Справа № 345/146/15а
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 р. Справа № 876/2497/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Пліша М.А.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.02.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

19.01.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій відповідача, який відмовив йому у зарахуванні на пільгових умовах в півторакратному розмірі загального стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 29.12.2014 року було подано заяву до відповідача про зарахування стажу роботи в районах Крайній Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в 1,5-кратному розмірі.

На підтвердження права на пільгове обчислення стажу ним було надано копії записів у його трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття та звільнення з роботи, а також уточнюючу довідку ПАТ "Укрнафта" від 04.12.2014 р. № 10-2086.

Проте відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу, оскільки позивачем не надано передбачених законодавством документів на підтвердження стажу по роботі у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, які прирівняні до них.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його стажу роботи із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців за періоди роботи з 15.05.1979 року по 30.09.1986 року, з 01.10.1986 року по 05.10.1992 року, а також просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому пенсію із урахуванням пільгового обчислення стажу, починаючи з 29.12.2014 року (з часу звернення із заявою про здійснення перерахунку) і надалі.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.02.2015 р. позов задоволено.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Калуші і Калуському районі Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 15.05.1979 р. по 30.09.1986 р., з 01.10.1986 р. по 05.10.1992 р . - як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі,в пільговому обчисленні в 1,5 кратному розмірі.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Калуші і Калуському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з врахуванням пільгового стажу з 29.12.2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півторакратному розмірі за вищезазначені періоди його роботи, оскільки з наданих ним документів вбачається та не викликає жодного сумніву той факт, що він, працюючи в районі Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач - управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Мін`юсті України 27.12.2005 року за № 1566/11846 передбачено, що за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Крім цього, апелянт наголошує на тому, що радянським законодавством не розповсюджувалися пільги щодо обчислення стажу в півторакратному розмірі на працівників вахтового методу роботи.

На підтвердження цього УПФУ в м. Калуші і Калуському районі Івано-Франківської області наводить норми Постанови Держкомпраці СРСР від 31.12.1987 року № 794/33-82 «Про затвердження основних положень про вахтовий метод організації робіт», згідно яких робітникам підприємств і організацій, які виїжджають для робіт вахтовим методом в райони Крайньої Півночі чи в прирівняних до них районів із інших районів країни, надаються пільги, які передбачені тільки ст.ст. 1,2,3,4 Указу від 10 лютого 1960 року, але пільги, що передбачені ст. 5 Указу не надавалися.

Разом із цим, відповідач звертає увагу на те, що відповідно до п. 2 Інструкції про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року № 530/п-28 пільги, передбачені ст. 5 Указу від 10.02.1960 року і статтею 3 Указу від 26.09.1967 року, надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули за власною ініціативою), при умові укладення з ними трудових договорів, про роботу в цих районах та місцевостях строком на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Апелянт зазначає, що оскільки у матеріалах справи відсутні трудові строкові договори, а також робота позивача проводилась вахтово-експедиційним методом, тому позивач не має права на перерахунок пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи за зазначені періоди часу.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт машиністом тракторного крана, трактористом тракторного крана вахтово-експедиційним методом у місцевості, що прирівнюється до районів Крайньої Півночі, а також в районах Крайньої Півночі у періоди з 15.05.1979 року по 30.09.1986 року, з 01.10.1986 року по 05.10.1992 року з режимом роботи 15 робочих днів в цих районах по 12 год. за добу і з таким же періодом відпочинку по місцю постійного проживання із відпрацюванням місячної та річної норм часу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що весь стаж роботи у зазначених місцевостях підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття та звільнення з роботи, а також уточнюючою довідкою ПАТ "Укрнафта" від 04.12.2014 р. № 10-2086, яка підтверджує особливий характер праці та умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, а також підтверджує постійну зайнятість на роботі, яка дає право на встановлені законом пільги (а.с. 4, 8-10).

Слід зазначити, що відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 Ханти-Мансійський округ відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, а Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі (округи, де працював позивач).

Згідно п. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 -ІV (далі Закон № 1058) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Так, пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до: Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року (v1908400-67) «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

За приписами п.5 Розділу Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону N 32-V від 26.07.2006) пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Так, надавши правову оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам колегія суддів вважає, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півтораразовому розмірі за періоди його роботи в районі Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, оскільки судом встановлено, що позивач працюючи в зазначених районах, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання апелянта на те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі (один рік роботи за один рік 6 місяців) є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, з огляду на приписи п.5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 32-V від 26.07.2006 року), відповідно до якого, пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відтак, колегія суддів звертає увагу на те, що наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і дана норма надає особі можливість надавати вказані документи за її вибором.

Додатково колегія суддів зазначає, що здійснення ОСОБА_1 роботи вахтово-експедиційним методом не може бути однією із підстав відмови відповідачем у здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачу із урахуванням пільгового обчислення стажу, оскільки із уточнюючої довідки ПАТ "Укрнафта" від 04.12.2014 р. № 10-2086 вбачається, що позивач працював з режимом роботи 15 робочих днів в цих районах по 12 год. за добу і з таким же періодом відпочинку по місцю постійного проживання із відпрацюванням місячної та річної норм часу. Також підтверджується, що за час роботи в управлінні в Західному Сибіру місячна норма робочого часу позивачем повністю відпрацьовувалась. Таким чином, незважаючи на специфічний метод виконання праці, позивач працював повний робочий день протягом усього оспорюваного періоду.

Крім цього, Постанова Держкомпраці СРСР від 31.12.1987 року № 794/33-82 «Про затвердження основних положень про вахтовий метод організації робіт», на яку посилається відповідач в обґрунтування апеляційної скарги, не містить прямої вказівки на те, що працівникам підприємств і організацій, які виїжджають для робіт вахтовим методом в райони Крайньої Півночі чи в прирівняних до них районів із інших районів країни, не надаються пільги, які передбачені ст. 5 Указу від 10 лютого 1960 року, зокрема, що стосується пільгового обчислення стажу роботи.

За таких обставин, враховуючи те, що періоди роботи з 15.05.1979 року по 30.09.1986 року, з 01.10.1986 року по 05.10.1992 року в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі підтверджуються наявною у матеріалах справи копією трудової книжки позивача та уточнюючою довідкою ПАТ "Укрнафта" від 04.12.2014 р. № 10-2086, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що відповідачем безпідставно було відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплаті йому пенсії із урахуванням пільгового обчислення стажу.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.02.2015 р. по справі № 345/146/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді Н.В. Ільчишин

М.А. Пліш

Ухвала складена в повному обсязі 14.07.2015 року.