Справа № 815/5462/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5462/13-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

за участю секретаря: Тропанець О.В.

розглянув в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання незаконною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, вказав, що оскільки він являється фізичною особою-підприємцем та військовим пенсіонером одночасно, а тому, з дня встановлення йому військової пенсії його участь у системі загальнообов'язкового пенсійного страхування припиняється згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ" та просив скасувати вимогу відповідача про сплату недоїмки на підставі картки особового рахунку платника №ф-265-У від 14.02.2013 року.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 20 серпня 2013 прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є військовим пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років (однак, не пенсію за віком), що не є умовою, передбаченою ч.4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", для звільнення його від сплати єдиного внеску.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.05.2005 року ОСОБА_1 зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Херсоні.

Згідно акту прийому - передачі Управлінням Пенсійного фонду України в місті Херсоні від 26.09.2012 року №27602/03, для переведення платника до УПФУ у Приморському районі м. Одеси, передано картки особових рахунків позивача з вимогою про сплату боргу від 04.11.2010 року №100.

У період з 01.04.2010 року по 30.09.2010 року Фізична особа - підприємець знаходився на спрощеній системі оподаткування як платник фіксованого патенту та за 2010 рік позивачем не сплачено страхові внески в сумі 854,46 грн.

В 2011 році Фізичною особою - підприємцем не сплачувався єдиний внесок та звітність за 2010-2011 рік не надавалась.

14.02.2013 року УПФУ в Приморському районі м. Одеси винесено вимогу №Ф-265У, відповідно до якої загальна сума боргу платника єдиного внеску станом на 01.02.2013 року складає 2696,19 грн., у тому числі недоїмка у сумі 2696,19 грн. (а.с.44).

Апеляційний суд зауважує, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати і повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до статті 1 вказаного вище Закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності (пункт 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

06 серпня 2011 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України, яким статтю 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" доповнено частиною четвертою, відповідно до якої фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Право чоловіків на пенсію за віком, що передбачене ч.1 ст. 12 Закону України від 5 листопада 1991 року «Про пенсійне забезпечення» та ч. 1 ст. 26 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" редакціях, чинних на час вчинення спірних відносин, пов'язується, зокрема, з досягненням 60 років.

Згідно зі статтею 1 Закону "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ" особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «б» статті 12 зазначеного Закону право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільнені зі служби за вислугу років, за віком, за станом здоров'я, у зв'язку із скороченням штатів або організаційними заходами і які на день звільнення досягли 45-річного віку, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

Ураховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ФОП, якому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ" і які обрали спрощену систему оподаткування, не звільняється від сплати за себе єдиного внеску на підставі ч. 4 ст.4 Закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Тобто, від сплати за себе єдиного внеску звільняються лише ті ФОП, які обрали спрощену систему оподаткування і є пенсіонерами за віком.

Наведені висновки узгоджується з правової позицією Верховного Суду України з даних правовідносин, викладеною в постанові від 15 квітня 2014 р. у справі N 21-59а14.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з часу моменту проголошення судового рішення.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин