Справа № 2а-4228/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія статобліку 2.11.1
ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Запоріжжя, вул. Кремлівська, 65-в
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2009 року о 16 год. 46 хв. Справа № 2а-4228/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Світлицькій О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Токмак Запорізької

області

до: Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області,

м. Токмак Запорізька область

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 10.01.2009 р.

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 1979/10/10-07 від 27.05.2009 р.

ОСОБА_4, довіреність № 23049/10/10-07 від 16.10.2008 р.

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області, в якому просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області № /0-268 від 23.01.2009 р., якими підприємцю донараховано податкове зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 3526,50 грн., в т.ч. 2351 грн. за основним платежем та 1175,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. В обґрунтування позову посилається на те, що застосовування перевіряючими положень п. п. 7.4.3 та 7.4.4 Закону України «Про податок на додану вартість» в даному випадку є неправомірним. Вказує, що основним видом діяльності в здійснюваній ним підприємницькій діяльності є оптова торгівля хлібобулочними виробами, тому їх придбання та подальша реалізація здійснювалися безпосередньо для провадження господарської діяльності. Стверджує, що операції з хлібобулочними виробами, що поверталися з реалізації, повністю відображались в оподатковуваних операціях підприємця. Тому, при поверненні товару, який був не придатний для використання списувався, про що складалися відповідні акти, які надавалися перевіряючим. Також зазначає, що жодна норма Закону України «Про податок на додану вартість»не передбачає зменшення податкового кредиту по поверненню товарів, а намагання повязати повернення товарів з п. п. 7.4.3 та 7.4.4 Закону України «Про податок на додану вартість»повністю суперечить змісту цих статей.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги з підстав, зазначених у позові, наполягає на його задоволенні та скасуванні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідач позов не визнав. У письмових запереченнях від 10.08.2009 р. (вих. №2613/10/10-07) посилається на те, що проведеною ревізорами Токмацької ОДПІ перевіркою встановлено, що до податкового кредиту за перевірений період підприємцем включені витрати по сплаті ПДВ на придбання товару, який частково не використовувався в оподатковуваних операціях звітного періоду та в господарській діяльності платника, а був використаний в особистих потребах ПП Нахметова, всього на суму 8052,83 грн., у т.ч. без врахування ПДВ на суму 6710,69 грн., сума ПДВ 1342,14 грн., чим порушено п. п. 3,4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні із доводами позивача не погоджуються та вважають вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з підстав, визначених у запереченнях.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

На підставі направлення від 15.12.2008 р. № 190 та відповідно до плану-графіку проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання, проведена планова виїзна перевірка субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 17.11.2006 р. по 30.09.2008 р., за результатами якої складено акт № 18/221- від 12.01.2009 р.

Перевіркою встановлено, що підприємцем на порушення ст.. 7 п. 4 п.п. 3, ст.. 7 п. 4 п.п. 4 Закону України «Про податок на додану вартість»за період з 01.07.2006 р. по 30.09.2008 р. завищено податковий кредит в сумі 1342 грн., в тому числі за вересень 2007 р. в сумі 338 грн., за грудень 2007 р. в сумі 435 грн., за березень 2008 р. в сумі 471 грн., за червень 2008 р. в сумі 79 грн., за вересень в сумі 19 грн.

23.01.2009 р., на підставі акта перевірки № 18/221- від 12.01.2009 р., Токмацькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № /0-268, яким позивачу нараховано податкове зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 3526,50 грн., в т.ч. 2351 грн. за основним платежем та 1175,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Податкове повідомлення-рішення № /0-268 від 23.01.2009 р. оскаржено платником податку в адміністративному порядку. За результатами адміністративного узгодження скарги ПП Нахметова залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № /0-268 від 23.01.2009 р. без змін.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням № /0-268 від 23.01.2009 р., ПП Нахметов ОСОБА_5 звернувся до суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

Із акту перевірки № 18/221- від 12.01.2009 р. вбачається, що перевіркою достовірності відображених показників у поданих Деклараціях з податку на додану вартість (рядки 10.1-16.3) за період з 17.07.2007 р. по 30.09.2008 р. встановлено порушення ст. 7 п. 4 п. п. 3, ст. 7 п. 4 п. п. 4 Закону України «Про податок на додану вартість», оскільки підприємцем до податкового кредиту за перевірений період включені витрати по сплаті ПДВ на придбання товару, який частково не використовувався в оподатковуваних операціях звітного періоду та не використовувався в господарській діяльності такого платника, всього на суму 8052,83 грн., у т.ч. без врахування ПДВ на суму 6710,69 грн., сума ПДВ 1342,14 грн.

Суд погоджується із висновками податкової інспекції враховуючи таке.

Відповідно до п.п. 7.4.1.п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від

звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності

платника податку.

Представниками Токмацької ОДПІ в судовому засіданні роз`яснено, що ПП Нахметовим за період з 17.07.2007 р. по 30.09.2008 р. придбано у ТОВ «Хліб Токмака»хлібобулочні вироби на суму 288546,20 грн., у т.ч. ПДВ 48100 грн. і включено до податкового кредиту відповідних періодів. Покупцям же, за вказаний період, реалізовано хлібобулочні вироби по ціні придбання на суму 280493,37 грн., у т.ч. ПДВ 46758 грн. Тобто, розбіжність між обсягами закупленого хліба для реалізації і включеного підприємцем до податкового кредиту по ПДВ та обсягам реалізованого хліба і включеного до податкових зобов`язань становить 8052,38 грн. (по ціні придбання), у т.ч. сума ПДВ 1342,14 грн. Під час перевірки, приватний підприємець надав пояснення щодо розбіжностей між обсягами закупленого хліба для реалізації і включеного ним до податкового кредиту по ПДВ та обсягами реалізованого хліба, включеного до податкових зобовязань всього на суму 8052,38 грн.

Таким чином, суд погоджується із тим, що підприємцем товар використаний в особистих потребах, а саме: в вересні 2007 р. на суму 2026,65 грн. у т.ч. ПДВ 337,78 грн. (акт списання № 1 від 30.09.2007 р.); в грудні 2007 р. на суму 2607,42 грн. у т.ч ПДВ 434,50 грн. (акт списання № 2 від 31.12.2007 р.); в березні 2008 р. на суму 2825,80 грн. , у т.ч. ПДВ 471,06 грн. (акт списання № 3 від 31.03.2008 р.); в червні 2008 р. на суму 476,41 грн., у т.ч. ПДВ 79,40 грню (акт списання № 4 від 30.06.2009 р.); в вересні 2008 р. на суму 116,55 грн., у т.ч. ПДВ 19,00 грн. (акт списання № 5 від 30.09.2008 р.).

Підпунктом 7.4.3. п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»встановлено, що у разі коли товари (роботи, послуги), виготовлені та/або придбані, частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до суми податкового кредиту включається та частка сплаченого (нарахованого) податку при їх

виготовленні або придбанні, яка відповідає частці використання таких товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях звітного періоду.

Згідно з п.п. 7.4.4.п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Суд зазначає, що для доведення факту використання товару у межах господарської діяльності недостатнім є лише той факт, що підприємець займається оптовою торгівлею хлібобулочними виробами. В даному випадку, приватний підприємець придбавши товар має його реалізовувати (як оптовий покупець) іншим субєктам господарювання. Проте, на виявлену суму різниці, у платника податку відсутні документальні підтвердження реалізації товару, тобто вчинення оподатковуваних ПДВ операцій з метою отримання прибутку. З огляду на це, у суду відсутні підстави вважати, що вказані хлібобулочні вироби використовувалися позивачем у господарській діяльності.

Не знайшли свого підтвердження посилання позивача на те, що операції з хлібобулочними виробами, які повертались, повністю включались ним до податкового зобовязання по сплаті ПДВ по реалізації у відповідних податкових періодах, а при їх поверненні відповідні зобовязання зменшувались.

Відповідно до п. 4.5 ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість»якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Проте, за результатами перевірки не встановлено подання до Токмацької ОДПІ приватним підприємцем ОСОБА_1 уточнюючих декларацій з ПДВ чи розрахунків коригування сум ПДВ по раніше наданим до ДПІ деклараціям.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач правомірно дійшов законних та обґрунтованих висновків про завищення позивачем податкового кредиту в сумі 1342 грн. та на підставі закону прийняв податкове повідомлення-рішення про донарахування ПП Нахметову ОСОБА_5 податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 3526,50 грн., а саме 2351 грн. за основним платежем та 1175,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У адміністративному позові Приватного підприємця ОСОБА_1 до Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області про скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова

Постанову складено у повному обсязі 08 вересня 2009 р.