Справа № 810/2803/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

06 липня 2015 року 810/2803/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області , 3-тя особа : ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області 3-тя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка розташована АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд зазначає таке.

За правилами статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом, немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За визначенням у частині першій статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Так, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У той же час, суд встановив, що позивач звернувся до суду з вимогами про захист своїх цивільних прав, оскільки нові користувачі земельної ділянки вирішили самовільно змінити межі фактичного користування земельною ділянкою і при видачі державного акту ОСОБА_3 було зменшено розмір її земельної ділянки, що призвела до порушення її права володіння. користування та розпорядження земельною ділянкою.

Крім того в обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на ст. 268 ЦК України та зазначає, що про порушення її прав вона дізналась лише після подання третьою особою, ОСОБА_2 позовної заяви про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою до Васильківського міськрайонного суду Київської області, в якому просила усунути перешкоди в користуванні шляхом знесення паркану та частини господарської будівлі (сараю).

За змістом частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення такого спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, незалежно від участі в ньому органу, яким видавався державний акт на право власності на земельну ділянку .

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 24 лютого 2015 року у справі №21-34а15, від 16 грудня 2014 року №21-544а14, від 9 грудня 2014 року у справі №21-308а14 та від 17 лютого 2015 року №21-551а14.

Крім того, Верховний Суд України також звернув увагу на те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

За приписами частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У той же час, суд роз'яснює, що такий спір підлягає розгляду місцевим загальним судом з урахуванням правил територіальної підсудності за правилами цивільного судочинства.

За приписами пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно положень статті 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір, сплачений у сумі 73,08 грн., за наведених обставин, підлягає поверненню у вказаному розмірі.

Керуючись статтями 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Держземагентства у Васильківському районі Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

2. Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України сплачену суму судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. згідно квитанції №855/з33 від 30 червня 2015 року.

3. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, - надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Лиска І.Г.