Справа № 485/933/15-а
Суддя: Лисенко М. Є.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/485/31/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Лисенко М. Є.,

при секретарі - Бондаренко С.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління пенсійного Фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про визнання протиправним і скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2015 року ОСОБА_4, через свого представника ОСОБА_1, звернулася до суду з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області №126795 від 05 травня 2015 року про відмову у зарахуванні у подвійному розмірі до страхового стажу та проведення у відповідність до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03 року №1058-ІІУ, ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 10.07.03 року №1110-ІІУ, обрахування її стажу роботи у Снігурівській виправній колонії №5, посилаючись на те, що з 01 липня 1983 року установу виконання кримінальних покарань було реорганізовано у виправно-трудову колонію для утримання засуджених чоловіків, хворих на туберкульоз і вона являлася протитуберкульозним закладом.

У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги. Просив визнати протиправним та скасувати рішення та протокол у частині щодо не зарахування у подвійному розмірі до страхового стажу період роботи у ВК-5 з 03 вересня 1979 року по 29 квітня 2015 року за виключенням періодів перебування у відпустках без збереження заробітної плати.

Представник УПФУ в Снігурівському районі Миколаївської області позов не визнала. Обґрунтовуючи заперечення вказала, що при призначенні пенсії позивачці із загального страхового стажу в подвійному розмірі не зараховано період роботи у Снігурівській виправній колонії №5 з 03 вересня 1983 року по 31 грудня 2003 року за відсутності документального підтвердження перепрофілювання установи у інфекційний заклад охорони здоров'я.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши представлені докази, суд прийшов слідуючого.

В силу ст.26 Закону України №№1058-ІІУ, у редакції чинній до 17.07.2010 року, тобто на час досягнення позивачкою пенсійного віку, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 15 квітня 2015 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області за призначення пенсії за віком. А з 12 травня 2015 року перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії.(а.с. 35-37)

Як вбачається з Довідки начальника Снігурівської виправної колонії №5 від 23 червня 2015 року за №5/5-1946 ОСОБА_4, перебувала у відпустках без збереження заробітної плати у період з 15 травня 1983 року по 16 серпня 1984 року, з 01 червня 1993 року по 22 березня 1996 року та з 08 липня 2013 року по 09 липня 2013 року, який не зараховується у подвійному розмір до страхового стажу роботи у ВК-5. (а.с.42)

Згідно ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції Закону №№1110-IV від 10.07.2003 року, робота в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

При визначенні загального страхового стажу, позивачці не враховано в подвійному розмірі стаж роботи в Снігурівській виправній колонії №5 з 27 червня 1983 року по 25 серпня 1994 року на підставі довідки установи про її перепрофілювання в установу по лікуванню засуджених хворих на туберкульоз, виданої з посиланням на наказ Міністерства внутрішніх справ УРСР від 27 червня 1983 року №119.

08 травня 2015 року рішенням управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області № 126795 ОСОБА_4, ухвалено про неврахування з 01 липня 1983 року по 31 грудня 2013 року період роботи в Снігурівській виправній колонії №5 в подвійному розмірі. (а.с43.44)

У заперечені на позов відповідач посилається на норми чинного законодавства щодо визначення терміну спеціалізовані заклади охорони здоров'я та переліку проти туберкульозних закладів.

Відповідно до, п.п.7 і 12 ст.1 Закону України Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз №4565-УІІ від 22.03.2012 року, туберкульоз є соціально небезпечною інфекційною хворобою, що викликається мікобактеріями туберкульозу; протитуберкульозні заклади це лікувально-профілактичні заклади охорони здоровя (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоровя.

Таке визначення термінів надавалося і у редакції Закону від 05 липня 2001 року за №2586-ІІІІІІ. Наказом Державного Департаменту України з питань виконання покарань від 24 грудня 2004 року №247 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 лютого 2005 року за №142/10422) затверджено Перелік закладів охорони здоровя Державної кримінально-виконавчої служби України, до яких віднесено спеціалізовані туберкульозні лікарні як медичні заклади, призначені для надання спеціалізованої (вторинної) лікувально-профілактичної допомоги хворим. Цим Наказом визначено забезпечити приведення найменувань закладів охорони здоровя Державної кримінально-виконавчої служби України у відповідність з Переліком.

Наступним Наказом Міністерства юстиції України №499/5 від 21 березня 2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 2013 року за №472/23004, до Переліку закладів охорони здоров'я Державної кримінально-виконавчої служби України, включено спеціалізовані туберкульозні лікарні, які визначено - закладами охорони здоров'я, призначеними для надання спеціалізованої (вторинної) медичної допомоги хворим, можуть мати у своєму складі поліклініку (амбулаторію, амбулаторно-профілактичні відділення) і призначені для медичного обслуговування засуджених.

У спеціалізовану туберкульозну лікарню середнього рівня безпеки Снігурівську виправну колонію № 5 УДДУ у Миколаївській області перейменовано Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 02 квітня 2009 року за№59. До вказаного, у листі Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області, є посилання і на Наказ МВС України від 11.10.1994 року №556, яким затверджено Перелік спеціалізованих установ та міжобласних лікарень УВП, до яких направляються засуджені, хворі на туберкульоз (додаток №2 до наказу), де за п.п.1 зазначено установу ІІН 316/5 УМВС України в Миколаївській області як спеціалізовану установу, в яку направляються на лікування чоловіки, хворі на активну форму туберкульозу, які підлягають триманню на загальному та посиленому режиму ув'язнення та неповнолітні чоловічої статті, хворі на активну форму туберкульозу.

При цьому, суд враховує, що позивачка працювала у Снігурівській виправній колонії №5 до набрання чинності наведених законів та нормативних актів.

В силу ст.10 Закону Української РСР Про охорону здоровя, у редакції згідно Указу ПВР Української РСР Про внесення змін і доповнень до Закону Української РСР Про охорону здоровя від 21 березня 1980 року №5831-IX, заклади охорони здоров'я на території Української РСР, окрім тих, що перебувають у віданні Міністерства охорони здоров'я СРСР, Міністерства охорони здоров'я Української РСР і органів охорони здоров'я виконавчих комітетів відповідних місцевих Рад народних депутатів, можуть мати у своєму віданні на території Української РСР і інші міністерства, державні комітети, відомства та організації.

Згідно змісту Наказу Міністерства внутрішніх справ УРСР Про реорганізацію ВТК №№5 УВС Миколаївського облвиконкому №№0119, датованого 27 червня 1983 року, з метою покращення протитуберкульозної допомоги засудженим, хворим на закриту форму туберкульозу легень, які утримуються у виправно-трудових установах УВС облвиконкомів, з 01 липня 1983 року реорганізовано колонію загального виду режиму №№5 УВС Миколаївського облвиконкому у виправно-трудову колонію суворого виду режиму для утримання засуджених чоловіків, хворих закритими формами туберкульозу легень з лімітом наповнення - 600 чоловік, у тому числі стаціонару на 100 ліжок, з направленням хворих засуджених на лікування в ВТК №№5 зі слідчих ізоляторів і виправно-трудових колоній у відповідності з вимогами наказу МВС УРСР №№0230-1980 року та за нарядами медичного управління МВС УРСР. Цим Наказом начальника УВД Миколаївського облвиконкому зобов'язано до виконання комплексу протиепідемічних і санітарно-гігієнічних вимог, направлених на попередження поширення тубінфекції; начальника Медичного управління МВС УРСР прийняття всіх необхідних мір по забезпеченню медичного обслуговування спецконтингенту згідно чинних наказів та інструкцій МВС СРСР, Мінздраву СРСР, МВС УРСР та Мінздраву УРСР.

З наведеного вбачається, що з 01 липня 1983 року Снігурівська виправна колонія №5 фактично виконувала функції закладу охорони здоров'я, призначеного для надання спеціалізованої (вторинної) медичної допомоги засудженим, хворим на туберкульоз, який був підвідомчий Міністерству внутрішніх справ УРСР.

Також, суд вважає необхідним зазначити, що Пунктом 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №22-1 передбачено, що при прийманні документів на призначення пенсії, орган, що призначає пенсію: а)перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; б)здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; в)перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення в трьох місячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Отже, обов'язок перевіряти документи, подані для призначення пенсії, покладений на органи пенсійного фонду при їх прийнятті і вирішенні питання про задоволення заяви пенсіонера. Відповідач, при призначенні пенсії протоколом №383 від 17 квітня 2015 році був зобов'язаний оцінити представлені документи щодо можливості їх застосування для перерахунку пенсії або витребувати додаткові документи за власною ініціативою. Однак, відповідач даним правом при перерахунку пенсії не скористався.

Стаття 19 Конституції України передбачає обов'язок органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із критерію оцінки рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які викладені в ч.3 ст.2 КАС України, суб'єкти владних повноважень для реалізації своїх функцій повинні діяти з дотримання встановленої законом процедури прийняття рішення; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між буд - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що рішення відповідача № 126795 від 08 травня 2015 року та протокол №383 від 17 квітня 2015 року по справі не відповідають вищезазначеним критеріям, є такими, що порушують права, свободи та інтереси позивачки, які підлягають захисту та поновленню. Суд рахує належним у порядку ст.163 КАС України прийняти рішення як про визнання протиправним та скасування рішення та протоколу суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. 9-12, 69-71, 86, 94, 121, 158-162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_4 до Управління пенсійного Фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про визнання протиправним і скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області №126795 від 08 травня 2015 року та протокол №383 від 17 квітня 2015 року щодо не зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі стаж роботи ОСОБА_4 у Снігурівській виправній колонії №5 з 03 вересня 1979 року по 29 квітня 2015 року за виключенням періодів перебування у відпустці без збереження заробітної плати з 15 травня 1983 року по 16 серпня 1984 року, з 01 червня 1993 року по 22 березня 1996 року та з 08 липня 2013 року по 09 липня 2013 року.

На прохання позивача суд не стягує на її користь понесені судові витрати за розгляд справи в суді.

На постанову суду може бути подана учасниками провадження апеляція до Одеського апеляційного адміністративного суду через Снігурівський районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ