Справа № 725/3041/15-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/3041/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Стоцька Л.А.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

08 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Литвинюка С.О.,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Державної автоінспекції УМВС України в Чернівецькій області, інспектора ДПС ВДАІ м. Чернівці УМВС України в Чернівецькій області Охрема В.Д., третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії субєкта владних повноважень в особі ІДПС ВДАІ м.Чернівці Охрема В.Д. при оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 01.12.2014 року та скасувати протокол серії АБ2 №586835 від 01.12.2014 року про вчинення ним адміністративного правопорушення за ст.124 КпАП України, який складений субєктом владних повноважень внаслідок протиправних дій.

Відповідно до ухвали Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10.06.2015 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись таким судовим рішенням, позивач оскаржив ухвалу суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції, де посилаючись на доводи апеляційної скарги, просив скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження її розгляду до суду, який прийняв оскаржуване рішення.

Від представника третьої особи на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з тим, що він приймає участь в іншій судовій справі. Однак з указаних представником відповідача аргументів суд апеляційної інстанції не знаходить достатніх підстав для відкладення розгляду справи, а тому в задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Визначаючись щодо правомірності прийняття судом першої інстанції ухвали про закриття провадження у справі колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки зазначений спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, враховуючи наведене.

У відповідності до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Водночас, предметом спору є складання інспектором ДПС групи ДПС ВДАІ м.Чернівці УМВС України в Чернівецькій області Охрем В.Д. відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 586835 за порушення п.10.1 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, зазначений протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 586835 від 01.12.2014 року, знаходиться на розгляді в Першотравневому районному суді м. Чернівці.

Статтею 213 КУпАП визначено перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні праволпорушення, а главою 17 цього ж Кодексу - підвідомчість таких справ. Адміністративні справи за статті 124 КУпАП підвідомчі місцевим судам (ст. 221 КУпАП).

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, який має відповідати вимогам, передбачених ст. 256 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, оцінку якому у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП дає орган (посадова особа), що уповноважений розглядати справу.

За змістом ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ.

Вимогами ст. 278 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, в тому числі і щодо правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дії уповноваженої посадової особи щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення є лише одним із етапів розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення, і протокол про адміністративне правопорушення за своїм характером не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки він лише встановлює та фіксує певні фактичні обставини, пов'язані з вчиненням адміністративного правопорушення, та не породжує ніяких прав та обов'язків для правопорушника, тому не вважається рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України.

Тобто, наявний у даному випадку спір повинен вирішуватись при підготовці та вирішенні справ про адміністративне правопорушення в порядку, передбаченому КУпАП, в тому числі з реалізацією особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час провадження у справі про адміністративне правопорушення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що даний спір не є публічно-правовим, а отже не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів повністю погоджується із таким висновком суду першої інстанції, доводи апелянта їх не спростовують, у зв'язку з чим, ухвала суду першої інстанції є правомірною, такою, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 10 липня 2015 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.