Справа № 2-а-2390/10/2270/12
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2390/10/2270
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2011 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Кооперативного підприємства "Ринково-заготівельний комплекс" Ізяславського районного споживчого товариства до Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області, про скасування рішення №025 від 18.02.2010 року, про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому вказує, що відповідач на підставі акту перевірки №026 від 10.02.2010 року з питань дотримання вимог постанови КМ України №278 від 05.03.2009 року встановив порушення у позивача вимог: п.4 Постанови КМ України №868 від 29.07.2009 року; п.5 розділу ІІ "Порядку розрахунку цін на послуги та оренду торгових приміщень (площ) та їх обслуговування на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів", затвердженого наказом Міністерства економіки України, Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва №683/109 від 30.06.2009 року; п.5.3.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"; п.1 розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації №253/2009 від 09.07.2009 року, а саме порушення формування орендної плати за 1 торгове місце в період з 01.09.2009 року по 01.02.2010 року, тому прийняв рішення №025 від 18.02.2010 року, про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Вважає, що вищезгадане рішення відповідача прийнято з порушенням чинного законодавства, адже законність постанови КМ України №278 від 05.03.2009 року викликає сумнів, так як ця постанова оскаржена у судовому порядку і рішення по цій справі не прийнято судом. Крім цього, п.4 Постанови КМ України №868 від 29.07.2009 року не може примушувати суб"єкта підприємницької діяльності укладати договір оренди торгівельного місця в той час коли він має право на утримання його відповідно до п.3 цього ж акту.

У позові №40 від 24.03.2010 року, просить скасувати рішення №025 від 18.02.2010 року, про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Ухвалою суду від 16.06.2010 року розгляд справи було зупинено на підставіп.3 ч.1 ст.156 КАС України.

Після відновлення провадження у справі, представник позивача у суді позовні вимоги підтримав, посилаючись на ті ж докази, що у позовній заяві і надав суду копії постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.10.2010 року і ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2011 року, які просив врахувати при прийнятті рішення по цій справі.

Відповідач до суду не з"явився і не повідомив суд про причину цього, хоч належно був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши учасників судового розгляду і дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно рішення №025 від 18.02.2010 року, про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, вирішено вилучити у Кооперативного підприємства "Ринково-заготівельний комплекс" Ізяславського районного споживчого товариства у дохід Державного бюджету 17492,16 гривень і стягнути штраф у сумі 34984,32 гривень.

Щодо висновків відповідача у акті перевірки, про порушення позивачем ОСОБА_4 Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб"єктів малого підприємництва" і ст.7.2.4 Закону України "Про податок на додану вартість", що стало причиною отримання необгрунтованої виручки у розмірі 3321,44 гривень, як вважає відповідач, то це не грунтується на вимогах вищеназваного ОСОБА_4 і Закону, який навіть не має такої статті, а є підпункт 7.2.4 п.7.2 статті 7.

Згідно п.п. 7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону. Суб'єкти підприємницької діяльності, що перейшли на спрощену систему оподаткування, яка не передбачає сплати податку або передбачає його нарахування за ставками, іншими, ніж визначені пунктом 6.1 статті 6 цього Закону, втрачають право на нарахування податку, податковий кредит та складання податкової накладної, а також на отримання відшкодування за податковий період, в якому відбувся такий перехід. Це правило поширюється також на підприємства, звільнені від сплати податку до бюджету за рішенням суду.

Суд вважає, що встановлене у акті перевірки порушення позивачем, щодо реалізації по завищеній ціні окремих товарів в період з 01.02.2009 року по 01.02.2010 року, внаслідок чого позивачем отримано необгрунтовану виручку на суму 206 гривень, останнім не спростовано, тобто це порушення було, однак суд рахує, що виокремлення цієї частини (206 гривень) неможливе, так як прийняте суб"єктом владних повноважень рішення втратить свою цілісність. Також суд рахує, що відповідач у цьому випадку не позбавлений права з урахуванням цього рішення прийняти нове рішення, про застосування економічних санкцій по відношенню до відповідача.

У акті перевірки від 10.02.2009 року відповідач зазначив, що позивач: не заключив договори оренди торгівельного місця з суб"єктами господарювання, згідно з типовою формою затвердженою постановою КМ України від 05.03.2009 № 278; при визначенні собівартості 1 кв. м. до розрахунку прийнято кількість торгових місць, замість загальної площі ринку; відповідно до фактичних витрат за 2009 рік 262.3 тис. гривень та кількості загальної площі ринку 5600 м. кв. за результатами внесених коригувань відповідно до чинного законодавства орендна плата повинна становити 0,23 гривень за 1 м. кв. до 01.01.2010 року. Різниця між діючим тарифом становить 0,37 гривень. З 01.01.2010 року вартість орендної плати за 1 кв. м. має становити 0,19 гривень, а різниця між діючою вартістю орендної плати 0,41 гривень.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.09.2010 року, визнано незаконною та скасовано постанову КМ України №278 від 05.03.2009 року "Про заходи стабілізації цін за надання послуг та оренду торгових приміщень (площ) у торговельних об"єктах на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів в умовах фінансово-економічної кризи", яка залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2011 року.

Відповідно до п.12 додатку до постанови КМ України від 25.12.1996 № 1548 "Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)", Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації регулюють (встановлюють): граничні розміри плати за послуги, що надаються у торговельних об'єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів; граничні рівні цін, нормативи рентабельності (у розмірі не вище 20 відсотків) за надання в оренду торгових приміщень (площ), торговельно-технологічного та/або холодильного устаткування у торговельних об'єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів, який внесений до цього додатку постановою КМ України від 05.03.2009 № 278 "Про заходи щодо стабілізації цін за надання послуг та оренду торгових приміщень (площ) у торговельних об'єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів в умовах фінансово-економічної кризи".

Наказом Міністерства економіки України і Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 30.06.2009 № 638/109 "Про затвердження Порядку розрахунку цін на послуги та оренду торгових приміщень (площ) та їх обслуговування на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів" (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин), констатовано, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 N 278 "Про заходи щодо стабілізації цін за надання послуг та оренду торгових приміщень (площ) у торговельних об'єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів в умовах фінансово-економічної кризи", затверджено Порядок розрахунку цін на послуги та оренду торгових приміщень (площ) та їх обслуговування на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач фактично не встановив порушень позивача, щодо необгрутовано отриманої виручки при наданні торгівельних площ ринку у користування суб"єктам підприємницької діяльності для торгівлі з контейнерів і кіосків, адже постанова КМ України №278 від 05.03.2009 року, якою затверджений типовий договір оренди, визнана судом незаконною і скасована, рішенням суду, яке набрало законної сили. Більше цього, на думку суду, відповідач не порушив п.5 розділу ІІ Порядку розрахунку цін на послуги та оренду торгових приміщень (площ) та їх обслуговування на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів (далі Порядок), адже редакція цього пункту була неконкретизована, тобто могла тлумачитись по різному, що було усунено видавниками цього Порядку змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства економіки України, Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 09.03.2010 р. N 256/44. В редакції 5 п цього Порядку , яка діє у даний час, визначено, що собівартість надання в оренду 1 кв. м торгового приміщення (площі) розраховується шляхом ділення витрат (згідно з пунктом 3 цього розділу) на загальну площу торговельних місць згідно з планом території ринку, які надаються в оренду. тобто підтверджується неправильність висновку відповідача, який ним зроблений під час перевірки.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про ціни і ціноутворення", вся необгрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необгрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

Згідно частин 1 - 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи наведене, суд встановив, що суб"єкт владних повноважень, який заперечує проти позову не довів, що діяв у межах Закону, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законами України Про ціни і ціноутворення, "Про податок на додану вартість", ОСОБА_4 Президента України "Про спрощену систему оподаткуваня, обліку та звітності суб"єктів малого підприємництва" і ст.ст. 4-15, 70-71, 86, 94, 98, 99, 122, 158 163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області № 025 від 18.02.2010 року, про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Копії постанови надати сторонам, повний текст якої виготовлено 18.11.2011 року.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набрала законної сили 06 грудня 2011 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1