Справа № 801/4581/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/50804/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора Автономної Республіки Крим до Ізобільненської сільської ради Автономної Республіки Крим, треті особи: Державне підприємство "Алуштинське лісове господарство", Республіканський комітет Автономної Республіки Крим з лісового та мисливського господарства, Кабінет Міністрів України про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою Ізобільненської сільської ради Автономної Республіки Крим (далі - Ізобільненська сільська рада) на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 11 червня 2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року Сімферопольський міжрайонний природоохоронний прокурор Автономної Республіки Крим в Окружному адміністративному суді Автономної Республіки Крим пред'явив позов до Ізобільненської сільської ради Автономної Республіки Крим, треті особи: Державне підприємство "Алуштинське лісове господарство", Республіканський комітет Автономної Республіки Крим з лісового та мисливського господарства, Кабінет Міністрів України про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Сімферопольською міжрайонною прокуратурою з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері проведено перевірку, якою встановлено, що Ізобільненською сільською радою прийнято рішення від 09 вересня 2004 року № 21, відповідно до якого виконавчому комітету сільської ради доручено замовити у землевпорядній організації розробку Проекту землеустрою з передачі земель Алуштинського державного лісогосподарського підприємства до земель запасу сільської ради по населеним пунктам: селища Розове, сіл Ізобільне, Нижньої та Верхньої Кутузовки загальною площею 108,65 га.

Вважає, що рішення прийнято без дотримання чинного законодавства.

Просив визнати протиправним та скасувати рішення Ізобільненської сільської ради від 09 вересня 2004 року № 21 "Про підготовку проекту землеустрою по передачі лісових угідь населених пунктів сільської ради в землі запасу".

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 11 червня 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року, позовні вимоги Сімферопольського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Ізобільненської сільської ради від 09 вересня 2004 року № 21 "Про підготовку проекту землеустрою по передачі лісових угідь населених пунктів сільської ради в землі запасу".

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Ізобільненська сільська рада Автономної Республіки Крим подала касаційну скаргу, в якій вказала, що оскаржувані рішення судами прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та залишити позовну заяву без розгляду, або закрити провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09 вересня 2004 року Ізобільненською сільською радою прийнято рішення № 21, яким виконавчому комітету сільської ради доручено замовити у землевпорядної організації розробку проекту землеустрою по передачі земель Алуштинського державного лісогосподарського підприємства в землі запасу сільської ради по населеним пунктам: с. Розове, с. Ізобільне, с. Нижньої та Верхньої Кутузовки загальною площею 108,65 га.

Рішенням Ізобільненської сільської ради від 03 березня 2005 року № 7 затверджений проект землеустрою з впорядкування території Алуштинського державного лісогосподарського підприємства, вилучено з його землекористування земельні ділянки загальної площею 108,65 га та передано їх до земель запасу сільської ради.

Сімферопольською міжрайонною прокуратурою з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері Під час проведення перевірки додержання вимог земельного законодавства Ізобільненською сільською радою м. Алушти щодо використання земель Державного підприємства "Алуштинське лісове господарство" у грудні 2012 року встановлені порушення вимог Земельного та Лісового кодексів України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Закону України "Про землеустрій".

27 березня 2013 року прокурор звернувся до відповідача з поданням про скасування рішення від 09 вересня 2004 року № 21 "Про підготовку проекту землеустрою по передачі лісових угідь населених пунктів сільської рад в землі запасу".

Рішенням Ізобільненської сільської ради від 11 квітня 2013 року № 40/1 подання прокурора відхилено з тих підстав, що рішення ради від 09 вересня 2004 року являється актом одноразового застосування та вичерпало свою дію фактом виконання, а тому, не може бути скасовано.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що компетентним органом, наділеним повноваженнями щодо розпорядження земельною ділянкою державної власності лісогосподарського призначення площею понад 10 га є Кабінет Міністрів України, а тому, обґрунтованих правових підстав для прийняття спірного рішення у Ізобільненської сільської ради не було.

Така правова позиція судів є правильною, оскільки вона ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно зі статтями 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 4 статті 84 Земельного кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно із статтею 9 Лісового кодексу України (в редакції чинній на момент винесення рішення) у постійне користування земельні ділянки лісового фонду надаються спеціалізованим лісогосподарським підприємствам, іншим підприємствам, установам, організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства, а також для спеціального використання лісових ресурсів, потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 142 Земельного кодексу України, припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Частиною дев'ятою статті 149 Земельного кодексу України (у редакції, діючої на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до повноважень Кабінету Міністрів України віднесено вилучення земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси першої групи площею понад 10 гектарів, а також земельних ділянок природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами п'ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Виходячи з наведених приписів законодавства, що регулює спірні відносини, компетентним органом, наділеним повноваженнями щодо розпорядження земельною ділянкою державної власності лісогосподарського призначення площею понад 10 га є Кабінет Міністрів України, а не сільська рада.

Державне підприємство "Алуштинське лісове господарство" розташоване та користується земельною ділянкою, що є власністю держави, а тому, повноваження щодо розпорядження нею відносяться до компетенції Кабінету Міністрів України. Рішення щодо припинення права постійного користування цим підприємством земельною ділянкою повинно прийматися власником земельної ділянки, тобто державним органом виконавчої влади.

В матеріалах справи відсутні докази щодо законного вилучення земельної ділянки та відсутні рішення державного органу виконавчої влади про припинення права користування земельною ділянкою Державним підприємством "Алуштинське лісове господарство".

Таким чином, Ізобільненська сільська рада не мала повноважень на прийняття рішення про підготовку проекту землеустрою з передачі лісових угідь населених пунктів сільської ради в землі запасу, які не вилучались у Державного підприємства "Алуштинське лісове господарство".

Зазначені обставини та норми матеріального права враховано судами попередніх інстанцій під час вирішення даного спору.

Рішення судів є законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Ізобільненської сільської ради Автономної Республіки Крим залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 11 червня 2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року в адміністративній справі за позовом Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора Автономної Республіки Крим до Ізобільненської сільської ради Автономної Республіки Крим, треті особи: Державне підприємство "Алуштинське лісове господарство", Республіканський комітет Автономної Республіки Крим з лісового та мисливського господарства, Кабінет Міністрів України про визнання протиправним та скасування рішення - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.