2211-103-13, торгівельної марки "SIBUR", виробник ТОВ "Томскнефтехим" в кількості 21250 кг) (а.с. 139-140) та для підтвердження митної вартості такі документи: міжнародна товарно-транспортна накладна А № 186726 (а.с. 30), контракт № ВО20-14-026 від 05.02.2014 року (а.с.88-92); інвойс № AR-14.12/0116 від 01.12.2014року (а.с. 31-32); платіжне доручення в іноземній валюті №166 від 17.11.2014 року (а.с. 27); інвойс № 3937 (а.с. 37) та інші;

- електронну митну декларацію від 03.12.2014 року № 101060000/2014/019222 у режимі „ІМ 40 ДЕ" на митне оформлення товару: поліпропілен в первинних формах гранульований (марки РР Н030 GР/1, ТУ 2211-103-13, торгівельної марки "SIBUR", виробник ТОВ "Томскнефтехим" в кількості 21250 кг) (а.с. 139-140) та для підтвердження митної вартості такі документи: міжнародна товарно-транспортна накладна А № 079988 (а.с. 51), контракт № ВО20-14-026 від 05.02.2014 року (а.с.88-92); інвойс № AR-14.12/0116 від 02.12.2014року (а.с. 53, 55); платіжне доручення в іноземній валюті №168 від 20.11.2014 (а.с. 65); інвойс № 3940 (а.с. 56) та інші;

- електронну митну декларацію від 05.12.2014 року № 101060000/2014/019453 у режимі „ІМ 40 ДЕ" на митне оформлення товару: поліпропілен в первинних формах гранульований (марки РР Н030 GР/1, ТУ 2211-103-13, торгівельної марки "SIBUR", виробник ТОВ "Томскнефтехим" в кількості 21250 кг) (а.с. 139-140) та для підтвердження митної вартості такі документи: міжнародна товарно-транспортна накладна А № 410868 (а.с. 70), контракт № ВО20-14-026 від 05.02.2014 року (а.с.88-92); інвойс № AR-14.12/0221 від 03.12.2014року (а.с. 68-69); платіжне доручення в іноземній валюті №168 від 20.11.2014 (а.с. 65); інвойс № 3943 (а.с. 80) та інші.

Визначення митної вартості товару декларант здійснив за основним методом - за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються.

Після реєстрації вказаних вище декларацій в електронній базі даних ЄАІС ДМСУ та початку здійснення митного контролю спрацювали критерії ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками Держмитслужби України - код 103-1 "Товар №1. Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товарів, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних ( аналогічних ) товарів. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують митну вартість товарів" (а.с. 118, 141, 146, 152).

Здійснюючи аналіз товаросупровідних документів відповідачем також було встановлено, що надані позивачем до митних декларацій документи містять розбіжності, а саме:

- в додатках до митної декларації від 28.11.2014 року № 101060000/2014/018879 наданий інвойс № AR-14.11/0862 від 26.11.2014 року, згідно наведеної в якому інформації, товар був проданий під зобов'язання, також відповідно до ст. 2 договору № ВО20-14-026 від 05.02.2014 року даний договір повинен супроводжуватись та доповнюватись загальними положеннями і умовами СІБУР Інтернешнл, які при здійсненні митного оформлення позивачем надані не були. Крім того, в платіжному дорученні № 166 від 17.11.2014 року (а.с. 27) зазначено, що позивач провів оплату коштів на рахунок продавця в сумі 51 000 EUR, проте згідно інвойсу № AR-14.11/0862 від 26.11.2014 року вартість того ж товару становить 25 500 EUR (а.с. 20-21);

- в додатках до митної декларації від 03.12.2014 року № 101060000/2014/019205 наданий інвойс № AR-14.12/0116 від 01.12.2014 року, згідно наведеної в якому інформації, товар був проданий під зобов'язання, також відповідно до ст. 2 договору № ВО20-14-026 від 05.02.2014 року даний договір повинен супроводжуватись та доповнюватись загальними положеннями і умовами СІБУР Інтернешнл, які при здійсненні митного оформлення позивачем надані не були. Крім того, в платіжному дорученні № 166 від 17.11.2014 року (а.с. 27) зазначено, що позивач провів оплату коштів на рахунок продавця в сумі 51 000 EUR, проте згідно інвойсу № AR-14.12/0116 від 01.12.2014 року вартість того ж товару становить 25 500 EUR (а.с. 31-32);

- в додатках до митної декларації від 03.12.2014 року № 101060000/2014/019222 наданий інвойс № AR-14.12/0116 від 02.12.2014 року, згідно наведеної в якому інформації, товар був проданий під зобов'язання, також відповідно до ст. 2 договору № ВО20-14-026 від 05.02.2014 року даний договір повинен супроводжуватись та доповнюватись загальними положеннями і умовами СІБУР Інтернешнл, які при здійсненні митного оформлення позивачем надані не були. Крім того, в платіжному дорученні № 168 від 20.11.2014 року (а.с. 65) зазначено, що позивач провів оплату коштів на рахунок продавця в сумі 51 000 EUR, проте згідно інвойсу № AR-14.12/0116 від 02.12.2014 року вартість того ж товару становить 25 500 EUR (а.с. 53, 55);

- в додатках до митної декларації від 05.12.2014 року № 101060000/2014/019453 наданий інвойс № AR-14.12/0221 від 03.12.2014 року, згідно наведеної в якому інформації, товар був проданий під зобов'язання, також відповідно до ст. 2 договору № ВО20-14-026 від 05.02.2014 року даний договір повинен супроводжуватись та доповнюватись загальними положеннями і умовами СІБУР Інтернешнл, які при здійсненні митного оформлення позивачем надані не були. Крім того, в платіжному дорученні № 168 від 20.11.2014 року (а.с. 65) зазначено, що позивач провів оплату коштів на рахунок продавця в сумі 51 000 EUR, проте згідно інвойсу № AR-14.11/0221 від 03.12.2014 року вартість того ж товару становить 25 500 EUR (а.с. 68-69).

Відповідно до ст.361 МК України однією з цілей системи управління ризиками є визначення обсягу процедур митного контролю. Контроль правильності визначення митної вартості товарів є однією з таких процедур.

Не погоджуючись із визначеною декларантом митною вартістю товарів у вантажно-митних деклараціях, митним органом запропоновано позивачу додатково надати документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки по сплаті комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації (оплата за попереднє оформлення, балансові документи, тощо); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; копію митної декларації країни відправлення; інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи, які можуть бути використані для підтвердження заявленої у декларації митної вартості (а.с.119, 142, 147,153), які надані не були (а.с.120, 142, 147, 154), що не заперечується позивачем.

У зв'язку із ненаданням позивачем зазначених додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів під час їх митного оформлення відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів від 28.11.2014 року № 101060000/2014/300365/1 (а.с. 16), від 03.12.2014 року № 101060000/2014/300367/2 (а.с. 39) та № 101060000/2014/300369/2 (а.с. 52), від 05.12.2014 року № 101060000/2014/300370/2 (а.с. 72), кожним з яких скориговано ціну товару в сторону її завищення та на підставі яких відмовив у митному оформленні (випуску) товарів, оформивши картки відмови від 28.11.2014 року № 101060000/2014/00443 (а.с. 177-178), від 03.12.2014 року № 101060000/2014/00447 та № 101060000/2014/00446 (а.с. 47-48, 59-60) та від 05.12.2014 року № 101060000/2014/00448 (а.с. 73-74).

У вказаних рішеннях відповідач зазначив, що митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині другій ст. 53 МК України, подані для митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Крім того, документи, зазначені у с. 2 ст. 53 МКУ, та інші документи, подані для митного оформлення містять розбіжності, а саме: згідно інформації наведеної в інвойсах товар був проданий під зобов'язання, також відповідно до умов договору, даний договір повинен супроводжуватись та доповнюватись загальними положеннями і умовами Сібур Інтернешнл, хоча дані при митному оформленні не подавались, а також, відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 МК України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару.

За інформацією, яка наявна у митного органу, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів.

Разом з тим, відповідачем проведено процедуру консультації з декларантом, з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товару на підставі інформації, яка наявна у декларанта та у митного органу, про що зазначено у графі 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів.

За результатами проведеної консультації встановлено митну вартість товару, яка визначена за методом 2б та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях - на основі МД № 807100000/2014/047670 від 17.11.2014 року (а.с. 179) для декларацій № 101060000/2014/018879 від 28.11.2014 року, № 101060000/2014/019205 від 03.12.2014 року та на основі МД № 807100000/2014/048308 від 20.11.2014 року (а.с. 180) для декларації № 101060000/2014/019453 від 05.12.2014 року, з урахуванням коригувань на обсяг партії подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. За інформацією, яка наявна у митного органу, вартість подібних (аналогічних) товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів.

Стосовно визначення митної вартості по митній декларації № 101060000/2014/019222 03.12.2014 року, то відповідно до результатів проведеної консультації встановлено, що методи 2а та 2б не можуть бути застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в та 2г - в зв'язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях: на основі МД № 807100000/2014/047670 від 17.11.2014 року (а.с. 179) , з урахуванням опису товару, кількості товару, що відповідає принципам і критеріям, визначеним Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Джерело інформації: інформація цінової бази ЄАІС ДМСУ щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, Митний кодекс України.

В подальшому на підставі оспорюваних рішень про коригування митної вартості товару було проведено митне оформлення товару по митним деклараціям № 101060000/2014/018935 від 28.11.2014, № 101060000/2014/019237 від 03.12.2014 року, № 101060000/2014/019238 від 03.12.2014 року та № 101060000/2014/019489 від 05.12.2014 року відповідно до вимог п. 7 ст.55 розділу ІІІ МК України зі сплатою митних платежів шляхом забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

Вирішуючи, з урахуванням наведеного, спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ч. 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

П. 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто митниця має повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності визначення митної вартості товару, однак такі повноваження мають бути реалізовані лише за наявності обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Досліджені докази свідчать, що під час митного контролю у відповідача виникли обґрунтовані сумніви щодо вартості імпортованого товару.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що під час контролю за правильністю визначення митної вартості товару була проаналізована інформація, що містилась у товаросупровідних документах, наданих до митного оформлення, цінова інформація на подібні/ідентичні товари, що ввозились на митну територію України, після аналізу яких виникли сумніви стосовно заявленої декларантом митної вартості.

Судом встановлено, що відповідач запропонував декларанту надати письмові документи для підтвердження митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, декларантом митному органу не були надані додаткові документи, які підтверджують числові значення складової митної вартості заявленого товару.

За таких обставин, коли декларантом не виконано поставлені вимоги, то відповідач, відповідно до митного законодавства, обґрунтовано прийняв оскаржувані рішення та картки відмови в митному оформленні. При цьому, встановивши невідповідність задекларованої позивачем вартості товару вартісному рівню того ж товару, який ввозився на митну територію України, відповідач правомірно дійшов висновку про неможливість у даному випадку застосування методу визначення митної вартості за ціною договору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає прийняті рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації правомірними, а позовні вимоги про їх скасування - необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи відмову в задоволенні позову та приписи ст.ст. 87, 94 КАС України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з позивач належить стягнути на користь Державного бюджету України судові витрати, що складаються із судового збору, у розмірі 1644,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" на користь Державного бюджету України судові витрати, що складаються із судового збору, у розмірі 1644,30 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 14 липня 2015 р.