Справа № 2-а/0310/5910/11
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2011-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 2-а/0310/5910/11
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2011 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Любомль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації про нарахування і виплату щорічної допомоги на оздоровлення учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,

в с т а н о в и в :

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача та зобовязати управління нарахувати і виплатити недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Вимоги обґрунтував тим, що має право на таку допомогу як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії. В порушення вимог Конституції, Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипенсії виплачуються на підставі постанов КМ України в нижчому розмірі. На його звернення відповідач відмовив у перерахунку.

В письмових запереченнях проти позову управління праці та соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації вказало, що виплати позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії проведено у відповідності з постановою КМ України від 12.07.2005 року №562. Застосування інших норм та показника мінімальної заробітної плати суперечить положенням ст.62 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.4 Бюджетного кодексу України.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно з копією посвідчення серії А №145103 позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, а вкладкою до вказаного посвідчення №680688С стверджено, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З довідки управління праці та соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації від 12.10.2011 року вбачається, що позивачу відповідно до його статусу у жовтні 2011 року виплачено щорічну допомогу в розмірі 90 гривень на підставі постанов КМ України від 12.07.2005 року №562 та від 26.07.1996 року №836.

Таким чином, по справі встановлено, що статус позивача дає йому право на щорічну державну допомогу на оздоровлення, передбачену абз.3 ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив редакції Закону від 06.06.1996 року №230/96-ВР.

Дію абз.3 ч.4 ст.48 зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України від 20.12.2005 року №3235-IV, а на 2007 рік - згідно із Законом України від 19.12.2006 року №489-V.

Зупинення дії ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачене п.30 ст.71 Закону України від 19.12.2006 року №489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України(є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів Українист.48, 62 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивикладено в новій редакції.

Однак рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 внесені зміни визнано неконституційними.

Таким чином, застосуванню підлягає редакція ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 06.06.1996 року.

До досліджуваних правовідносин необхідно застосовувати положення ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняз таких підстав.

Згідно із ч.3 ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із ст.2 Закону України Про прожитковий мінімумпрожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги … та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Статтею 2 Закону України Про пенсійне забезпеченнявизначено, що по віку є лише трудова пенсія.

Частиною 7 ст.9 КАС України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Отже, іншого нормативно-правового акта, який би визначав розмір мінімальної пенсії за віком або встановлював інший розмір, крім встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, немає.

Тому з огляду на наведені норми Конституції та Законів України суд вважає, що частина 3 тої ж статті 28 не може бути перешкодою для застосування частини 1 для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком.

Посилання відповідача на необхідність виконання постанов КМ України №562 від 12.07.2005 року є безпідставним.

Статтею 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантіївстановлено, що виключно законами України визначаються мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком … Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Отже, за принципом пріоритетності законів над підзаконним нормативними до досліджуваних правовідносин слід застосовувати положення Законів Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що виплата щорічної допомоги позивачу як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи проведена з порушенням Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Однак за матеріалами справи позивач має статус постраждалого 1 категорії, оскільки являється інвалідом ІІІ групи. Частиною 4 ст.48 Закону передбачена виплати допомоги інвалідам ІІІ групи в розмірі не пяти, а чотирьох мінімальних заробітних плат.

Тому заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведених мотивів.

Оскільки дана постанова ухвалюється в порядку письмового провадження, а допомога носить разовий характер, зверненню до негайного виконання вона не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 11, 71, 122, 159, 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Любомльському районі Волинської області щодо нарахування державної та додаткової пенсії ОСОБА_1, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії інваліду ІІІ групи, щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області здійснити ОСОБА_1, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії інваліду ІІІ групи, перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив редакції Закону від 06.06.1996 року №230-96/ВР з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, і провести відповідні виплати з урахуванням здійснених виплат.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії через Любомльський районний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий : суддя Чишій С.С.