Справа № 808/2407/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2015 рокусправа № 808/2407/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2014 р. у справі № 808/2407/14

за позовом Правобережного районного центру зайнятості м.Запоріжжя

до ОСОБА_2

про стягнення суми допомоги по безробіттю, -

ВСТАНОВИВ:

"02" квітня 2014 р. Правобережний районний центр зайнятості м.Запоріжжя звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 в якому просив стягнути з відповідача суму допомоги по безробіттю у розмірі 4 843,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю отримання відповідачем сум допомоги по безробіттю, оскільки останній на момент отримання спірних сум був зайнятою особою та не мав отримувати допомогу по безробіттю.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2014 р. у справі № 808/2407/14 адміністративний позов Правобережного районного центру зайнятості м.Запоріжжя до ОСОБА_2 про стягнення суми допомоги по безробіттю - задоволено.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в центрі зайнятості, має статус безробітного та отримує допомогу по безробіттю. В жовтні 2012 року відповідачем укладено цивільно-правову угоду з банком щодо просування програми кредитування. На підставі аналізу положень Закону України «Про зайнятість населення» суд дійшов висновку, що у випадку укладання цивільно-правового договору відповідач втратив статус безробітного, а отже допомогу по безробіттю отримував протиправно. Встановлені обставини обумовили прийняття рішення про задоволення позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2014 р. у справі № 808/2407/14, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не дослідив, що за договором укладеним позивачем відповідач не виконувала ніякої роботи, не надавала будь-яких послуг, а також не отримувала жодної винагороди, заробітної плати тощо.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, в жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до Правобережного районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітньої та виплати допомоги по безробіттю. Наказом Правобережного районного центру зайнятості від 29.10.2012 року № НТ121029 відповідачу надано статус безробітного та відповідно до вимог п.п.1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" призначено виплату допомоги по безробіттю з 29.10.2012 року по 23.10.2013 року.

29.01.2014 року фахівцями Правобережного районного центру зайнятості складено Акт №640В розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідно до якого особи надавали послуги роботодавцю (ПАТ «Платинум Банк») згідно з укладеними договорами цивільно-правового характеру, за що отримували грошову винагороду та перебували на обліку в центрах зайнятості як безробітні і отримували допомогу по безробіттю. Особами порушено умови (реєстрації в центрах зайнятості, надання статусу безробітного, призначення), нарахування та виплати допомоги по безробіттю.

Висновком вказаного Акту зазначено приховання особами факт надання послуг роботодавцю згідно з укладеними договорами цивільно-правового характеру з підприємством і неправомірно, обманним шляхом, (отримали статус безробітних) допомогу по безробіттю. Страховий випадок є з вини особи.

Розслідуванням встановлено, що 25.10.2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Платинум Банк» укладено договір про надання послуг з просування кредитної програми №160/12.

На підставі Акту Правобережного районного центру зайнятості №640В від 29.01.2014 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 надавала послуги роботодавцю ПАТ «Платинум Банк» згідно з укладеним трудовим договором цивільно-правового характеру, за що отримувала грошову винагороду та одночасно перебувала на обліку в Правобреженому районному центрі зайнятості як безробітня та отримувала допомогу по безробіттю, чим порушила вимоги, передбачені ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що призвело до переплати останній допомоги по безробіттю.

Згідно довідки Правобережного районного центру зайнятості, відповідач отримав матеріальну допомогу по безробіттю за період з 29.10.2012 року по 26.07.2013 року на загальну суму 4 843,35 грн.

Листом від 06.02.2014 року №01-19/448 Правобережний районний центр зайнятості повідомив відповідача про наявність переплати допомоги по безробіттю та запропонував ОСОБА_2 у 15-денний термін повернути отримане матеріальне забезпечення у розмірі 4 843,35 грн.

Враховуючи те, що в добровільному порядку, відповідачем кошти не повернуто, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 коштів.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняю.чи позовні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що укладена угода свідчить про наявність трудових відносин між відповідачем та банком, й відповідно ОСОБА_2 вже не є безробітною та не може отримувати допомогу по безробіттю.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видом забезпечення за цим Законом є допомога по безробіттю.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що, як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі. Частиною 3 даної статті встановлено, що в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, зокрема: а) працюючі по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном, у фізичних осіб; б) громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю тощо.

Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Судом встановлено факт укладання угоди між ОСОБА_2 та ПАТ «Платинум банк», при цьому, позивач посилається на трудові відносини між роботодавцем та працівником, які виникли внаслідок укладення договору цивільно-правового характеру. На думку позивача дані обставини впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг відповідачу.

Проте, пунктом 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики № 307 від 20.11.2000 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 року за №915/5136 (далі Порядок № 307) встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Відповідно до п. 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 219 від 14.02.2007 року (далі Порядок № 219), громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня працевлаштування, в тому числі на сезонні або загальнодержавні оплачувані громадські роботи, державної реєстрації фізичної особи-підприємця, укладення цивільно-правового договору, предметом якого є діяльність, спрямована на виконання власними силами робіт, надання послуг. При цьому в картці робиться запис про прийняття на роботу, зазначаються дата і номер наказу, дата видачі та номер реєстраційного свідоцтва, дата укладення цивільно-правового договору.

З відповіді ПАТ «Платинум Банк» вбачається, що з особами, зокрема з ОСОБА_2, укладено договір про банківське обслуговування, в рамках якого запропоновано всім клієнтам виплати за залучення нових клієнтів, що не є трудовою або іншою цивільно-правовою угодою, предметом якої є виконання робіт чи надання послуг. При цьому, момент підписання клієнтом банку договору про банківське обслуговування, до якого включені умови винагороди за залучення нових клієнтів, не може вважатися моментом укладення цивільно-правової угоди в розумінні п. 5.5 Порядку № 307 та п. 20 Порядку № 219, оскільки не містить істотних умов, за якими клієнту перераховується виплата, а погодження з умовами банківського договору обслуговування не є акцептом клієнтом умов, за якими банком перераховується виплата. У даному випадку, акцептуванням клієнтом умов, за якими банком перераховується виплата, є момент фактичного виконання клієнтом банку зазначених умов, а отже, відносини між банком та клієнтом за цим договором не є триваючими, та не впливають на зміст основного договору про банківське обслуговування.

Статтею 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» надано вичерпний перелік підстав, за якими виплата допомоги по безробіттю припиняється. При цьому, цей перелік підстав не містить в собі такої підстави, як надання виплат (знижок) за договором банківського обслуговування.

Судом першої інстанції не встановлено, що відносини клієнта з банком за договором банківського обслуговування не можуть прирівнюватися до цивільно-правової угоди з виконання робіт (надання послуг), оскільки такий договір має інший предмет регулювання та не містить істотних умов, за якими клієнту перераховується виплата (винагорода), що є обов'язковим для будь-якої цивільно-правової угоди у відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України.

Судом не приділено жодної уваги поясненням відповідача, що підтверджено листом банку, про те що ОСОБА_2І, жодного разу не отримувала виплати за укладеною угодою від банку.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що укладена відповідачем угода не може свідчити про зайнятість особи, оскільки будь-яких послуг ОСОБА_2 банку не надавалось, будь-яких виплат за зазначених договором не отримувалось.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не в повному обсязі з'ясовано обставини справ, що призвело до невірного вирішення справи по суті, у зв'язку з чим у відповідності до вимог ст..202 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та винести нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2014 р. у справі № 808/2407/14 - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2014 р. у справі № 808/2407/14 - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову Правобережного районного центру зайнятості м.Запоріжжя відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко