Справа № 2-а-433/1115/2010
Суддя: Щенюченко С. В.
Дата ухвалення: 2010-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-433/1115/2010
Провадження № без номера провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2010 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В., за відсутністю сторін, розглянувши в порядку скороченого провадження одноособово справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі заявник, позивач, ОСОБА_1Д.) до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області (далі відповідач, Управління Пенсійного фонду України) про визнання дій відповідача з приводу відмови перерахувати розмір державної пенсії та додаткової пенсії протиправними та покладення на нього зобовязання провести перерахунок призначеної державної пенсії та додаткової пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2010 р. до Новомиргородського районного суду надійшов вище вказаний адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України, в якому позивач зазначив, що він як інвалід 1 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з його участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, повинен отримувати пенсію відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон).

Розмір пенсії із 01 січня 2010 р. складав 2.826,35 грн., а із 01.08.2010 р. становить 2.828,30 грн., що на думку позивача не відповідає встановленому Законом, за яким розмір пенсії має бути: державної не нижче 10 мінімальних пенсій за віком, додаткової 100 % мінімальної пенсії за віком.

Листом від 13.10.2010 р. відповідач незаконно відмовив у задоволенні його заяви щодо перерахунку державної та додаткової пенсії.

Посилаючись на вище згаданий Закон, позивач просить суд визнати вказану відмову протиправною та покласти обов'язок на Управління Пенсійного Фонду України зробити перерахунок державної і додаткової пенсії та призначити їх розмір із 01.05.2010 р. по 31.10.2010 р. відповідно Закону.

12.11.2010 р. до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, згідно яким він вважає вище згадані вимоги безпідставними, бо Управління Пенсійного Фонду України, на його думку, діє відповідно постановам Кабінету Міністрів України, чинному законодавству та Конституції України.

Оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов із таких міркувань.

За змістом ст. 3 та п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України відносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є публічно-правовими, а п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат тощо.

У суді безспірно встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

Згідно висновку МСЕК № 46 від 12.03.1992 р. позивачу встановлено 1 групу інвалідності безстроково через захворювання, пов'язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Заявнику із 01 січня 2010 р. було призначено пенсію у розмірі 2.826,35 грн., а із 01.08.2010 р. її розмір становить 2.828,30 грн.

Коли позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок вище згаданої пенсії, відповідач листом від 13.10.2010 р. відмовив у її перерахунку.

Розглядаючи спірні правовідносини, суд виходить із наступного.

Абзацом 1 пункту 13 Прикінцевих Положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено: у разі, якщо особа має право на отримання пенсії, у тому числі відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 с. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій для інвалідів 1 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими десяти мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону, особам віднесеним до категорії 1; призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 1 групи у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У відповідності із вимогами ч. 1 розділу І Закону України № 2291-ІV від 23 грудня 2004 року Про внесення змін до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Як встановлено судом, Управління Пенсійного Фонду України провело розрахунок пенсії позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року № 1 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

З правомірністю таких дій відповідача суд погодитися не може, бо порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва, захворювання і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523 (з наступними змінами та доповненнями) Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими за 10 мінімальних пенсій за віком для інвалідів 1 групи. :

Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У той же час пунктом 2 постанови від 03 січня 2002 року № 1 Кабінет Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей Закону.

До того ж ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Норми статей 50, 54 Закону встановлюють право позивача на державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірах, які визначені цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 р., у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначенийвідповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Дана стаття передбачає здійснення перерахунку лише з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, без встановлення додаткових умов для такого перерахунку, тобто заяви осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв'язку із невиконанням відповідачем норм Закону, які не пов'язують право на перерахунок пенсії із заявою особи, тобто для здійснення перерахунку пенсії у даному випадку необхідною умовою є саме зміна розміру прожиткового мінімуму, а не заява позивача чи наявність інших обставин, в зв'язку з чим вимога позивача зробити перерахунок з 01 травня по 31 жовтня 2010 року є обґрунтованою.

Як вбачається із положень ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2009 р. за № 1646-VI Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, законодавцем було встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 листопада 2009 року 701 гривні, з 1 січня 2010 року 825 гривень, з 1 квітня 839 гривень, з 1 липня 843 гривень, з 1 жовтня 861 гривні, з 1 грудня 875 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення:

дітей віком до 6 років: з 1 листопада 2009 року 632 гривень, з 1 січня 2010 року 755 гривень, з 1 квітня 767 гривень, з 1 липня 771 гривні, з 1 жовтня 787 гривень, з 1 грудня 799 гривень;

дітей віком від 6 до 18 років: з 1 листопада 2009 року 776 гривень, з 1 січня 2010 року 901 гривні, з 1 квітня 917 гривень, з 1 липня 921 гривні, з 1 жовтня 941 гривні, з 1 грудня 957 гривень;

працездатних осіб: з 1 листопада 2009 року 744 гривень, з 1 січня 2010 року 869 гривень, з 1 квітня 884 гривень, з 1 липня 888 гривень, з 1 жовтня 907 гривень, з 1 грудня 922 гривень;

осіб, які втратили працездатність: з 1 листопада 2009 року 573 гривень, з 1 січня 2010 року 695 гривень, з 1 квітня 706 гривень, з 1 липня 709 гривень, з 1 жовтня 723 гривень, з 1 грудня 734 гривень.

Розміри державних соціальних гарантій, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Таким чином, прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, у 2010 році становить: з 1 квітня 706 грн., з 1 липня 709 грн., з 1 жовтня 723 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Виходячи з принципів адміністративного судочинства верховенства права та законності, що визначає пріоритетність Законів над іншими нормативними актами, суд вважає, що державою забезпечені правові гарантії захисту прав і свобод людини, у тому числі і відносно осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними, серед іншого, і положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, якими з 01 січня 2008 року були внесені зміни до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, і до статей 50, 54.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

У пункті 6 вказаного рішення зазначено, що рішення у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, визнаних неконституційними.

Ураховуючи наведене, суд при розгляді і вирішенні даного спору застосовує норми Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції, які були чинними до внесення змін Законом № 107.

Відповідно до положень п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Кабінету Міністрів України та розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради України, акти органів місцевого самоврядування...) підлягають оцінці на відповідність Конституції України так і Законів. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягає приміненню, не відповідає або протирічить Закону, суд зобов'язаний примінити Закон, який врегульовує дані правовідносини.

У ч. 1 ст. 8 КАС України задекларовано, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Це означає, що адміністративний суд не повинен застосовувати положення правового акту, у тому числі закону, якщо його застосування суперечить конституційним принципам права або порушуватиме права та свободи людини і громадянина.

Частина 4 ст. 9 КАС України вказує, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховної Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вишу юридичну силу.

Таким чином, при нарахуванні пенсії слід виходити з вимог Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і виплачувати її у розмірах, визначених ст. 54 вказаного закону для інвалідів відповідної групи, а не користуватися підзаконним нормативно-правовим актом, а саме постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Саме тому суд відхиляє доводи відповідача, що розмір пенсії позивача відповідає вимогам чинного законодавства.

Адже за Законом особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 1 групи 100 % мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень протиправними і зобовязати відповідача вчинити певні дії.

Крім того, оскільки Управління Пенсійного Фонду України заперечує проти адміністративного позову, згідно ст. 71 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем не надано жодних доказів, що його посадовими особами вживалися будь-які дії, в тому числі щодо направлення бюджетних запитів на збільшення сум призначення виплат, проведення нарахування виплат, направлених на виконання положень Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи надані сторонами пояснення і заперечення, а також дослідивши письмові докази: особисті документи заявника, довідки та висновки, у тому числі експертний, МСЕК, інформацію відповідача про розмір нарахованої та сплаченої пенсії, суд дійшов висновку, що позов є законним і обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню в обумовленому судом обсязі.

Витрати за розгляд справи потрібно віднести за рахунок держави.

Ураховуючи наведене, оцінюючи перелічені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і всебічному зясуванні обставин в адміністративній справі в їх сукупності, на підставі ст. ст. 6, 19, 46, 152 Конституції України, ст. ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік,ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2009 р. за № 1646-VI Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 28/2008 (№ 10-рп/2008) та керуючись ст. ст. 2-3, 6, 8-9, 11, 17-18, 71-72, 90, 94, 97-104, 111-112, 121, 158-163, 167, 183-2, 185-186 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про визнання дій відповідача з приводу відмови перерахувати розмір державної пенсії та додаткової пенсії протиправними та покладення на нього зобовязання провести перерахунок призначеної державної пенсії та додаткової пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області з приводу відмови ОСОБА_1 перерахувати розмір державної пенсії та додаткової пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи із 01 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року,з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи із 01 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року,з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з дня отримання копії постанови.

Суддя С. В. Щенюченко