Справа № 813/5577/14
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 р. Справа № 876/9717/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Затолочного В.С., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кен-Пак Яворів» до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Львівській області, Управління Державної казначейської служби України у Яворівському районі Львівської області про стягнення суми бюджетного відшкодування та пені,-

В С Т А Н О В И Л А:

08.08.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1529976,00 грн. та стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пеню у розмірі 13072,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі не виконали своїх обов'язків, встановлених вимогами пунктів 200.12, 200.13 ст.200 Податкового кодексу України, чим порушили його право на своєчасне отримання бюджетного відшкодування ПДВ, яке підлягає стягненню як заборгованість бюджету з нарахування на неї пені відповідно до п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні, в суді першої інстанції, 30.09.2014 року, позивач подав заяву про збільшення позовних вимог відповідно до якої просить: стягнути з державного бюджету України на користь ТзОВ «Кен-Пак Яворів» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1529976,00 грн.; стягнути з Державного бюджету України на користь ТзОВ «Кен-Пак Яворів» пеню у розмірі 46396,14 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кен-Пак Яворів» (81000, Львівська область, м. Яворів, вул. Маковея, 62; ) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1529976 (один мільйон п`ятсот двадцять дев`ять тисяч девятсот сімдесят шість) грн. 00 коп. Cтягнутj з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кен-Пак Яворів» (81000, Львівська область, м. Яворів, вул. Маковея, 62; ) пеню у розмірі 46396 (сорок шість тисяч триста дев`яносто шість) грн. 14 коп.

Відповідач, Городоцька ОДПІ, постанову оскаржила, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.7.8 п.78.1 ст.78, п.200.11 ст.200, п.82 ст.82 Податкового кодексу України проведено позапланові виїзні перевірки заявлених сум за квітень та травень 2014 року. Суми за дані періоди підтвердженні довідками перевірки, квітень довідка від 04.07.1014 року №865/15-0/35413712 - сума ПДВ 688917 грн., травень - довідка від 22.07.2014 року №944/15-0/35413712 сума ПДВ - 841059 грн. Сума заявлена до відшкодування по декларації за червень 2014 року знаходиться в процесі перевірки. Перевірку розпочато 20.08.2014 року.

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що суми податку, не відшкодовані з Державного бюджету України у порядку та строки, встановленими чинним податковим законодавством, то вони підлягають стягненню із нарахуванням пені. За період з 15.04.2014 по 16.07.2014 року (8 днів) розмір пені складає 1721,35 грн. (688917,00рн. х 9,5% (облікова ставка НБУ) х 120% х 8 днів / 365 днів = 1721,35), період з 17.07.2014 по 08.08.2014 року (23 дні) розмір пені складає 6511,68 грн., за період з 26.07.2014 до 08.08.2014 (14 днів) розмір пені складає 4838,97 грн. Загалом сума нарахованої пені становить 13072,00грн.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 16.05.2014 року Товариством подано Податкову декларацію з ПДВ за квітень 2014 року з відповідними додатками та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на поточний рахунок Товариства в розмірі 688917,00грн.18.06.2014р. Товариством подано до ДПІ Податкову декларацію з ПДВ за травень 2014 року з відповідними додатками та заяву про повернення бюджетного відшкодування на поточний рахунок Товариства на суму 841059,00грн.

Згідно висновків зазначених у довідці ДПІ від 04.07.2014 №865/15-0/35413712 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТзОВ «Кен-Пак Яворів» бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленої до відшкодування на розрахунковий рахунок за квітень 2014 року» та довідці ДПІ від 22.07.2014 №944/15-0/35413712 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТзОВ «Кен-Пак Яворів» бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленої до відшкодування на розрахунковий рахунок за травень 2014 року» перевіркою не встановлено порушень при відображенні ТзОВ «Кен-Пак Яворів» у декларації за квітень 2014 року бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 688917 гривень та у декларації за травень 2014 року бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 841059 гривень.

Відповідно до п.п. 7.7.5 п. 7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий орган протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Виходячи із системного аналізу підпунктів 7.7.5, 7.7.6 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», право у платника податку на бюджетне відшкодування виникає через 40 днів після отримання відповідної декларації податковим органом. Зазначений строк може бути продовжено ще на 30 днів у разі прийняття податковим органом рішення про проведення позапланової виїзної (документальної) перевірки з підстав, передбачених підпунктом 7.7.5 пункту 7.5 статті 7 цього Закону.

Згідно з порядком бюджетного відшкодування, встановленим підпунктом 7.7.6 пункту 7.7 статті 7 ЗУ «Про податок на додану вартість», орган державного казначейства надає платнику податку суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання відповідного висновку податкового органу.

Статтею ст.200 (пункти 200.6., 200.7., 200.12., 200.13., 200.17.) ПК України визначено, що: платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів (п. 200.6); платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (п. 200.7); орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (п. 200.12.).

На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби (п.200.13.).

Джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України (п. 200.17).

Крім того відповідно до пояснень УДК та положень Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 року №№43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 року №291/22823, здійснюють відшкодування відповідно до Порядку взаємодії між органами державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011р.№39. Органи УДК у процесі відшкодування ПДВ перебувають у прямій залежності від дій ДПІ, оскільки вищезгадані документи не надійшли до УДК, то останнє не має правових підстав для здійснення бюджетних відшкодувань, оскільки не приймає самостійно рішення про таке відшкодування.

Таким чином суд приходить до переконання, що в зв'язку з бездіяльністю ДПІ, якими не подано висновок до УДК, право суб'єкта господарювання на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ не було реалізовано.

Крім того, відповідачами не спростовано доводи позивача про правомірність вимог про відшкодування з бюджету податку на додану вартість.

Відповідно до правової позиції ВАС України, викладеної в Ухвалі від 19.08.2014р. у справі К/800/20133/14, в тому числі в Листі ВАС Україні «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» №1112/11/13-10 від 20.07.2010 року, способом захисту порушеного права на відшкодування з бюджету податку на додану вартість є вимога про стягнення зазначених коштів (відшкодування бюджетної заборгованості). Відповідачами у справах такої категорії виступають податковий орган та орган державного казначейства. При цьому позивач не зобов'язаний зазначати зміст позовних вимог окремо щодо кожного з них, оскільки податковий орган та орган державного казначейства діють як органи державної влади, як представники одного відповідача - держави, через які держава набуває і здійснює свої права та обов'язки. Попереднє адміністративне або судове оскарження дій або бездіяльності органів державної податкової служби щодо надання висновку про суми податку на додану вартість, належні до відшкодування, не є необхідною передумовою для безпосереднього звернення платника податку з позовом про стягнення відповідної суми з Державного бюджету України.

Пунктом 200.23 ст. 200 ПК України визначено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ДПІ не вживались заходи щодо відшкодування Товариству сум податку на додану вартість.

Враховуючи те, що невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість порушує права позивача, то відповідно способом захисту цього права є стягнення з Державного бюджету України на користь позивача такого бюджетного відшкодування.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2014 року у справі №813/5577/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді В.С.Затолочний

І.І.Запотічний