Справа № 2-а-206/10
Суддя: Труш В. О.
Дата ухвалення: 2010-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-206/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2010 року смт.Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі головуючого

судді Труша В.О.

за участю секретаря судового засідання Ковальчук О.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВЕПС №5 прапорщика міліції ОСОБА_2 та Управління ДАІ УМВС України у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Любешівський районний суд з позовом до інспектора ДПС ВЕПС №5 прапорщика міліції ОСОБА_2 та Управління ДАІ УМВС України у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Обгрунтовує свої вимоги тим, що 02 липня 2010 інспектором ДПС ВЕПС №5 ОСОБА_2 на неї було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вцинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП.

Дана обставина підтверджується постановою серії АС №116837, відповідно до якої вона 02 липня 2010 року о 06 год. ЗО хв., керуючи автомобілем Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Луцьку по вул.Рівненській, порушила вимогу дорожньої розмітки 1.18, яка дозволяє напрямок руху по смузі на перехресті тільки праворуч, здійснила рух прямо, чим порушила п.8.5 ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ч.І ст.122 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову незаконною, тому що 02 липня 2010 року вона рухалася автомобілем Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Луцьку по вул. Рівненська і її було зупинено працівниками ДПС, які повідомили, що вона порушила вимогу дорожньої розмітки, оскільки не зайняла відповідної смуги для руху. Вона намагалась пояснити інспектору, що рухаючйсь по правій смузі під час перестоювання на ліву смугу завчасно перед перехрестям з рухом по колу на переривчастій лінії повернула ліворуч. Працівники ДПС при цьому стояли приблизно за 50-70 метрів від її автомобіля, а отже не могли бачити, як вона здійснювала перестроювання.

Оскільки зазначеного правопорушення не вчиняла, просить скасувати винесену відносно неї постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги із зазначених підстав підтримала повністю, пояснила, що 02 липня 2010 року рухалася автомобілем Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Луцьку, дотримуючись Правил дорожнього руху. О 06 год. 30 хв. на вул. Рівненська була зупинена інспектором ДПС ВЕПС №5 ОСОБА_2, який склав щодо неї протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову серії АС №116837 від 02 липня 2010 року, в якій зазначив про порушення вимоги дорожньої розмітки 1.18, яка дозволяє напрямок руху по смузі на перехресті тільки праворуч, здійснила рух прямо. Вважає дану постанову незаконною, оскільки вимоги дорожньої розмітки не порушувала, рух прямо здійснила з крайньої лівої смуги, у тому числі на ділянці дороги на вул. Рівненська в м.Луцьку, просить її скасувати.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає у випадку порушення водіями транспортних засобів вимог розмітки проїзної частини доріг.

Згідно п. 8.5 Правил дорожнього руху дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Горизонтальна дорожня розмітка 1.18 відповідно до Правил указує дозволені на перехресті напрямки руху по смугах. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаками 5.16, 5.18; розмітка із зображенням тупика наноситься для зазначення того, що поворот на найближчу проїзну частину заборонено; розмітка, яка дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, дозволяє також розворот.

Судом встановлено, що 02 липня 2010 року інспектором ДПС ВЕПС №5 ОСОБА_2 відносно позивача було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АС №116837, відповідно до якої ОСОБА_1 цього дня о 06 год. 30 хв., керуючи автомобілем Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Луцьку по вул.Рівненській, порушила вимогу дорожньої розмітки 1.18, яка дозволяє напрямок руху по смузі на перехресті тільки праворуч, здійснила рух прямо, чим порушила п.8.5 ПДР. Згідно вказаної постанови на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до п.8.5 Правил дорожнього руху дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Як вбачається з показань допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3, яка 02.07.2010 року їхала разом з ОСОБА_1 в салоні автомобіля, позивачка не порушувала вимог дорожньої розмітки 1.18. Коли їх зупинив інспектор ДАІ, вони намагалися пояснити, що не порушували Правил дорожнього руху, однак він їх доводів до уваги не взяв.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З позовної заяви та показань в суді позивача вбачається, що ОСОБА_1 не згодна з тим, що 02 липня 2010 року о 06 год. 30 хв., керуючи автомобілем Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Луцьку по вул.Рівненській, порушила вимогу дорожньої розмітки 1.18, яка дозволяє напрямок руху по смузі на перехресті тільки праворуч, здійснила рух прямо, чим порушила п.8.5 ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ч.І ст.122 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають зясуванню, зокрема такі обставини: чи було вчинено правопорушення, чи є обставини, що помякшують відповідальність, обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що згідно ст.251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, винесеній інспектором ДПС ВЕПС №5 ОСОБА_2, не наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовЯзок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Натомість жодного доказу в заперечення позову не надійшло.

Управлінням ДАІ УМВС України у Волинській області та інспектором ДПС ВЕПС №5 ОСОБА_2 належних доказів щодо законності своїх дій в суд не подано, також не було надано матеріалів справи та всіх документів і доказів, на підставі яких була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії АС №116837 від 02 липня 2010 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.І ст.122 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на односторонність і поверховість досліджених обставин по справі по адміністративному правопорушенню, постанова серії АС №116837 від 02 липня 2010 року, винесена інспектором ДПС ВЕПС №5 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, підлягає скасуванню за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 70-71, 122, 128, 158-163, 167 КАС України, ч.І ст. 122, ст. 289 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВЕПС №5 прапорщика міліції ОСОБА_2 та Управління ДАІ УМВС України у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повністю.

Постанову інспектора ДПС ВЕПС №5 прапорщика міліції ОСОБА_2 серії АС №116837 від 02 липня 2010 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Постанова не оскаржується.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_4