Справа № 2-а-14/10
Суддя: Брагін В. І.
Дата ухвалення: 2010-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-14/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2010 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Брагіна В.І.

при секретарі Лавренчук Л.М.

з участю: позивача - ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в Андрушівському районі про

перерахунок пенсії,суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 15.09.2009 року звернувся в суд з позовом,у якому вказував,що він є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи - інвалідом 3 групи за захворюванням, пов'язаним з участю в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Він перебуває на обліку в Пенсійному Фонді України в Андрушівському районі як інвалід 3-ї групи. Однак розмір вказаної пенсії є меншим,ніж та,яку він повинен отримувати згідно ч.4 ст. 54 Закону України про «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,а саме її розмір не може бути нижчим ніж б мінімальних пенсій за віком. Також згідно ст.50 Закону про «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам 3-ї групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду,заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. На його звернення до відповідача в перерахунку пенсії йому було відмолено. Просить визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Андрушівському районі та зобов'язати відповідача провести и перерахунок пенсії з 01.01.2009 року згідно чинного законодавства та виплачувати призначену пенсію в подальшому в повному об'ємі без обмежень.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з викладених у позові підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що сплата коштів громадянам, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою відповідно до ст.54 Закону України № 796 «Про статус і соціальний захист громадян,які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,особам віднесених до категорії 1 передбаченої ст.50 Закону України № 796,здійснюється лише за рахунок державного бюджету,а Управління пенсійного фонду України не є розпорядником коштів державного бюджету України. Згідно ч.7 ст.54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",передбачено,що порядок обчислення пенсії по інвалідності,внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, а саме Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654,якою іншим інвалідам 3-ї групи щодо яких встановлений причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою з 1.07.2008 року розмір пенсії становить 600 грн.

Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку,що позовні вимоги позивача підлягають ж задоволення.

Судом встановлено, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії,що підтверджу посвідченням серії А № 412698,виданим 17.07.2002 року Житомирською облдержадміністрацією та є інвалідом 3 групи, також підтверджується посвідченням та витягом із акту огляду МСЕК серії 2-18 ЖИК № 055929 від 24.02.2005 року. Інваліднісь позивачу встановлена внаслідок захворювання,пов'язаного ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. У зв'язку з цим позивач отримує пенсію від Пенсійного Фонду Україна в Андрушівському районі, як інвалід 3-ї групи за захворювання пов'язаним з участю в ліквідації наслідків Чорнобильська! катастрофи. Однак розмір вказаної пенсії є меншим,ніж та,яку ві повинен отримувати згідно ч.4 ст. 54 Закону України про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,а саме її розмір не може бути н: ніж 6 мінімальних пенсій за віком. Також згідно ст.50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам 3-ї групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду,заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком його звернення до відповідача в перерахунку пенсії йому було відмолено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про пенсі забезпечення» від 05.11.1991 року з подальшими змінами доповненнями, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюєм у розмірі мінімального споживчого бюджету. В умовах кризове стану економіки та спаду виробництва мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі не нижче

малозабезпеченості.

Мінімальна пенсія за віком відповідно до в Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» складає - 498 грн.

Таким чином, згідно із вимогами вищевказаних законів Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, а постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (ЧАЕС основний розмір пенсії( 6 мінімальних пенсій за віком) урахуванням щомісячного підвищення пенсії (50 % від мінімальної пенсії за віком) та набуття статусу інваліда війни має складати 6 мінімальних пенсій за віком (ч.4 ст.54 Закону про ЧАЕС) + 50 % мінімальної пенсії за віком (ст.50 Закону про ЧАЕС + надбавка дитині війни, а з 17 квітня 2009 року - ЗО % від прожиткового рівня для осіб, що втратили працездатність ( ст.З Закону про ветеранів) + 50 грн. (ст. 1 Закону про допомогу т прожиття без надбавки дитині війни) та повинно було буя виплачено: з 1 січня 2009року - 3237 грн.00 коп. ((498 х 6 + 51 від 498 ), тобто по 3237 грн. щомісячно з 1 січня 2009 року відповідно)

В результаті неправомірних дій відповідача сума недоплат пенсії за період з 1 січня 2009 року склала 38445 грн. 00 коп. (3237-674 що сплачувалась за 15 місяців) і безпідставно продовжується недоплата по даний час.

Розрахунок пенсії позивачу безпідставно проведено відповідачем, виходячи із розміру 19 грн. 91 коп, встановленим Постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету".

Дії відповідача щодо невиплати пенсії мені в повному обсязі є неправомірними, оскільки Згідно п.5 рішення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9, «... При здійсненні правосуддя судам під час розгляду справи необхідно піддавати оцінці нормативно - правові акти будь якого державного органу( згідно ст. 6 Конституції України від 28.06.1996 року органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України) на відповідність їх як Конституції так і закону. Якщо при цьому буде встановлено, що нормативно - правовий акт, який підлягає застосуванню не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.»

Конституційний Суд України в п. 4 свого рішення від 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005 (Справа N 1-21/2005) роз'яснив, що «.Згідно зі статтею 22 Конституції України ( 54к/96-ВР ) закріплені нею права і свободи не є

вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби,які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак,змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, З, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії б) додаткової

пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку держава та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до ст. 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

При розрахунку державної та додаткової пені

передбачених ст.ст. 50,54 Закону України № 796 застосуванню і її обчисленні підлягає розмір прожиткового мінімуму для ос які втратили працездатність, встановленого в законі : Державний бюджет України на відповідний рік, із які визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Крім того, в п.2 Постанови КМУ за № 523 в 30.05.1997 року (з урахуванням змін, внесених Постановою КМУ а 04.03.2004 року за № 268) зазначено, що обчислення призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку одержаного за роботу за межами зони відчуження, провадиться загальних підставах відповідно до Закону про пенсії (тобто і обчисленні розміру пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен застосовуватися саме розі мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом про пенсії).

Така ж сама норма, що і в п.2 Постанови КМУ № 523 від 30.05.1997 року міститься і в ч.З ст.54 Закону України « статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( в редакції Закону України від 11.2005 р. № 3108-ІУ).

З моменту прийняття Постанови КМУ за № 1 від 03.01.2 року був прийнятий Закон про пенсії і неодноразово підвищувався розмір мінімальної пенсії за віком. Тому фактично Постанова З за № 1 від 03.01.2002 року втратила чинність, бо супереч законам, прийнятим пізніше (після неї), які мають більшу юридичну силу.

Постанова КМУ за № 1 от 03.01.2002 року суперечить ч.3 22 Конституції України, згідно якій не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод А зазначена Постанова КМУ фактично звужує обсяг права інвалідів, що постраждали і Чорнобильської катастрофи, на отримання пенсії в розмірі визначеним Законом про ЧАЕС.

Постанова КМУ за № 1 від 03.01.2002 року суперечить ці низці Рішень Конституційного Суду України (далі - КСУ), я неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією при різних категорій громадян на соціальний захист: отримання різ виплат, підвищених пенсій, інших соціальних пільг, встановле спеціальними законами, в тому числі для осіб, що постраждали і Чорнобильської катастрофи. При винесенні цих рішень ( 06.07.1999 р. № 8-рп/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, і

17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 р. № 20-рп/20» від 11.10.2005 р. № 8-рп/2005, від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007І

22.05.2008 року) КСУ сформулював, що Конституція та закони України виділяють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. Пільги, компенсації, гарантії є різновидом соціальної допомоги та невід'ємною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу нього права шляхом прийняття нових законів (а тим більше підзаконних актів, до яких відносяться постанови КМУ) не допускається.

Зазначені розміри пенсії (з урахуванням додаткової пенсії, підвищень та інших виплат), які, на мій погляд, повинні мені сплачуватися, є тим мінімумом, встановленим законом для такої категорії громадян, як я, нижче якого пенсія не може призначатися та сплачуватися і розмір цього мінімуму цілком залежить від розміру встановленого законом Прожиткового мінімуму.

Тому в розмірі цього мінімуму пенсія повинна була призначатися та сплачуватися позивачу незалежно від того чи звертався позивач до УПФУ з письмовими заявами про підвищення (перерахунок) пенсії чи ні, а тому при підвищенні розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, відповідно повинна була підвищуватися і моя пенсія - незалежно від подання з мого боку заяв про підвищення (перерахунок) розміру пенсії.

Тому в цій ситуації не може застосовуватися загальне правило, передбачене ч.4 ст.45 Закону про пенсії, згідно якому перерахунок пенсії при її підвищенні здійснюється або з початку місяця, в якому надійшла заява про перерахунок, або з початку місяця, наступного за місяцем надходження такої заяви.

Підтвердженням правильності такої правової позиції є норма ч.З ст.42 Закону про пенсії (в редакції Закону України від 23.12.2004 р. № 2291-ІУ), де зазначено що у разі збільшення розміру Прожиткового мінімуму, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 28 цього Закону, перерахунок пенсії провадиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.»

Крім того, Законом України від 05.10.2006 р. N 231-У аналогічна норма була внесена і в Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи» відносно порядку збільшення розміру пенсії по інвалідності, визначеної згідно ст.ст. 54 та 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» останній був доповнений частиною 3 статті 67 Закону, в якій зазначено , що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної

Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст.1 Протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини , кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах , передбаченого законом або загальними принципами міжнародного права .

Доплата та перерахунок пенсії є майном в контексті тлумачення Європейським Судом з прав людини ст.1 Протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини поняття майно , оскільки існують у вигляді вимог , стосовно яких позивач наводить доводи , що вік при наймі законні сподівання(яке ґрунтується на законодавчій нормі на набуття права володінні. Таке сподівання виникло у позивача момент набуття права на пенсію на підставі вищевказаних нормативних актів .

В супереч ст.14 Європейської конвенції з прав людини, яка гарантує рівність у здійсненні основних свобод , проголошених вказаними правовими актами, відповідач відмовив позивачу проведенні перерахунку пенсії , хоч без об'єктивного і розумне обґрунтування встановив таку доплату особам, які перебували однаковому із позивачем положенні. Таким чином в діях відповіла! наявна дискримінація відносно позивача при здійсненні останніх права на мирне володіння майном .

На підставі викладеного та керуючись Європейською конвенцій з прав людини, ст.ст. 10, 11, 70, 158, 160, 163 КАС України, ст. з 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, щ о постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , ст. 19 Заков України «Про пенсійне забезпечення», суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фондуУ країни в Андрушівському районі щодо незаконного зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України Андрушівському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1.01.2009 року та виплачувати в подальшому призначену йому пенсію в повному обсязі без обмежень відповіді до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальну захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильська катастрофи»,ст.19 Закону України «Про пенсійне забезпечення" розмірі шести мінімальних пенсій за віком.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Андрушівський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення подачею заяви на апеляційне оскарження . Апеляційна скарга на постанову суд подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційні оскарження.

Суддя:ОСОБА_3