Справа № 810/1862/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 липня 2015 року м. Київ 810/1862/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., за участю секретаря судового засідання: Волощук Л.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача - 1 - не з'явились,

представника відповідача - 2 - Ткачук Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Національного університету державної податкової служби України про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до в.о. ректора Національного університету державної податкової служби України Пашка Павла Володимировича,

Національного університету державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування наказу та поновлення на посаді

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до в.о. ректора Національного університету державної податкової служби України Пашка Павла Володимировича, Національного університету державної податкової служби України про (з урахуванням заяви від 19.05.2015 про зміну предмeту позову) визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу від 27.03.2015 № 406 "Про рішення щодо висновків службового розслідування" та поновлення на службі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 відкрито провадження в адміністративній справі № 810/1862/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 08.07.2015 представником Національного університету державної податкової служби України було заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обгрунтування доводів вказаного клопотання представник Національного університету державної податкової служби України зазначив, шо відповідно до довідки від 26.05.2015 вих. № 14/02-70 позивач ОСОБА_1 станом на 26.05.2015 проходить службу у Національному університеті державної податкової служби України. Наказ про звільнення позивача відповідачем не видавався та не оголошувався.

Таким чином, позовна вимога щодо поновлення позивача на займаній посаді не може бути розглянута, оскільки факту звільнення такої особи з органів внутрішніх справ не існує в правовій площіні.

Щодо вимоги позивача про скасування в частині наказу від 27.03.2015 № 406 "Про рішення щодо висновків службового розслідування" представник зазначив, що даний документ ніяким чином не порушує права та законні інтереси позивача і не несе жодних правових наслідків, оскільки є лише зовнішнім виявом бачення надзвичайної події, що сталася 02.02.2015 в університеті.

Таким чином, на думку представника Національного університету державної податкової служби України у справі № 810/1862/15 відсутній предмет спору, а отже відсутні спірні правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а відтак на дану справу не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Позивач та представники позивача заперечували проти задоволення вказаного клопотання з мотивів його необгрунтованості.

Розглянувши доводи зазначеного клопотання, заслухавши думку сторін, суд дійшов висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Стаття 157 Кодексу адміністративного судочинства України містить виключний перелік підстав за наявності яких суд може закрити провадження у справі.

Пукнт 1 частини першої статті 157 визначає, що суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У розумінні пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Зазначеною нормою публічну службу визначено через види служби, перелік яких не є вичерпним.

Одне з основних завдань адміністративного суду у вирішенні спорів, що виникають з відносин публічної служби, - це захист гарантованого частиною другою статті 38 Конституції України права рівного доступу громадян до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини другої статті 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Статус державних службовців, які працюють у державних органах та їх апараті, визначено в Законі України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Статтею 1 Закону № 3723-ХІІ дано визначення державної служби в Україні як професійної діяльності осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Це поняття має бути базовим визначенням для публічної служби у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки саме з цього визначення випливають основні ознаки публічної служби (діяльність у державних органах та їх апараті; перебування фізичної особи на посаді в цих органах та їх апараті; діяльність, спрямована на виконання завдань і функцій держави; одержання заробітної плати за рахунок державних коштів), притаманні всім складовим публічної служби, про що йдеться в пункту 15 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, процесуальна норма пункту 2 частини другої статті 17 Кодексу адміністартивного судочинства України вказує на стадійність публічної служби. До першої стадії необхідно віднести спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, до другої - її проходження, а до третьої - звільнення з публічної служби.

Отже, з метою визначення належності спорів із приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби до адміністративної юрисдикції необхідно встановити, чи дійсно цей спір стосується публічної служби в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а для цього слід використовувати наведене визначення поняття публічної служби та його ознаки.

Суд звертає увагу, що відносини, які є предметом спору у цій справі, пов'язані з проходженням публічної служби позивачем-лейтенантом податкової міліції на посаді заступника начальника курсу факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Національного університету ДПС України.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Аналізуючи в сукупності викладені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що діяльності позивача на посаді заступника начальника курсу факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Національного університету ДПС України притаманні всі ознаки публічної служби, а отже спір, який виник під час її проходження позивачем, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що, в свою чергу, спростовує доводи, якими відповідач обґрунтовує необхідність закриття провадження у цій справі.

Крім того, посилання представника Національного університету державної податкової служби України на відстуність предмету спору не змінює підвідомчості вказаного спору та не є підставою для закриття провадження у справі згідно з положеннями статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, підстави для закриття провадження у справі відсутні, а отже у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 49, 156, 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника Національного університету державної податкової служби України про закриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути викладені в апеляційній чи касаційній скарзі на постанову суду.

Суддя Панова Г. В.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 13.07.15