Справа № 2-а-3099/11
Суддя: Чепурко В. О.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3099/11
№ провадження 6-а/738/6/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чепурко В.О.,

секретаря судового засідання Мойсієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду, в якому ставиться питання про зміну способу і порядку виконання постанови по справі №2-а-3099/11 на підставі якої було видано виконавчий лист Менського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2012 року шляхом стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Менської РДА на користь ОСОБА_2нараховану, але не виплачену суму грошової допомоги в розмірі 3462,00 грн.. Мотивуючи тим, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», судові рішення у справах, повязаних з соціальними виплатами, які мають зобовязальний характер щодо проведення таких виплат, не належать до зазначених у згаданій статті видів рішень, що унеможливлюють їх виконання без зміни його способу. Посилаючись на положення ст. 263 КАСУ зазначає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натрі, стихійне лихо, тощо) державний виконавець може звернутися до суду із поданням, а сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Дана норма закону не носить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну и встановлення способу і порядку виконання судового рішення, підставою є обставини, що роблять виконання судових рішень неможливими. Зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобовязального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу та порядку виконання судового рішення. В даному випадку вбачається наявність обставин, що перешкоджають належним чином виконати рішення суду по адміністративній справі ускладнюють його виконання, або роблять неможливим. Таким чином, у випадку зміни способу та порядку виконання постанови по справі №2-а-3099/11 на підставі якої було видано виконавчий лист Менського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2012 року шляхом стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Менської РДА на користь ОСОБА_2, нараховану, але не виплачену суму грошової допомоги у розмірі 3462,00 грн., вказана постанова суду буде гарантовано виконана.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, просить справу розглянути без її участі.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення в судове засідання не зявився, надали заперечення на подання, в якому просять справу розглянути без участі їхнього представника та відмовити у задоволенні подання про зміну способу та порядку виконання постанови суду з тих підстав, що виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з рахунку такого державного органу може бути здійснене лише у разі наявності відповідних державних призначень такому державному органу, а саме для виконання рішення суду. У разі відсутності у державного органу таких бюджетних призначень виконання рішення суду про стягнення коштів з такого державного органу має здійснюватися за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. В даному випадку витрати, повязані з виконанням судових рішень, відсутні в бюджетних призначеннях, додаткових асигнувань на рахунки Управління соціального захисту населення не надходило, до того ж кошторисом Управління видатки не передбачені.

Відповідно до ч.2 ст. 264 КАСУ неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАСУ розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється ( ч.1 ст. 41 КАСУ).

Дослідивши матеріали подання та матеріали справи №2-а-3099/11, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Менського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2011 року, позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації про визнання дій відповідача протиправними, зобовязання провести перерахунок, виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії інваліду 3 групи задоволено. Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації щодо відмови здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - протиправними. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії інваліду 3 групи за 2010 рік, відповідно до статті 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат на момент виплати з урахуванням фактично виплачених сум (а.с.12).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2012 року апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації Чернігівської області залишено без задоволення, постанову Менського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2011 року залишено без змін (а.с.20-21).

23 листопада 2012 року Менським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист.

05 грудня 2012 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Розпорядженням начальника управління від 11 червня 2013 року заявнику ОСОБА_4 призначено відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2010 рік щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, з урахуванням сум, виплачених раніше, в сумі 3462,00 грн..

Як вбачається з повідомлення Управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації від 11 червня 2013 року, рішення суду в частині виплати на користь ОСОБА_2 недовиплаченої суми, не можливе як добровільне, так і в інший спосіб, через відсутність коштів на рахунок та недостатнім фінансуванням з державного бюджету. Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюються у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету в межах обсягів, передбачених у державному бюджеті України.

Так, згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», у разі якщо рішення суду про зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, юридична особа, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобовязаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, який видав виконавчий документ, із поданням про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою для застосування наведених норм є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Для зміни способу чи порядку виконання судового рішення такою підставою є неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення обєкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для зміни способу і порядку виконання рішення суду має бути така підстава, як наявність обставин, які роблять його виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови Менського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2011року неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 у поданні посилаючись на інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 13 червня 2013 року №846/12/13-13, в якому викладена правова позиція з питання зміни способу та порядку виконання рішення, вважає, що подання є цілком доречним та мотивованим, та таким, яке необхідно задовольнити. Але з листа Київського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2014 року №01-16/1349, вбачається, що у звязку із змінами в законодавстві листом Вищого адміністративного суду від 11 лютого 20414 року №173/11/14-14 лист Вищого адміністративного суду України від 13 червня 2013 року №846/12/13-13 було відкликано, зазначено, що виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції. Звертають увагу, що вирішення питання про стягнення коштів як заборгованості недовиплаченої пенсії, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів. Звертають увагу, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 не надано суду відповідних доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, існування виняткових обставин, що можуть ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб, а тому суд вважає, що відсутні правові підстави для зміни способу, порядку виконання постанови.

Відповідно до преамбули Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - цей Закон регулює відносини, що виникають у звязку з обовязком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України.

Згідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини у справі «Кечко проти України» було зазначено, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобовязань.

На думку, суду, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття постанови.

Таким чином, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 звертаючись до суду з поданням про зміну способу та порядку виконання рішення суду, не врахувала відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, оскільки змінити постанову суду по суті належить до повноважень судів вищих інстанцій.

Таким чином, суд вважає безпідставним подання про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст. 5, 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя В.О. Чепурко