Справа № 320/5977/14-а
Суддя: Колодіна Л. В.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 09.07.2015
Справа № 320/5977/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

при секретарі Арифовій Л.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа: Комунальне підприємство «Водоканал» Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання протиправним і незаконним рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області № 14 від 10.01.2014 року та його скасуванні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним і незаконним рішення Мелітопольської міської ради № 14 від 10.01.2014 року та просив його скасувати.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 10.01.2014 року відповідачем по справі було прийнято рішення №14, у відповідності до якого затверджено науково обґрунтовані нормативи питного водопостачання та норми питомого водоспоживання населення міста Мелітополь та витрату чинності окремих рішень виконавчого комітету Мелітопольської міської ради.

Позивач вказує, що з оскаржуваного рішення вбачається, що при його винесенні відповідач керувався положеннями ЗУ "Про питну воду та питне водопостачання", ЗУ "Про місцеве самоврядування", Постановою КМУвід 25.08.2004 р. №1107 «Про затвердження порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання", рішення Мелітопольської міської ради від 30.03.2012 року "Про затвердження міської програми "Розробка нормативів питного водопостачання на 2012 р".

У відповідності до резолютивної частини оскаржуваного рішення відповідач затвердив науково - обґрунтовані нормативи питного водопостачання, норми питомого водоспоживання для населення з 01.05.2014 року (п.1 рішення), зобовязав КП "Водоканал":

- забезпечити необхідні обсяги постачання населенню питної води у відповідності із затвердженими нормативами питного водопостачання, населення;

- проводити розрахунки за надані населенню послуги з постачання питної води і водовідведення у житловому фонді, не обладнаному засобами будинкового або квартирного обліку води за встановленими нормами питомого водоспоживання населенням;

- за наявності справних та своєчасно повірених засобів обліку питної води розрахунки за надані послуги проводити виключно за показаннями цих засобів обліку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що зокрема, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобовязані діяти у спосіб, що визначені Конституцією України та Законами України. Тобто повноваження зазначених осіб у відповідності до Конституції України визначені самою Конституцією та саме Законами.

Конституція України не містить повноважень міської ради затверджувати науково-обгрунтовані нормативи питного водопостання, норми питомого водоспоживання.

Положеннями ст. 25 закону України "Про місцеве самоврядування" встановлено, що, зокрема, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

До виключеної компетенції міських рад вищевказаним законом віднесено ряд повноважень, які зазначені у ст. 26. Серед цих повноважень відсутні повноваження із прийняття оскаржуваного рішення у зазначеній частині. Вони не передбачають повноважень Відповідача приймати рішення про затвердження науково-обгрунтовані нормативи питного водопостання, норми питомого водоспоживання.

Статтею 2 Закону "Про питну воду та питне водопостачання" встановлено, що його дія поширюється на всі суб'єкти господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об'єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, а також на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води, станом джерел та систем питного водопостачання, а також споживачів питної води.

З наведеного цитування вбачається, що цей закон регулює суспільні відносини, учасником яких, зокрема, є орган місцевого самоврядування з регулювання, нагляду та контролю за якістю питної води тощо.

Статтею 13 зазначеного закону встановлені повноваження органів місцевого самоврядування у сфері питної води та питного водопостачання серед яких повноваження із затвердження науково-обгрунтованих нормативів питного водопостачання, норми питомого водоспоживання відсутні.

Таким чином, у відповідності до Конституції України, та законів України, якими керувався Відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення його повноважень із затвердження науково-обгрунтованих нормативів питного водопостачання, норми питомого водоспоживання відсутні, що безумовно свідчить про незаконність оскаржуваного рішення.

Таким чином, позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає вимогам діючого законодавства.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що проживає в кв.№ 49 по вул.Гоголя, 132 у м.Мелітополі. Договір с КП «Водоканал» не укладав, однак вважає, що між ним та третьою особою склалися договірні відносини, як по споживанню води, так і по оплаті. Крім того, позивач пояснив, що оплату за споживання води він не здійснював та не здійснює, т.я. нарахування не проводиться.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову та надав письмові заперечення, згідно яких технологічні нормативи використання питної води розробляються кожним підприємством питного водопостачання, погоджуються з обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та затверджуються органами місцевого самоврядування. Порядок розроблення та затвердження технологічних нормативів використання питної води встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Постановою КМУ від 25 серпня 2004р. № 1107 «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання» визначається вимоги до розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання при нормальному функціонуванні систем питного водопостачання. Пунктом 4 даної Постанови передбачено, що нормативи питного водопостачання у конкретному населеному пункті розробляються та науково обґрунтовуються згідно з Методикою визначення нормативів питного водопостачання населення спеціалізованими науково-дослідними організаціями на замовлення місцевих адміністрацій або органів місцевого самоврядування та затверджуються ними після погодження з місцевими органами виконавчої влади з питань охорони здоров'я, охорони навколишнього природного середовища та водного господарства. Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27.09.2005 № 148 затверджена методика визначення нормативів питного водопостачання населення. Відповідно до п. 1.2 Методики, методика призначена для визначення науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання населення у конкретних населених пунктах з метою встановлення необхідних обсягів постачання питної води, а також для планування господарської діяльності підприємств питного водопостачання. Рішенням 21 сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VI скликання від 30.03.2012р №4/13 була затверджена міська програма «Розробка нормативів питного водопостачання на 2012рік» якою обумовлено необхідність визначення розрахункової кількості питної води, яка необхідна для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб однієї людини протягом доби у м. Мелітополі (копія додається).

Управлінням комунального господарства Мелітопольської міської ради Запорізької області було укладено договір від 31.05.2012р №59 зі спеціалізованою організацією Київським університетом управління та підприємництва «Про науково дослідну роботу». 20.05.2013р Київським університетом управління та підприємництва (спеціалізованою організацією) було затверджено звіт про науково дослідницьку роботу розрахунку нормативів питного водоспоживання населення міста Мелітополь, далі розрахунок(копія додається). В подальшому цей розрахунок був погоджений з :

1. Департаментом екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації;

2.Запорізьким регіональним управлінням водних ресурсів;

3.Головним державним санітарним лікарем міста Мелітополь

10.01.2014 рішенням 47 сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області було № 14 «Про затвердження науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання та питного водоспоживання населення міста Мелітополя та втрату чинності рішень виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 11.05.2006№95, від 10.08.2006 №161/1, від 24.04.2008 №95/2, від 17.02.2012 №36» затверджено науково обґрунтовані нормативи питного водопостачання та питного водоспоживання населення міста Мелітополя (копія додається).

Рішення 47 сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VI скликання від 10.01.2014 № 14 «Про затвердження науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання та питного водоспоживання населення міста Мелітополя та втрату чинності рішень виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 11.05.2006 №95, від 10.08.2006 №161/1, від 24.04.2008 №95/2, від 17.02.2012 №36» було опубліковане в офіційному друкованому виданні «Новий день» номер від 22.01.2014р та опубліковано на офіційному сайті міськрайонної газети «Новий день» 16.01.2014р.

1. При досліджені інститутом не були враховані показники кількості води, яка відпущена населенню в попередні 3 роки.

Зі ствердженням не можливо погодитись, оскільки, Таблиця 6 розрахунку містить баланс водоспоживання по місті Мелітополю за 2010-2012 р.р. та план на 2013 рік затвердженого директором КП «Водоканал» (стр.33 розрахунку).

2. При складані звіту та проведенні відповідних розрахунків дані квартирних лічильників не було враховано взагалі, та за останні три роки зокрема.

Твердження позивача спростовується наступним, усі квартирні показники враховані у розрахунки згідно актів обстеження багатоквартирних будинків (додатки на стр 52 -143 розрахунку).

3. Вимірювання виконуються цілодобово упродовж двох тижнів у най характерні для обсягів водопостачання період (літо, зима). Вибіркові прикладні вимірювання фактичного водоспоживання не проводились взагалі.

Твердження позивача спростовується наступним, літній та зимовий період враховані у розрахунках згідно актів обстеження багатоквартирних будинків (додатки на стр. 52 143 розрахунку).

4. У звіті відсутній аналіз існування у кожному окремому будинку споживачів, які не є населенням та відомості про врахування їх водоспоживання у загально будинковому водоспоживанні.

Твердження позивача спростовується наступним, усі показники водоспоживання субабонентів відображено у актах обстеження багатоквартирних будинків (додатки на стр. 52 143 розрахунку);

5. Звіт не має будь яких розрахунків, у тому числі, тих, що мають характер методів математичної статистики.

Твердження позивача спростовується наступним, розрахунки математичної статистики перераховані у п. 5 розрахунку «Вибіркові вимірювання водоспоживання населення у житловому фонді різного благоустрою» (стр. 14- 31 розрахунку);

6. КП «Водоканал» не володіє відомостями щодо споживачів.

Твердження позивача спростовується наступним, данні про чисельність населення м. Мелітополь у таблиці №1 розрахунку були отримані з бази даних контрагентів яку має підприємство «Водоканал» у своєму розпорядженні та зареєстрована у базі персональних даних за №1981 від 14.12.2011р;

7. Таблиці звіту не містять періоду, за який водоспоживання визначене, що унеможливлює використання цих даних для будь яких розрахунків.

Твердження позивача спростовується наступним, Літній та зимовий період у розрахунок норми водоспоживання враховувався за період 90 днів по загальної кількості 15 багатоквартирних будинків згідно актів обстеження фактичного водоспоживання у житловому фонді м. Мелітополь ( стр. 144- 157).

Представник третьої особи ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив суду, що за адресою, вказаною позивачем, нарахування за споживання води КП «Водоканал» не проводилося, оскільки за даною адресою проживаючі особи відсутні. Представник ОСОБА_4 також вважає, що предмет спору відсутній, т.я. з боку позивача сплати за водоспоживання не проводилося, та починаючи з 2013 року нарахувань за цю послугу також не було. Сам позивач не звертався з проханням чи з вимогою до КП «Водоканал» про укладання договору та ніяких вимог до позивача з боку КП «Водоканал» не було висунуто.

Суд, заслухав пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним відмовити позивачу в задоволені вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні було встановлено, що 10.01.2014 року Мелітопольською міською радою було прийнято рішення №14, у відповідності до якого затверджено науково обґрунтовані нормативи питного водопостачання та норми питомого водоспоживання населення міста Мелітополь та витрату чинності окремих рішень виконавчого комітету Мелітопольської міської ради /а.с.7-8/.

В основу цього рішення Відповідачем покладено звіт про науково-дослідну роботу за договором №59 від 31.05.2012 року. Звіт виконано Київським університетом управління та підприємництва /а.с.10-34/.

Рішенням 21 сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VI скликання від 30.03.2012р №4/13 була затверджена міська програма «Розробка нормативів питного водопостачання на 2012рік» якою обумовлено необхідність визначення розрахункової кількості питної води, яка необхідна для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб однієї людини протягом доби у м. Мелітополі /а.с.68-69/.

Управлінням комунального господарства Мелітопольської міської ради Запорізької області було укладено договір від 31.05.2012р №59 зі спеціалізованою організацією Київським університетом управління та підприємництва «Про науково дослідну роботу» /а.с.70-73/.

20.05.2013р Київським університетом управління та підприємництва (спеціалізованою організацією) було затверджено звіт про науково дослідницьку роботу розрахунку нормативів питного водоспоживання населення міста Мелітополь, далі розрахунок /а.с.74-75/.

Рішення 47 сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VI скликання від 10.01.2014 № 14 «Про затвердження науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання та питного водоспоживання населення міста Мелітополя та втрату чинності рішень виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 11.05.2006№95, від 10.08.2006 №161/1, від 24.04.2008 №95/2, від 17.02.2012 №36» було опубліковано в офіційному друкованому виданні «Новий день» номер від 22.01.2014р та опубліковано на офіційному сайті міськрайонної газети «Новий день» 16.01.2014р. /а.с.77-80/.

Згідно відповіді Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 10.02.2015 року № 8/9-288-15 вказано, що виконання розрахунків нормативів водопостачання може виконувати наукова організація, що спеціалізується у сфері водопостачання та водовідведення та має відповідної кваліфікації працівників /а.с.154/.

Згідно відповіді від 19.06.2014 року №53/04-44-8 ВК Мелітопольської міської ради повідомляє, що у бюджеті м. Мелітополя на 2014 рік фінансування КП «Водоканал» заходів із забезпечення необхідних обсягів постачання населенню питної води у відповідності із затвердженими нормативами питного водопостачання населення - не передбачено /а.с.156/.

Згідно відповіді КП «Водоканал», споживання з підземних джерел м. Мелітополя на 2014 рік складає 11 457 383 куб. м/рік /а.с.159/.

Згідно листа КП «Водоканал»від 01.07.2015 року № 781 вбачається, що договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення квартири житлового будинку з абонентом ОСОБА_1, який мешкає АДРЕСА_1 - не укладений /а.с.197/.

Крім того, представник третьої особи надав суду розрахунки, згідно яких у АДРЕСА_2 зареєстрована одна особа: ОСОБА_5 Однак, нарахування КП «Водоканал» з 01.01.2013 року та по 01.01.2015 року відсутні.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені безпосередньо цим рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.04.2012 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Санофі-Авентіс Франція» до Міністерства охорони здоров'я України, треті особи - Державне підприємство «Державний фармакологічний центр Міністерства охорони здоров'я України», Відкрите акціонерне товариство «Фармак», Компанія «ОСОБА_6 Лімітед», Компанія «Новахім Індастріз Лімітед», про визнання протиправними та скасування рішень.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на вищевикладене, у цьому спорі, насамперед підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивачів з боку відповідача (внаслідок прийняття оскаржуваного рішення).

Враховуюче вищевикладене та обставини справи, суд вважає, що в судовому засіданні не був встановлений факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача ОСОБА_1 з боку відповідача (внаслідок прийняття оскаржуваного рішення).

Суд не може взяти до уваги твердження позивача про те, що між ним та КП «Водоканал» склалися відносини по споживанню та оплаті за воду, оскільки сам позивач пояснив, що плату за споживання води не проводив, договір не укладав, розрахунки, які містять інформацію про відсутність проживаючих осіб - в судовому порядку не оскаржував, із заявами, скаргами, вимогами до КП «Водоканал» не звертався.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів та з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваним рішенням відповідача безпосередньо порушені його права, свободи чи інтереси в публічно-правових відносинах, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Таким чином, суд вважає що дії відповідача не суперечать нормам діючого законодавства.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 11, 17-19, 69-71, 99, 158, 159, 161, 160, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа: Комунальне підприємство «Водоканал» Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визнання протиправним і незаконним рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області № 14 від 10.01.2014 року та його скасуванні - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В.Колодіна