Справа № 819/218/13-а
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Львів Справа № 876/3282/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А.І.,

суддів Курильця А.Р., Старунського Д.М.,

з участю секретаря Андрушківа І.Я.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року по справі № 819/218/14-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова компанія «Захід агросервіс» до Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю агропромислова компанія «Захід агросервіс» (далі ТзОВ АПК «Захід агросервіс») звернулося до суду з адміністративним позовом до Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області (далі Бучацька ОДПІ), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Бучацької ОДПІ від 22 січня 2014 року № 8/НОМЕР_1.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, Бучацька ОДПІ подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що факти порушень позивачем вимог податкового законодавства, які послужили підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, мали місце та чітко зафіксовані в акті перевірки від 27 грудня 2013 року № 295/15-21147724, а тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування вказаного податкового повідомлення-рішення є помилковим.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги поданої відповідачем апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем правомірно, з дотриманням вимог Податкового кодексу України, включено до складу суми бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість з виписаних ТзОВ «Західагропродукт» та ПП «Інтелдім» податкових накладних, оскільки виписані вказаними контрагентами податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та складені з дотриманням порядку їх заповнення.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим та свідчить про неповне з'ясування ним обставин справи, оскільки підставою для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення були відповідні висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 27 грудня 2013 року № 295/15-21147724, які за своїм змістом та суттю є зовсім іншими, ніж ті, яким надана правова оцінка в оскаржуваному рішенні суду.

Так, з матеріалів справи видно, що на підставі акта перевірки від 27 грудня 2013 року № 295/15-21147724, складеного за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ АПК «Захід агросервіс» з питань правильності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів за вересень 2013 року, Бучацькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 22 січня 2014 року № 8/НОМЕР_1, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) податку на додану вартість на суму 16822.00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 8411.00 грн.

Підставою для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування слугували висновки відповідача про порушення позивачем вимог абзацу «а» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та підпункту 4.6.6 підпункту 4.6 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25 листопада 2011 року № 1492 (далі Порядок).

Зменшення суми бюджетного відшкодування на 2197.00 грн. обґрунтоване безпідставним відображенням позивачем вказаної суми в рядку 21.2 податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року, оскільки вказана сума відсутня в рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість за попередній звітний (податковий) період (за серпень 2013 року); на 14625.00 грн. - безпідставним відображенням вказаної суми в рядку 21.3 податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року, оскільки вказана сума в декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року заявлялась вперше та відповідно до підпункту 4.6.6 Порядку повинна була відображатись в рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та в подальшому переноситись до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду, та відсутністю фактичної оплати за придбані в ТзОВ «Західагропродукт» послуги згідно з податковими накладними від 30 квітня 2013 року № 209 (сума придбання 12500.00 грн., в тому числі податок на додану вартість 2083.33 грн., від 30 квітня 2013 року № 210 (сума придбання 24300.00 грн., в тому числі податок на додану вартість 4050.00 грн.), від 31 травня 2013 року № 125 (сума придбання 2850.00 грн., в тому числі податок на додану вартість 475.00 грн.), від 31 травня 2013 року № 137 ( сума придбання 26180.00 грн., в тому числі податок на додану вартість 4363.33 грн.).

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), встановлений статтею 200 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, бюджетному відшкодуванню підлягає сума податку на додану вартість фактично сплаченого отримувачем товарів та послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів за умови виникнення у такого платника права на податковий кредит.

Згідно з підпунктами 4.6.6 та 4.6.7 Порядку (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) залишок від'ємного значення (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду.

Рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби.

В матеріалах справи наявні копії поданих позивачем податкових декларацій з податку на додану вартість за серпень та вересень 2013 року. В рядку 21.2 податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року позивачем вказана сума 2197.00 грн. Згідно з підпунктом 4.6.6 Порядку значення рядка 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду. В рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2013 року жодної суми не зазначено, що не давало права на відображення в рядку 21.2 податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року вказаної вище суми.

Однак, позивачем, до проведення відповідачем перевірки, за результатами якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, подавались уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень та серпень 2013 року (подані 16 жовтня 2013 року та 17 жовтня 2013 року відповідно), в яких показник рядка 24 декларацій з податку на додану вартість за вказані місяці уточнювався на суму 2197.00 грн., а відтак, висновок відповідача про безпідставне відображення позивачем вказаної суми в рядку 21.2 декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року є помилковим.

Щодо висновку відповідача про безпідставне включення позивачем до суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів залишку від'ємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту в сумі 14625.00 грн., то такий є правомірним з огляду на наступне.

З наявної у справі копії поданої позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2013 року видно, що в рядку 21.2 жодної суми не відображено, а тому сума, вказана позивачем в рядку 21.3 декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року заявлялась вперше та відповідно до підпункту 4.6.6 Порядку повинна була відображатись в рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду, тобто декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року, та в подальшому переноситись до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду, тобто до декларації з податку на додану вартість за жовтень 2013 року, а відтак позивачем помилково відображено її в рядку 21.3 декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року, який передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби (підпункт 4.6.7 Порядку).

Разом з тим, слід зазначити, що з наявних у матеріалах справи доказів (копія виписки по рахунку, копія акту звірки) та з пояснень представника позивача видно, що позивачем сплачено ТзОВ «Західагропродукт» лише частину коштів за надані йому послуги в сумі 43470.00 грн., в решті суми заборгованості розрахунки проведені шляхом взаємозаліку.

Відсутність фактичної оплати за придбані ТзОВ «Західагропродукт» послуги згідно із згаданими вище податковими накладними, з врахуванням обмежень, встановлених згаданими вище нормами Податкового кодексу України, позбавляла позивача права на включення до суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів від'ємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту з врахуванням податку на додану вартість із цих послуг.

Отже, позивачу безпідставно зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) податку на додану вартість на 2197.00 грн. та відповідно безпідставно застосовано до нього штрафні (фінансові) санкції на суму 1098.50 грн. В решті висновки відповідача є обґрунтованими та свідчать про правомірність зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) податку на додану вартість та застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій.

У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції не виконав вимог вказаного процесуального законодавства, не встановив дійсних обставин справи, а відповідно не надав їм належної оцінки, що в свою чергу призвело до неправильного вирішення справи.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року по справі № 819/218/14-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислової компанії «Захід агросервіс» до Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Бучацької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 22 січня 2014 року № 8/НОМЕР_1 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) податку на додану вартість на суму 2197,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1098,50 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді А.Р. Курилець

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлено 14 липня 2015 року