Справа № 338/736/15-а
Суддя: Круль І.В. І. В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/736/15-а

08 липня 2015 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Круль І.В.,

з участю: секретаря Рогів Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та пільговому обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та зобовязати вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі в якому поставив питання про визнання неправомірними дій відповідача, який відмовив йому у зарахуванні на пільгових умовах в півторакратному розмірі загального стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та призначенні йому пенсії по списку №2 на пільгових умовах у віці 55 років та просив суд зобовязати відповідача зарахувати йому в пільговому обчисленні його стаж роботи із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців за період роботи з 16.01.1982 року по 04.07.1994 рік, а також просив зобовязати відповідача призначити йому пенсію за списком № 2 на пільгових умовах у віці 55 років.

В уточненій позовній заяві просив визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі у призначенні йому пенсії по списку №2 на пільгових умовах у віці 55 років та зобовязати відповідача зарахувати йому в пільговому обчисленні його стаж роботи із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців за період роботи з 16.01.1982 року по 04.07.1994 рік, а також просив зобовязати відповідача зарахувати йому трудовий стаж 10 років 7 місяців18 днів в Івано-Франківському УБР на посадах помічника бурильника та бурильника з 21.11.1983 року по 04.07.1994 року, 5 років 25 днів та 4 місяці 15 днів на посаді бурильника «Підмосковної експедиції глибокого буріння» з 04 грудня 1994 року по 16 квітня 2000 року та 2 роки 24 дні на посаді бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння ВАТ «Підзембургаз» з 16 січня 2012 року по 26 березня 2015 року як трудовий стаж, що згідно п.12.1а ОСОБА_2 КМУ від 16.01.2003 року №36 дає право на пенсію на пільгових умовах, також зобовязати призначити йому пенсію за списком № 2 на пільгових умовах з часу звернення до Управління ПФУ в Богородчанському районі, тобто з 24.12.2014 року.

На обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 24.12.2014 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області для оформлення пенсії, подав необхідні документи про підтвердження свого стажу та права на нарахування пенсії на пільгових умовах. При обрахунку стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, період роботи 16.01.1982 року по 04.07.1994 рік, просив зарахувати з розрахунку рік за півтора, так як у вказаний період він працював в районах Крайньої Півночі. На підтвердження такого права ним було надано трудову книжку, довідку Прикарпатського управління бурових робіт, що уточнює особливий характер роботи чи умов праці необхідні для призначення пільгової пенсії та на підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі, а також ряд інших документів. Однак управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі відмовило йому у пільговому обчисленні трудового стажу, а відтак і у призначенні пенсії.

Позивач в судове засідання не зявився. До початку судового розгляду подав суду заяву про здійснення розгляду справи у його відсутності, заявлений позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача у поданому запереченні заявлений позов не визнала та вказала, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Питання обчислення стажу роботи на Крайній Півночі було врегульовано п. 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 340. Робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується до стажу в полуторному розмірі при умові укладення строкового трудового договору, встановлені ст. 5 Указу від 10 лютого 1960 року. В матеріалах справи відсутні трудові строкові договори. Позивачу була призначена пільгова пенсія з урахуванням його роботи в районі Крайньої Півночі та в районах прирівняних до районів Крайньої Півночі, але без пільгового обчислення стажу роботи за зазначений період часу.

Крім того, вказала, що позивачу ще не призначена пенсія, оскільки він не підтвердив належними документами спеціальний стаж, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку за Списком №2 згідно п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зокрема умовою набуття права на пенсійне забезпечення за цією нормою є наявність не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дасть право на зниження на один рік за кожні 2,6 року такої роботи. Вимога позивача щодо зобовязання відповідача призначити пенсію, зарахувавши до спеціального стажу роботу трудовий стаж за роботу в умовах Крайньої Півночі в півторакратному розмірі ґрунтується на хибному розумінні позивачем законодавчих норм, і задоволенню не підлягає, оскільки таке пільгове обчислення може бути зараховане до загального страхового стажу, а не до спеціального стажу за Списком №2. Тому просила в позові відмовити.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 ІV (далі Закон № 1058) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (далі Указ від 10 лютого 1960 року), постанови ОСОБА_2 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року (v1908400-67) Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

За приписами наведеної норми (в редакції Закону N 32-V від 26.07.2006) пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що позивач з 16.01.1982 року по 04.07.1994 року працюва слюсарем-сантехніком, помічником бурильника, бурильником в Івано-Франківському управлінні бурових робіт вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру, з них: з 16.01.1982 року по 01.07.1991 року - робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області), з 02.07.1991 року по 04.07.1994 року- робота вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області), що підтверджується довідкою, що є в матеріалах пенсійної справи, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт від 23.12.2014 року №10-2159, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії і яка підтверджує постійну зайнятість на роботі, яка дає право на встановлені законом пільги та трудовою книжкою.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої ОСОБА_2 Державного ОСОБА_3 Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, трудові договори на визначений термін, тобто письмові договори, укладаються тільки тими підприємствами і організаціями, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до таких районів.

Позивач, будучи працівником Прикарпатського управління бурових робіт направлявся на роботи до Ханти-Мансійського та Ямало-Ненецького автономних округів, що входять до складу Тюменської області.

Це підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт від від 23.12.2014 року №10-2159.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 Ханти-Мансійський округ Тюменської області відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 1 січня 2004 року, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півтораразовому розмірі за період його роботи з 16.01.1982 року по 31.12.1990 року, оскільки з наданих ним документів вбачається та не викликає жодного сумніву той факт, що він, працюючи в районі Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Висновок відповідача про те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, суд вважає помилковим з огляду на приписи п.5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 32-V від 26.07.2006), згідно до якої пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Тобто наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором.

Згідно з п.6 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої ОСОБА_2 Державного ОСОБА_3 Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, пільги, передбачені Указами від 10 лютого 1960 року та від 26 вересня1967 року, надаються також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо-геодезичних організацій, що розташовані (базуються) поза районами Крайньої Півночі та місцевостями, прирівняними до районів Крайньої Півночі, які направлені на роботу в райони Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, в круглорічні партії, нафторозвідки, загони.

Враховуючи, що період роботи позивача з 16.01.1982 року по 31.12.1990 року в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою та довідкою, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт, яка наводились вище та є у матеріалах пенсійної справи позивача і які уточнюють особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, підтверджують постійну зайнятість на пільговій роботі, в яких зазначено про розповсюдження пільг, передбачених Указом Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указом Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", суд вважає, що відповідачем безпідставно було відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу за цей період.

Суд вважає, що підстав зарахування в пільговому обчисленні періоду роботи позивача з 01.01.1991 року 04.07.1994 року відповідачем не має, оскільки абзац 1 пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", передбачає пільгове зарахування стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року тільки за період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген до 1 січня 1991 року. Отже, пільгове обчислення стажу роботи громадянам України, що працювали в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 року не передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, суд вважає, що відповідачу слід зарахувати в пільговому обчисленні відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року період роботи позивача в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з 16.01.1982 року по 31.12.1990 року, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

Разом з тим, вимога позивача про зобовязання відповідача нарахувати йому пенсію починаючи з 24.12.2014 року задоволенню не підлягає.

Ст.13 п.б Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

Так, судом встановлено, що позивач з 21.11.1983 року по 04.07.1994 року працював в Івано-Франківському УБР на посадах помічника бурильника та бурильника; з 12.04.1994 року по 31.12.1999 року працював бурильником в Підмосковній експедиції глубокого буріння ВО « Союзбургаз» ( Новгородський участок глубокого буріння); з 01.01.2000 року по 16.04.2000 року працював в ДАТ «Бургазгеотерм» бурової компанії ВАТ «Газпром» бурильником експлуатаційного та розвідувального буріння Новгородської дільниці; з 16 січня 2012 року по 26 березня 2015 року - працював на посаді бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння ВАТ «Підзембургаз» . Однак за періоди з 12.04.1994 року по 31.12.1999 року, з 01.01.2000 року по 16.04.2000 року, з 16 січня 2012 року по 26 березня 2015 року відсутнє підтвердження атестації робочого місця.

Ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року визначено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території любої із цих держав, а також на території бувшого СРСР за час до вступу в силу даної Угоди.

Ст. 1 Угоди встановлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав - учасниць СНД і держав, що входили в склад СРСР до 01.12.1991 року , приймаються на території держав учасниць СНД без легалізації. Цією ж статтею Угоди визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав учасниць даної Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави на території якої вони проживають. А згідно пенсійного законодавства України для призначення пенсії на пільгових умовах за ст. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» пільговий трудовий стаж додатково повинен бути підтверджений уточнюючою пільговою Довідкою підприємства, установи та організації та результатами атестації робочого місця після 21.08.1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці дає підстави для висновку про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Даний висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 10.09.2013 року (справа № 21-183а13) та від 19.05.2015 року, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 призначаються за результатами атестації робочих місць, відмова управління Пенсійного фонду України у Богородчанського району Івано-Франківської області зарахувати роботу позивача на посаді, яка віднесена до списку № 2, до пільгового стажу внаслідок відсутності документів, що підтверджують атестацію цієї посади на підприємстві є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Отже позивач на даний час ще не підтвердив у встановленому порядку своє право на призначення йому пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, а тому підстав для покладення на відповідача обовязку провести перерахування пенсії з конкретної, вказаної позивачем дати немає.

На підставі ст.13, 62 Закону "Про пенсійне забезпечення", ст.24 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", п.5 Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", Указу Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 10 лютого 1960 року № 148, керуючись ст.ст. 99, 100, 159,163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити частково. Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі щодо зарахування ОСОБА_1 в пільговому обчисленні стаж роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі при призначенні пенсії ОСОБА_1, зарахувати в пільговому обчисленні період роботи з 16.01.1982 року по 31.12.1990 року, як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

ОСОБА_2 може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з часу отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Головуюча І.В.Круль