Справа № 2а-6935/09/0870
Суддя: Щербак Андрій Анатолійович
Дата ухвалення: 2010-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2010 року Справа № 2а-6935/09/0870

(12 год. 15 хв.)

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербака А.А., при секретарі Запара О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Куйбишівської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області про визнання недійсним рішення про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Куйбишівської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області про визнання недійсним рішення про застосування штрафних санкцій №/1068 від 02 червня 2009 року.

Позивачем у позовній заяві вказано, що він не згодний з рішенням Куйбишівської МДПІ про застосування до нього фінансових санкцій відповідно до рішення від 02.06.2009 року №/1068. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, позивачем правомірно оприбутковані грошові кошти, отримані від контрагента за виконання послуг, через касову книгу та книгу обліку доходів і витрат. Зазначає, що посилання податкового органу на необхідність застосування ОСОБА_1 касового апарату та порушення ст.ст. 1, 3, 17 Закону №265/95, суперечить нормам чинного законодавства. Просить визнати недійсним рішення Куйбишівської МДПІ Запорізької області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.06.2009 року №/1068.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, про що надав письмові заперечення на адміністративний позов. Свою позицію обґрунтовує тим, що проведеною податковим органом перевіркою позивача встановлено проведення розрахунків на загальну суму 59 870 грн. 00 коп. без застосування реєстратора розрахункових операцій. Також перевіркою встановлено що СПД ОСОБА_1 у періоді, що перевірявся, здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування. Тобто, відповідно до вимог Закону №265/95 субєкт підприємницької діяльності, що займається наданням послуг та здійснює оподаткування своєї діяльності на загальних умовах які не регулюються спеціальним законодавством стосовно оподаткування малого бізнесу, повинен проводити розрахункові операції на повну суму покупки через переведений у фіскальний режим роботи реєстратор з роздрукуванням відповідних розрахункових документів. Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, свідоцтво В02 №597822, ідентифікаційний номер НОМЕР_1. СПД ОСОБА_1 у 2007 та 2008 році працював на загальній системі оподаткування, обліку і звітності.

У період з 22.04.2009 року по 22.05.2009 року співробітниками Куйбишевської МДПІ на підставі направлення №53 від 29.04.2009 була проведена планова документальна перевірка СПД ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року. За результатами перевірки складений акт №316/1702-.

Перевіркою встановлено порушення ст. 1 та ст. 3 Закону №265/95, а саме, проведення послуг у 2008 році за готівку без застосування реєстратора розрахункових операцій на загальну суму 59 870 грн. 00 коп. .

На підставі встановлених порушень та керуючись п. 1 ст. 17 Закону №265/95 позивачу було винесене рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.06.2009 року №/1068 на суму 299 350 грн. 00 коп., тобто у пятикратному розмірі вартості наданих послуг без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Відповідно до ст. 1 Закону №265/95, реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Статтею 3 Закону №265/95 встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

Згідно з положеннями п.1 ч. 1 ст. 17 Закону 265/95, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки;

Матеріалами справи встановлено, що згідно договорів та актів виконаних робіт, ОСОБА_1, за надані послуги із збирання зернових (соняшника та пшениці) власним комбайном, отримав від ПБП «Азовбуд» грошові кошти, отримання яких підтверджується відповідними квитанціями та прибутковими касовими ордерами (№1 від 22.12.2008 року на суму 10 000 грн. 00 коп.; №2 від 23.12.2008 року на суму 10 000 грн. 00 коп.; №3 від 24.12.2008 року на суму 10 000 грн. 00 коп.; №4 від 25.12.2008 року на суму 10 000 грн. 00 коп.; №5 від 26.12.2008 року на суму 10 000 грн. 00 коп.; №6 від 29.12.2008 року на суму 9 870 грн. 00 коп.). Операції були проведені із подальшим занесенням їх до касової книги 22.12.2008 р., 23.12.2008 р., 24.12.2008 р., 25.12.2008 р., 26.12.2008 р., 29.12.2008 р. (копія знаходиться у матеріалах справи, оригінал досліджений у судовому засіданні). Зазначені обставини підтверджуються поясненнями представника позивача і матеріалами перевірки

Відповідно до п.1 ст. 9 Закону №265/95, реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються:

1) при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку;

Згідно з п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні,затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637, каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що суб'єкти підприємницької діяльності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування мають право за своїм власним вибором використовувати РРО або проводити розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку. Тобто дія частини 1 п. 1 статті 3 Закону "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (щодо використання РРО) не поширюється на суб'єктів підприємницької діяльності у сфері надання послуг у випадках, встановлених законом, зокрема статтею 9 Закону про РРО.

Матеріалами справи встановлено у періоді, що перевірявся, основним видом діяльності за КВЕД є вирощування зернових та технічних культур, тобто вид діяльності, що передбачений нормою п. 1 ст. 9 Закону №265/95. До такого виду діяльності відноситься також надання послуг із збирання зернових власним комбайном.

Висновок податкового органу у акті перевірки та у запереченнях про те, що позивачем порушено ст..ст. 1, 3 Закону № 256, у звязку з тим, що ОСОБА_1 здійснює оподаткування своєї діяльності на загальних підставах не відповідають нормам чинного законодавства.

Дійсно, спеціальним законодавством щодо оподаткування субєктів малого бізнесу, наприклад, Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва», встановлено право субєктів господарювання не використовувати реєстратор розрахункових операцій, однак, це не є виключною підставою для звільнення від обовязку використовувати реєстратор розрахункових операцій. Стаття 9 Закону №265/95 не встановлює обмежень щодо оприбуткування готівки через оформлення відповідних прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій у касі підприємства.

Крім того, при проведенні перевірки досліджена касова книга, прибуткові касові ордери та квитанції щодо отримання грошових коштів , жодних заперечень щодо порядку їх заповнення податковим органом у акті не викладено. Разом з тим, відповідач зазначав про необхідність додаткового проведення зазначеної операції через РРО.

Суд також бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятого ним спірного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.06.2009 року №/1068 з урахуванням всіх встановлених судом фактичних обставин та вимог законодавства.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що застосування податковим органом до СПД ОСОБА_1 фінансових санкцій на підставі п. 1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не відповідає правильному застосуванню норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладено, ст.ст. 94, 158, 161-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій №000011501/1068 від 2 червня 2009 року Куйбишівської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3 грн. 40 коп. (три гривні сорок копійок)

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з одночасної подачею її копії до суду апеляційної інстанції, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги.

Повне рішення виготовлено 18 січня 2010 року.

Суддя А.А. Щербак