Справа № 2-а-431/10
Суддя: Труш В. О.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-431/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року смт.Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Труш В.О. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного Фонду України в Любешівському районі і зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

встановив:

13 грудня 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є інвалідом першої групи захворювання, пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи і згідно ст. 14 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі цього Закону йому призначено пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір яких повинен визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена законами, але відповідач визначив розмір зазначених пенсій позивачу згідно з постановою Кабінету Міністрів України „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" від 16 серпня 2008 року № 654.

Вважає, що статтями 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком, та розмір його пенсії не може бути нижчим десяти мінімальних пенсій за віком. Відповідач усупереч назначеним нормам не провів відповідне нарахування цих пенсій.

Просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати здійснити перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ст. 50,54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи починаючи 08 червня

2010 року.

Відповідач у своєму заперечені № 1507/09-20 від 23 грудня 2010 року позов не визнав, вказують, що ОСОБА_1 з 13 грудня 1994 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Любешівському районі як одержувач пенсії по інватідності. З моменту призначення пенсії по інвалідності позивач переходив з одного виду пенсії на інший. З 24 листопада 2010 року отримує пенсію відповідно до Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначають, що постановами Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 встановлені розміри пенсій для інвалідів, згідно яких розмір пенсії по першій групі інвалідності не може бути нижчим 710 грн. Крім того, згідно даної останови громадянам, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлена податкова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до Закону України „Про статус і соціальних захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" в емірі 30 % прожиткового мінімуму. Просить визнати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі неналежним відповідачем, вказати джерело фінансування вказаних виплат.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 051932. Позивачу встановлена перша група інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з наслідками аварії на ЧАЕС, що підтверджено випискою до довідки серії ВТЄ № 015916 та вона з 22 листопада 2010 року отримує пенсію по інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційною права громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду', заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п.н. 12 п. 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України па 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, який набрав чинності 01.01.2008 року, текст статті 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено у новій редакції, відповідно до якої особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам І групи, в розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того, п.н. 15 п.28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, який набрав чинності 01.01.2008 року, текст статті 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було також викладено у новій редакції, відповідно до якої в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте рішенням Конституційного Суду України №10- рп/2008 від 22.05.2008 року у справі №1-28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Положення пункту 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України та 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиційність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Абзацом 3 частини 1 статті 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 1 групи призначається щомісячна додатком пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України „Про статус і соціальним захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що в усіх випалках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин є правильним та таким, що відповідає Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що позивач мас право на призначення пенсії її розмірі, не нижчому 10 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", па підставі яких здійснювалось нарахування пенсії позивачу, оскільки останні істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до ч. З ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті позивачу пенсії в таких розмірах є неправомірними.

Твердження відповідача про визнання них неналежним відповідачем не відповідають дійсності та не беруться судом до уваги, оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) саме на управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах покладено обовязок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне зобовязати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Любешівському районі.

Не мають правового значення і твердження відповідача про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом розмірів пенсій як на причину невиконання державою взятих на себе зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідач, всупереч ст.71 КАС України, заперечуючи проти позову, правомірності своїх дій в частині виплати ОСОБА_1 пенсій у менших, ніж встановлені Законом

розмірах, не довів.

Крім того з поданих доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 22 листопада 2010 року знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Любешівському районі як одержувач пенсії по інвалідності. До 22 листопада 2010 рок вона отримувала пенсію по віку, відповідно до Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Позивач в своїх вимогах просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 08 червня 2010 року.

З поданих доказів вбачається, що ОСОБА_1 за період з 08 червня 2010 року по 23 листопада 2010 року отримував пенсію по віку згідно Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, то частина вимоги позивача про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю виходячи з розмірів мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст.ст. 54, Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 08 червня 2010 року по 23 листопада 2010 року до задоволення не підлягає.

Таким чином, захисту підлягає право позивача шляхом зобовязання Управління перерахувати і виплатити основну та додаткову пенсії у передбачених ст.ст.50, 54 Закону розмірах за період 24 листопада 2010 року по 28 грудня 2010 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.64, 152 Конституції України, ст.ст.50,54 Закону України Ліро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішеннями Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, ст.ст.8,10,12,17,69,94,158,160-163,167,170,186,КАС України,суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі в частині відмови в перерахунку державної та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю ОСОБА_1 неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком з 24 листопада 2010 року по 28 грудня 2010 року на підставі положень ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням положення ч. З ст. 67 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та проведених виплат.

В решті частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районнний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_2

З оригіналом згідно.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_2