Справа № 820/4113/15
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 р.Справа № 820/4113/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2015р. по справі № 820/4113/15

за позовом Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до товариства з обмеженою відповідальністю "Аеліта плюс"

про стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

Харківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі позивач) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Аеліта плюс" (далі відповідач), в якому просив суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Аеліта плюс" на користь Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів, в сумі 19408,33 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2015р. зазначений позов залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме ст. ст. 18, 19, 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до поданого ТОВ "Аеліта Плюс" звіту про зайнятість інвалідів за 2014 рік за формою № 10-ПІ середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2014 році становила 36 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність становить 1 особа, чисельність інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" становить 1 особа. Середня річна заробітна плата штатного працівника становить 19 408, 33 грн.

Згідно листа Харківського міського центру зайнятості від 24.04.2015 року №ХМЦЗ-03-5628-26/15 у 2014 році у Харківському міському центрі зайнятості перебувало на обліку 389 особи з інвалідністю, які звернулися за сприянням у працевлаштуванні. Протягом 2014 року на ТОВ "Аеліта Плюс" не було працевлаштовано жодної особи з обмеженими фізичними можливостями, відмов у працевлаштуванні особам з обмеженими фізичними можливостями за результатами направлень центру зайнятості не було.

Відмовляючи в задоволенні позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем були виконані вимоги Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів щодо вжиття заходів для працевлаштування інвалідів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Статтею 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

За приписами частини 9 зазначеної статті підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач подавав позивачу звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік за формою № 10-ПІ, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007р. № 42 (а.с. 6)

У вказаному звіті зазначено, що кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні 1 особа, кількість штатних працівників, яким відповідно до вимог чинного законодавства встановлена інвалідність 1 особа.

Відповідно до наказу № 20 від 10.06.2013 року відповідачем ТОВ "Аеліта Плюс" було працевлаштовано інваліда ІІІ групи ОСОБА_1 (довідка МСЕК № 0008310 від 26.09.2002 року, довічно) на посаду швачки, яка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 2.1 Порядку подання форми звітності N 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії), затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316, форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Отже, враховуючи, що трудовий договір з працівником-інвалідом роботодавцем не припинено, відкрита вакансія, передбачена для працевлаштування інваліда, відсутня, у звязку з чим у відповідача відсутній обовязок подання до державної служби зайнятості звітності за формою № 3-ПН.

Таким чином, товариством з обмеженою відповідальністю "Аеліта плюс" виконано обовязок щодо працевлаштування інвалідів у кількості, визначеній ст. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні та щодо звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо невиконання відповідачем нормативів, встановлених ст. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо вжиття відповідачем передбачених законодавством заходів щодо працевлаштування інвалідів та, як наслідок, безпідставності заявлених позовних вимог про стягнення адміністративно-господарських санкцій.

Таким чином, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних відносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2015р. по справі № 820/4113/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 13.07.2015 р.