Справа № 341/879/14а,2а/341/50/14
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Справа № 876/8464/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Левицької Н.Г., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

представника апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області (далі УПФ України в Галицькому районі Івано-Франківської області) про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у врахуванні при визначенні розміру заробітної плати для призначення пенсії в районі Крайньої півночі за період з 1977 року -1982 року польового забезпечення та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області врахувати при визначенні розміру заробітної плати для призначення пенсії польового забезпечення згідно довідок про заробітну плату за період з 1977 року по 1982 рік у районі Крайньої Півночі та здійснити перерахунок пенсії з дня її призначення, тобто з 19.04.2011 року.

Вважає, що дії УПФ України в Галицькому районі Івано-Франківської області щодо неврахування йому при розрахунку пенсії суми польового забезпечення при визначенні розміру заробітної плати за період роботи в районі Крайньої Півночі з 1977 по 1982 роки є неправомірними, оскільки суперечать Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2014 року позов задоволений.

Відповідач УПФ України в Галицькому районі Івано-Франківської області оскаржило постанову суду першої інстанції. Вважає, що вона винесена без належного зясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати і прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Інструкції зі статистики заробітньої плати, затвердженої наказом Держкомстату № 5 від 13.01.2004 року виплата польового забезпечення не входить до складу фонду оплати праці. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції безпідставно розглянуті вимоги про включення до заробітньої плати, з якої нараховується пенсія, районного коефіцієнту та північної надбавки, так як позивач про них не просив.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ України в Галицькому районі Івано-Франківської області з липня 2011 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах.

З довідок № К-125 та К-126 від 09.06.2011 року, виданих архівним відділом адміністрації Тазовського району Ямало-Нанецького автономного округу Російської Федерації і відноситься до районів Крайньої Півночі, вбачається, що ОСОБА_2 з 02.08.1977 року по 23.09.1982 року працював в Тазівській нафторозвідувальній експедиції та отримував заробітну плату із застосуванням районного коефіцієнту та північної надбавки.

В грудні 2013 року ОСОБА_2 отримав листа від УПФ в Галицькому районі Івано-Франківської області про те, що його розмір пенсії зменшився в зв'язку з тим, що для призначення пенсії неправомірно враховано в заробітну плату польове забезпечення, що суперечить п.п. 4.5, п.4 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 3.16 п.З Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату 13.01.2004 року за № 5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 січня 2004 року за № 114/8713, де зазначено, що виплата польового забезпечення не входить до складу фонду оплати праці.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що відповідно до вимог чинного законодавства позивач має право на перерахунок пенсії за віком з урахуванням районного коефіцієнту та північної надбавки за період роботи в Тазівській нафторозвідувальній експедиції Ямало-Нанецького автономного округу Російської Федерації і відноситься до районів Крайньої Півночі.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, вважає їх поверхневими, зробленими без зясування істотних обставин справи і з порушенням матеріального права, і зазначає наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Частинами 2, 3, 4 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що у заробіток для обчислення пенсії членам колгоспів включається оплата в усіх її видах за роботу в громадському господарстві колгоспу. У заробіток для обчислення пенсії включається за відповідні періоди допомога по тимчасовій непрацездатності чи середній заробіток, що зберігається за працівником. У заробіток для обчислення пенсії особам, які не підлягають державному соціальному страхуванню (пункт "д" статті 3), включаються всі види грошового забезпечення, аналогічні тим видам оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Членам колгоспів, інших кооперативів, працівникам радгоспів та інших підприємств і організацій, які одержують поряд з грошовою оплатою натуральну, на вартість якої нараховуються страхові внески, ця натуральна оплата при визначенні середньомісячного заробітку враховується за державними роздрібними цінами того періоду, коли провадилася оплата праці (ч. 5 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідно до пп. 3.16 п. 3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату № 5 від 13.01.2004 року, до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, відносяться надбавки (польове забезпечення) до тарифних ставок і посадових окладів працівників, направлених для виконання монтажних, налагоджувальних, ремонтних і будівельних робіт, і працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має роз'їзний (пересувний) характер, у розмірах, визначених чинним законодавством.

Таким чином, виплата польового забезпечення не входить до складу фонду оплати праці.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою Міністерством юстиції України 27.12.2005 року № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок).

Відповідно до п. 38 Порядку орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, перевіривши обгрунтованість нарахування пенсії ОСОБА_2, УПФ України в Галицькому районі Івано-Франківської області встановлено, що в розрахунок пенсії безпідставно включена така надбавка як польове забезпечення і цілком підставно провело перерахунок розміру пенсії позивачу. Тому дії УПФ України в Галицькому районі Івано-Франківської області є правомірними, підстав для задоволення позову немає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необгрунтованість та недоведеність позовних вимог, оскільки відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату № 5 від 13.01.2004 року, виплата польового забезпечення не входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу суду першої інстанції на невідповідність резолютивної частини судового рішення її мотивації, оскільки позивач звертався про включення до розрахунку польового забезпечення, а судом першої інстанції зобовязано УПФ України в Галицькому районі Івано-Франківської області включити районний коефіцієнт та північну надбавку.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З врахуванням того, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ч.3 ст.160 КАС України, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2014 року у справі № 341/879/14-а скасувати та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді: Н.Г. Левицька

ОСОБА_3