Справа № 2029/2-а-8277/11
Суддя: Ермоленко В. Б.
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Ермоленко В. Б.
Справа № 2029/2-а-8277/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2011 року Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Харкова Єрмоленко В.Б.,

розглянувши у скороченому провадженні в м.Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Харкова про зобовязання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Харкова, в якому просила зобов'язати відповідача виплатити їй, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу починаючи з 28.03.2011р. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що належить до соціальної категорії «Дитина війни»та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач не виконує приписів ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», допомога виплачується у значно менших розмірах, що призвело до порушення прав на своєчасне нарахування і отримання доплати до пенсії, тому позивач просить зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії, як дитині війни та провести відповідні виплати щомісячної державної соціальної допомоги. Крім того позивач просить стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди за навмисну невиплату надбавки до пенсії у розмірі 30000 грн., так як вона є хворою людиною, якій протипоказані нервові стреси, хвилювання. Невиплата відповідачем належній їй надбавки до пенсії приносить їй моральні страждання, які відображаються на її стані здоровя.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Харкова письмових пояснень чи заперечень щодо предмету спору не надав.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 має статус «Дитина війни», що підтверджується пенсійним посвідченням, копія якого долучена до матеріалів справи.

Враховуючи зазначений статус позивача, вона відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 р. № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Як випливає з матеріалів справи позивачу з 2011 р. надбавка до пенсії нараховувалась у значно менших розмірах, ніж передбачених законом.

Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни - є Закон України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, відповідач у 2011 р. повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2011 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 01.01.2011 р. -750 грн., з 01.04.2011 р. -764 грн., з 01.10.2011 р. -784 грн., з 01.12.2011 р. -800 грн.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, відповідач безпідставно перешкоджав позивачу в реалізації нею конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Разом з тим, Верховною Радою України прийнято Закон України від 14.06.2011 р., що набрав чинності 19.06.2011 р., « Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік». Пунктом 7 частини 1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни»застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Таким чином, визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України. Під час вирішення питання, яка з одно предметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розвязання спорів, перевагу суд надає тій з них, що прийнята пізніше. На момент набрання чинності зазначеним Законом, Кабінетом Міністрів України не встановлено нового порядку та розміру виплат окремим категоріям громадян. Тобто до набрання чинності нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України, прийнятого на виконання вимог п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», застосуванню підлягають положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

П. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету»( опублікованої 23.07.2011 р.) встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49 грн. 80 коп.

На підставі системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача, які стосуються виплат доплати до пенсії з 23.07.2011р.

У відповідності до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.

П. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних наслідків, заподіяних фізичній особі.

Крім того, п.п. 4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику по справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди»передбачено, що в позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»повинно бути зазначено, зокрема, у чому вбачається ця шкода, з яких міркувань виходить позивач, визначаючи розмір шкоди і якими доказами це підтверджується. При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягає, зокрема, наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, у якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність моральної шкоди, заподіяної УПФУ Орджонікідзевського району м. Харкова.

На підставі викладеного, керуючись ст.64, 124, 152 Конституції України, ст.ст.3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст.6-14, 71, 94, 159-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Харкова про зобовязання вчинення дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова по невиконанню приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав позивача у березні-липні 2011 р. на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 28 березня 2011р. по 22 липня 2011р. з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн.40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції до Апеляційного адміністративного суду Харківської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя