Справа № 2а-592/10/0870
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2010-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2010 року м. Запоріжжя

(15 год.33 хв.)

Справа № 2а-592/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Артоуз О.О.

при секретарі судового засідання Гнідая О.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Прокурора м. Енергодара Запорізької області

до: Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського

управління юстиції Запорізької області

про: визнання протиправними дій відповідача при винесені постанови від

28.11.2009 ВП №15120474 про повернення виконавчого листа № 1-92

від 25.09.2009 стягувачеві та скасування постанови від 28.11.2009

ВП №15120474

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2010 року прокурор м. Енергодара Запорізької області звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області про визнання протиправними дії державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області при винесені постанови від 28.11.2009 ВП №15120474 про повернення виконавчого листа № 1-92 від 25.09.2009 стягувачеві та скасування постанови від 28.11.2009 ВП № 15120474.

Ухвалою суд від 02.02.2010 відкрито провадження в адміністративній справі № 2а-592/10/0870, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 11.02.2010.

В позовній заяві вказано, що перевіркою проведеною прокуратурою м. Енергодара Запорізької області встановлено, що Відділом виковавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької облсті не було наледним чином здійснено виконання виконавчого листа № 1-192 від 25.09.2009 про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штраф в розмірі 1 000 грн. Внаслідок цього, прокуратурою м. Енергодар було винесено протест від 28.12.20009 № 5170 вих 09., яким зобовязувало відповідача скасувати постанову від 28.11.2009 про повернення виконавчого документа стягувчеві. ВДВС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області вказаний протест не виконало.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги адміністративного позову та просить визнати протиправними та скасувати постанову державного виконавця державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області від 28.11.2009 ВП №15120474 про повернення виконавчого листа № 1-92 від 25.09.2009.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові. Позовні вимоги обґрунтовує ст. ст. 11, 12, 26 Кримінально виконавчого кодексу України, ст. 410 Кримінально-процесуального кодексу України, ч. 4, 5 ст. 53 Кримінального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження» та п.4 ч. 4 ст. 21 Закону України «Про прокуратуру». Зокрема зазначає, що відповідачем при виконанні виконавчого листа № 1-192 від 25.09.2009 не вжито заходів щодо повного і неупередженого примусового виконання рішення, як це передбачено законом. Вважає, що вказані дії відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області щодо повернення виконавчого листа № 1-192 від 25.09.2009 є протиправними, у звязку з чим постанова відповідача від 28.11.2009 ВП №15120474 про повернення виконавчого документа стягувачеві підлягає скасуванню.

Представник відповідача з позовними вимогами не погодився з підстав, зазначених у запереченнях від 11.02.2010 № 181/02. Зазначив, що відділ державної виконавчої служби не є органом, що відає виконанням покарань згідно кримінально-виконавчого законодавства. До повноважень органів державної виконавчої служби, в контексті спірного питання, не віднесено направлення до суду заяви про заміну засудженим штрафу на нове покарання у вигляді громадських робіт.

Також вказує, що виконавчий лист № 1-192 від 25.09.20009 було видано судом на виконання вироку суду про стягнення з засудженого штрафу, як міри покарання, а не на виконання рішення суду, і що питання про заміну штрафу покарання у вигляді громадських робіт відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України вирішується суддею районного суду за поданням органу, що відає відбування покарання. Просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх належними доказами, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції ОСОБА_4 на виконанні перебував виконавчий лист № 1-192, виданий на підставі вироку Енергодарського міського суду від 07.08.2009 про стягнення з засудженого ОСОБА_3 штрафу у розмірі 1 000грн., призначеного як міру покарання за скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

05.10.2009 постановою державного виконавця ВДВС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 1-192. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що за ОСОБА_3 не зареєстровано майно, на яке можливо було б звернути стягнення для подальшої реалізації в рахунок погашення суми боргу на користь держави. У звязку із цим та на підставі п. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV державним виконавцем ВДВС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_4, було винесено постанову від 28.11.2009 про повернення виконавчого листа до Енергодарського міського суду без виконання.

Заступником прокурора м. Енергодара Запорізької області на постанову державного виконавця ВДВС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_4 від 28.11.2009 про повернення виконавчого документа стягувчеві було винесено протест від 28.12.20009 № 5170 вих 09.Відповідно до листа ВДВС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької від 18.01.2010 № 109 протест прокурора було відхилено.

Згідно ч.6 ст. 11 Кримінально виконавчого кодексу України у межах, визначених вказаним кодексом та законами України, виконання кримінальних покарань здійснює і Державна виконавча служба.

Стаття 12 Кримінально виконавчого кодексу України встановлює, що Державна виконавча служба виконує покарання у виді штрафу і конфіскації майна у випадках та в порядку, передбачених цим Кодексом та законами України.

Згідно із ст. 26 Кримінально виконавчого кодексу України засуджений зобов'язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, його стягнення провадиться примусово Державною виконавчою службою на підставі виконавчого листа, виданого судом, який постановив вирок, з такими особливостями: в постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не встановлює строк для добровільного виконання вироку суду; засуджений звільняється від сплати виконавчого збору. У разі неможливості сплатити повний розмір штрафу суд може замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських або виправних робіт відповідно до закону.

Відповідно ч. 5 ст. 53 Кримінального кодексу України у разі неможливості сплати штрафу суд може замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт.

Стаття 410 Кримінально-процесуального кодексу України встановлює, що питання про заміну штрафу покарання у виді громадських робіт відповідно до ч. 4 ст. 53 Кримінального кодексу України вирішується суддею районного (міського)суду за поданням органу, що відає відбування покарання.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606- XIV виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606- XIV передбачено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606- XIV примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Згідно ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606- XIV примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606- XIV державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Абзац 8 ч. 3 цієї статті встановлює, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до органу, який видав виконавчий документ, за роз'ясненням рішення з заявою про видачу дубліката виконавчого документа, порушувати клопотання про встановлення чи зміни порядку і способу виконання, відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606- XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Отже суд приходить до висновку, що Державна виконавча служба як орган виконання покарань під час виконання виконавчого документа не порушувала питання про заміну засудженому штрафу покарання у вигляді примусових робіт, що могло привести до порушення принципу невідповідності покарання та не виконання вироку.

Пунктом п. 4 ст. 121 Конституції України визначено, що на прокуратуру покладено обов'язок нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаною з особистою свободою громадян.

Згідно з ч.4 ст.21 Закону України «Про прокуратуру» у разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним.

З огляду на вищазазначене адміністративний позов прокурора м. Енергодара Запорізької області доВідділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області про скасування постанови від 28.11.2009 ВП №15120474 задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 161, 162, 163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Прокурора м. Енергодара Запорізької області до Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області від 28.11.2009 ВП №15120474 про повернення виконавчого листа № 1-92 від 25.09.2009 стягувачеві.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови не у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя О.О. Артоуз