Справа № 804/4384/15
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2015 рокусправа № 804/4384/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю Бишевської Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року у справі № 804/4384/15 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив: визнати незаконним та скасувати наказ МВС України від 27.02.2015р. № 338 о/с у частині скасування наказу МВС України від 15.03.2012р. №256 о/с у частині скасування наказу МВС України від 30.12.2010р. №2238 о/с щодо звільнення ОСОБА_2 з посади проректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (ДДУВС) з економічних питань та ресурсного забезпечення за п.45 «д» (у порядку дисциплінарного стягнення) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та поновлення ОСОБА_2 на посаді проректора ДДУВС з економічних питань та ресурсного забезпечення.

Позов обґрунтовувався неправомірністю оскарженого наказу, оскільки сам факт скасування судового рішення, на підставі якого позивача було поновлено на посаді проректора ДДУВС з економічних питань та ресурсного забезпечення, не є достатньою правовою підставою для прийняття спірного наказу, яким скасовано наказ щодо звільнення позивача з посади проректора ДДУВС з економічних питань та ресурсного забезпечення за п.45 «д» (у порядку дисциплінарного стягнення). Позивач вказував на те, що оскільки судами апеляційної та касаційної інстанції при розгляді справи за його позовом про поновленні на роботі не було вирішено питання щодо повороту виконання постанови суду, якою його поновлено на посаді, то відповідач не мав право самостійно видавати наказ про скасування попереднього наказу, яким його фактично було поновлено на посаді. Крім цього, позивач посилався на те, що дії МВС щодо видання спірного наказу МВС від 27.02.2015р. №338 о/с фактично порушують положення ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено що нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, оскільки скасування цим наказом наказу від 15.03.2012р. №256 о/с, в частині поновлення позивача на посаді, фактично поновлюється дія іншого наказу - наказу про звільнення позивача з посади. Також позивач вказував на порушення відповідачем положень ст..61 Конституції України, так як позивача фактично повторно притягнуто до юридичної відповідальності одного виду (дисциплінарної) за одне й те саме правопорушення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована встановленими обставинами справи, які свідчать про те, що спірний наказ видано відповідачем на виконання судових рішень (рішення суду апеляційної та касаційної інстанції), якими скасовано постанову суду першої інстанції щодо поновлення позивача на посаді та на підставі якої був виданий наказ від 15.03.2012р. №256 о/с, який і скасовано оскарженим наказом від 27.02.2015р. №338 о/с. Суд першої інстанції вказав на те, що видання наказу на виконання судових рішень не свідчить про порушення відповідачем вимог чинного законодавства. Суд також зазначив про те, що у спірному випадку неможливо стверджувати те, що має

місце подвійне притягнення позивача до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, оскільки оскаржений наказ винесено на виконання судового рішення, яке набрало законної сили та ним не було звільнено позивача з посади проректора ДДУВС з економічних питань та ресурсного забезпечення.

Не погодившись із вказаною постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами, якими обґрунтовувався заявлений позов. На думку заявника апеляційної скарги судом першої інстанції не надано належної правової оцінки підставам заявленого позову та взагалі залишено без уваги доводи позивача щодо порушення відповідачем положень ст..58 Конституції України.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені судом обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що 30.12.2010 року наказом Міністерства внутрішніх справ України № 2238 о/с звільнено за п. 45 «д» ( у порядку дисциплінарного стягнення) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ підполковника міліції ОСОБА_2 з посади проректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з економічних питань та ресурсного забезпечення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2012 року у справі № 2а/0470/3175/11 адміністративний позов ОСОБА_2 до відповідача-1 Міністерство внутрішніх справ України, відповідача-2 Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ про визнання протиправними та скасування наказів задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ МВС України від 30.12.2010 року № 2238 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 з посади проректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з економічних питань та ресурсного забезпечення за п. 45 «д» (у порядку дисциплінарного стягнення) Положення, поновлено підполковника міліції на службі в органах внутрішніх справ на посаді проректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з економічних питань та ресурсного забезпечення.

На виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду, яка в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді проректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з економічних питань та ресурсного забезпечення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць звернута до негайного виконання, МВС України винесено наказ від 15.03.2012р. № 256 о/с, яким скасовано наказ МВС України від № 2238 о/с в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_2 з посади проректора ДДУВС з економічних питань та ресурсного забезпечення за пунктом 45 «д» (у порядку дисциплінарного стягнення) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ; поновлено підполковника міліції ОСОБА_2 на службі в ОВС на посаді проректора ДДУВС з економічних питань та ресурсного забезпечення.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012 р. у справі № 2а/0470/3175/11 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2012 року скасовано; позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання протиправним та скасування наказу ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 22.02.2011 року № 11 о/с в частині відкликання ОСОБА_2 з чергової відпустки; стягнення з Міністерства внутрішніх справ України та Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (солідарно) на користь ОСОБА_2 компенсації заподіяної моральної шкоди у сумі 218400,00 грн.; визнання протиправними дій МВС України про призначення службового розслідування, за результатами якого міністром МВС України 22.12.2010 року затверджено "Висновок службового розслідування за фактами порушень службової дисципліни працівниками Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ", як такі, що порушують строки проведення службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності, встановлені ст. ст. 14, 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та п. 9 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України; визнання незаконним та скасування наказу в.о. ректора ДДУВС № 13 від 26.01.2011 року в частині зниження ОСОБА_2 премії зі 100% до 50 % залишено без розгляду; в задоволені решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.02.2013 року (провадження № К/9991/62409/12) касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі залишено без змін.

На підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012 року, винесеної у справі № 2а/0470/3175/11, та ухвали Вищого адміністративного суду України від 27.02.2013 року у справі № К/9991/62409/12, МВС України винесено наказ від 27.02.2015 року № 338 о/с, яким скасовано наказ МВС України від 15.03.2012 року № 256 о/с у частині скасування наказу МВС України від 30.12.2010 року № 2238 о/с щодо звільнення підполковника міліції ОСОБА_2 з посади проректора ДДУВС з економічних питань та ресурсного забезпечення за пунктом 45 «д» (у порядку дисциплінарного стягнення) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ та поновленняйого на посаді проректора ДДУВС з економічних питань та ресурсного забезпечення.

Отже, встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що наслідком винесеної постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2012 року у справі № 2а/0470/3175/11 було винесення наказу від 15.03.2012р. № 256 о/с, яким скасовано наказ МВС України від № 2238 о/с в частині, поряд із тим зазначена постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду була скасована постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012 року, яка є такою, що набрала законної сили та підлягає виконанню, що в свою чергу стало підставою для скасування наказу, винесеного на підставі скасованого рішення суду, шляхом винесення наказу від 27.02.2015 року № 338 о/с.

Встановивши такі обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав стверджувати про порушення відповідачем вимог чинного законодавства при винесення оскарженого наказу, оскільки такий наказ видано на виконання судового рішення, яке набрало законної сили. При цьому, суд першої інстанції правильно вказав на безпідставність доводів позивача відносного того, що прийняттю спірного наказу мало передувати вирішення питання щодо повороту виконання судового рішення, оскільки такий правовий інститут як поворот виконання судового рішення запроваджений з метою усунення негативних наслідків для відповідача. Суд правильно виходив з того, що у спірних правовідносинах будь-яких негативних наслідків для відповідача не настало, у зв'язку з чим відсутні і підстави для вирішення питання про поворот виконання судового рішення.

Правильну правову оцінку суд першої інстанції надав і доводам позивача щодо подвійного притягнення до юридичної відповідальності. Так, суд обґрунтовано вказав на те, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2010 року № 2238 о/с ОСОБА_2 звільнено за п. 45 «д» (у порядку дисциплінарного стягнення) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ з посади проректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з економічних питань та ресурсного забезпечення, в той час як оскаржуваний наказ від 27.02.2015 року № 338 о/с винесено на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2012 року у справі №2а/0470/3175/11, яка підлягає виконанню як така, що набрала законної сили, та винесений з приводу скасування наказу МВС України від 15.03.2012 року № 256 о/с у частині скасування наказу МВС України від 30.12.2010 року № 2238 о/с, а не звільнення ОСОБА_2 з посади проректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з економічних питань та ресурсного забезпечення.

Необґрунтованими колегія суддів вважає і доводи позивача відносно невідповідності дій МВС щодо видання оскарженого наказу положенням ч.1 ст.58 Конституції України відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Зазначаючи про порушення конституційної норми позивач вказує на те, що наказ про його звільнення (від 30.12.2010р. №2238 о/с) є нормативно-правовим актом, дія якого фактично відновлюється із прийняттям оскарженого наказу. З такими доводами позивача колегія суддів не погоджується з огляду на наступне. Нормативно-правовий акт за своєю правовою природою - це загальнообов'язкове офіційне рішення спеціально уповноваженого суб'єкта, прийняте в певному порядку, яке встановлює нові правові норми, змінює або скасовує вже наявні, оприлюднене у встановленому порядку та стосується не визначеного кола осіб. У свою чергу, накази про звільнення з роботи (поновлення) є правовими актами індивідуальної дії, які стосуються конкретної особи, а відповідно і породжують лише для цієї особи певні правові наслідки. Таким чином, твердження позивача про те, що наказ про звільнення з посади є нормативно-правовим актом, з наслідками передбаченими ч.1 ст.58 Конституції України, є помилковим.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року у справі № 804/4384/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 13.07.2015 р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська