Справа № 330/2547/14-а
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року о/об 12 год. 42 хв.Справа № 330/2547/14-а ЗП/808/4/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі Бабаченко В.С., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2

про визнання неправомірним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1Д.) звернулася до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області (надалі відповідач або Реєстраційна служба) в якому позивач просить суд: визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції, 72500, смт.Якимівка Запорізька області вул.Леніна буд.99 від 07.05.2014 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 2143540, а саме про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок та земельну ділянку розташовані в смт.Кирилівка Якимівського району Запорізької області вул.Петровського буд.30.

Позивач в адміністративному позові зазначила, що 16.08.2012 позивач уклала з ОСОБА_2 договір іпотеки. Відповідно до п.5 цього договору позивач передала в іпотеку житловий будинок, розташований в смт.Кирилівка Якимівського району по вул.Петровського буд.30 та земельну ділянку на який розташовано цей будинок. Договором іпотеки забезпечено зобовязання позивача за договором позики від 16.08.2012 в сумі 223804 грн. Згідно п.10 Договору іпотеки від 16.08.2014 ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становила 454109 грн., а ринкова вартість земельної ділянки 222621 грн. 07.05.2014 відповідачем прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 2143540, а саме: про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на належний позивачу будинок та земельну ділянку, які були предметом договору іпотеки.

Позивач вважає рішення відповідача індексний номер 2143540 неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Позивач, посилаючись на приписи ст.33 Закону України «Про іпотеку» вважає, що рішення відповідача про реєстрацію права власності на предмет іпотеки прийнято без додержання вимог положень ст.33 закону «Про іпотеку», а саме реєстрацію права власності здійснено без рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса та без договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Крім того, поза увагою відповідача залишився той факт, що предметом іпотеки були два обєкти нерухомості та для задоволення вимог кредитора достатньо було звернути стягнення лише на один обєкт за умови проведення його оцінки належним субєктом оціночної діяльності. Належна оцінка предмету іпотеки не здійснювалась. Раніше позивач не звертався з таким позовом до суду, тому, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10.04.2014 визнано недійсним договір іпотеки від 16.08.2012, на підставі якого відповідач здійснив реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_2 та рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15.05.2014, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_3 та членів її родини із житлового будинку. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.09.2014 скасовано рішення апеляційного суду Запорізької області про визнання недійсним договору іпотеки. Про існування ухвали від 03.09.2014 позивач дізналася наприкінці жовтня 2014 року, коли отримала від апеляційного суду Запорізької області заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду про виселення за нововиявленими обставинами.

Позивач, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибула, направила суду чергову заяву про зупинення провадження по справі до розгляду Вищим адміністративним судом України іншої пов»язаної справи. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів за відсутністю позивача, оскільки жодного разу позивач не з»являлася у судове засідання на слухання справи і такої підстави зупинення провадження по справі, як розгляд справи касаційною інстанцією, КАС України не передбачено.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову, у яких, зокрема, зазначив, що державним реєстраторам Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області Рішення від 07.05.2014 за індексним номером 2143540 не приймалося. Існує рішення державного реєстратора за індексним номером 2143540 від 07.05.2013 про реєстрацію права власності на земельну ділянку та житловий будинок, що розташовані за адресою: смт. Кирилівка вул.Петровського, 30 за ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1. Тобто, якщо ОСОБА_1 вимагає скасування рішення саме від 07.05.2014 за індексним номером 2143540, то нарізі є відсутнім предмет позову. Договір іпотеки укладений між «Іпотекодержателем» ОСОБА_2 та «Іпотекодавцем» ОСОБА_1 від 16.08.2012, п.27 якого передбачає у разі порушення договору позики позасудове врегулювання на підставі вказаного договору. У такому випадку цей договір вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя та є правовстановлюючим документом на предмет іпотеки і правовою підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки. Вказаний договір відповідно до п.31 має застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку позасудового врегулювання, згідно якого «Іпотекодержатель» має право набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань на підставі цього договору в порядку, установленому чинним законодавством. «Іпотекодержатель» ОСОБА_2 виконала вимоги по досудовому врегулюванню порушень договору іпотеки, передбачені ст.35 Закону України «Про іпотеку», що підтверджується копіями та оригіналами документів, які знаходяться в матеріалах реєстраційної справи, а саме: нотаріально посвідченою копією письмової Заяви (вимоги) ОСОБА_2 про усунення порушення від 18.12.2012, копією свідоцтва про передачу вище вказаної заяви ОСОБА_1 від 23.01.2013 за №34 посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, нотаріально посвідченою копією повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання Заяви (вимоги) ОСОБА_1 22.12.2013. Заявником ОСОБА_2 до реєстраційної служби надано два Звіти на об'єкти нерухомого майна, що є предметом договору іпотеки від 16.08.2012 а саме: Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 15.04.2013 виконаний оцінювачем ОСОБА_5, Звіт про оцінку майна від 15.04.2013 виконаний оцінювачем ОСОБА_5 За висновками про оціночну вартість об'єкта, вартість земельної ділянки станом на 15.04.2013 складає 54009 грн. без ПДВ, вартість житлового будинку станом на 15.04.2013 складає 79834 грн. без ПДВ. Загальна вартість двох об'єктів, що є предметом іпотеки складає 133843 грн. без ПДВ.

В зв'язку з тим, що зобов'язання за договором позики від 16.08.2012 визначено в сумі 223804 грн., то на момент прийняття рішення про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку та житловий будинок за іпотекодержателем загальна вартість майна відповідно до висновків про оцінку була недостатньою для задоволення вимог іпотекодержателя. Тобто, іпотекодавець ОСОБА_1 мала ще відшкодувати іпотекодержателю ОСОБА_2 суму у розмірі 89961 грн. Тому рішення державного реєстратора від 07.05.2013 за індексним номером 2143540 про реєстрацію за іпотекодержателем двох об'єктів нерухомого майна (земельної ділянки та житлового будинку) є правомірним. Заявником (Іпотекодержателем) ОСОБА_2 до реєстраційної служби для проведення державної реєстрації прав власності на земельну ділянку та житловий будинок, які є предметами іпотеки відповідно до договору від 16.08.2012 подані: а) копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; б) документ, що підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя, якщо більш тривалий строк не вказано у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі; в) звіт про оцінку предмета іпотеки, складений після спливу строку, що зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Вказані документи відповідають вимогам п.34 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого 22.06.2001 постановою Кабінету Міністрів України №703 (який був чинним на момент прийняття рішення). Тому підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 у державного реєстратора Реєстраційній служби Якимівського РУЮ не було, що підтверджується копіями документів, які знаходяться в матеріалах реєстраційної справи. За таких обставин, на думку відповідача, зазначені у заперечені фактичні дані, а також додані письмові докази в повному обсязі спростовують позовну заяву.

Відповідачем подано 09.04.2015 письмове клопотання про розгляд справи без участі його представника, проти задоволення позову заперечує.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, у судове засідання не прибула. Подала до суду засобами факсимільного звязку письмові заперечення проти позову, у яких ОСОБА_2 зазначила, що згідно наданих позивачем доказів витягів з ЄДР прав власності, вартість будинку складає 79834 грн., вартість земельної ділянки 54009 грн. Договором іпотеки (п.10) передбачено, що за домовленістю сторін загальна вартість предмету іпотеки складає 224000 грн. Тому твердження ОСОБА_3, на думку третьої особи, спростовуються її ж доказами. Зауважує, що реєстратор вносить лише зміни до реєстру, на підставі відповідного договору іпотеки. Згідно пунктів 25-31 Договору іпотеки від 16.08.2012 за домовленістю сторін встановлено способи задоволення вимог іпотекодержателя; судове рішення, виконавчий напис нотаріуса, позасудовий шлях, в тому числі шляхом набуття права власності. Відповідно до умов п.27 Договору іпотеки він є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки у разі порушення умов позики та/або іпотеки. За таких підстав, третя особа, вважає, що в позові слід відмовити за необґрунтованістю. Просить справу розглянути без її участі.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає позов позивача таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 07.05.2013 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_6 за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 19.04.2013 18:28:46 за реєстраційним номером 921405, прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.64). За цим рішенням проведено державну реєстрацію права власності форма власності: приватна, розмір частки: 1 на житловий будинок, що розташований Запорізька обл., Якимівський pайон, смт.Кирилівка, вулиця Петровського, будинок 30; земельну ділянку розташовану: Запорізька обл., Якимівський район, смт.Кирилівка, вулиця Петровського, 30, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0146 за ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1.

Суд звертає увагу, що 07.05.2014 (як це зазначено ОСОБА_1 у позові) відповідачем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 2143540 не приймалось. Доказів зворотного позивач до суду не надала.

У дослідженому судом Договорі іпотеки, укладеному 16.08.2012 ОСОБА_1 з ОСОБА_2 зазначено, зокрема, наступне: «…Ми: гр.ОСОБА_2, […], іменована далі як «ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ», та ОСОБА_1, […], іменована далі як «ІПОТЕКОДАВЕЦЬ», - з другої сторони, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, будучи ознайомлені нотаріусом з приписами чинного законодавства, що регулюють укладений нами правочин, УКЛАЛИ ЦЕЙ ДОГОВІР ПРО ТАКЕ: 1.Предметом цього договору є надання ІПОТЕКОДАВЦЕМ в іпотеку Майна, зазначеного в п.5 цього договору, в забезпечення виконання зобов'язань ІПОТЕКОДАРЦЯ перед ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЕМ, в силу чого ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ має право в разі невиконання ІПОТЕКОДАВЦЕМ зобов'язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку Майна переважно перед іншими кредиторами ІПОТЕКОДАВЦЯ.[…] 5.В забезпечення виконання ІПОТЕКОДАВЦЕМ зобов'язань за договором позики ІПОТЕКОДАВЕЦЬ надає в іпотеку нерухоме майно (далі - Майно), а саме: житловий будинок №30 (тридцять), що знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт.Кирилівка, вулиця Петровського та земельну ділянку за цією адресою, кадастровий номер :01:002:0146. […] 27.У разі порушення договору позики та/або цього Договору, ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ, має право на звернення стягнення на Предмет Іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі цього Договору. У такому випадку цей договір вважається договором про задоволення вимог ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЯ та є правовстановлюючим документом на предмет іпотеки і правовою підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Позасудове врегулювання може відбуватись одним з наступних шляхів: 27.1 Переходом до ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЯ права власності на Предмет Іпотеки в рахунок виконання вимог за договором позики у наступному порядку: - у разі порушення ПОЗИЧАЛЬНИКОМ умов договору позики та/або ІПОТЕКОДАВЦЕМ цього Договору, ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ направляє йому вимогу про усунення порушень, в якій зазначає, що в разі невиконання даної вимоги в 30-денний строк ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ буде змушений звернути стягнення на Предмет Іпотеки; - якщо 30-денний термін пройшов, а порушення ІПОТЕКОДАВЦЕМ не усунуті, ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ звертається до відповідних державних органів для реєстрації права власності на Предмет Іпотеки за собою. Передача у власність відбувається за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності на дату передачі Предмета Іпотеки у власність. Цей договір є правовою підставою для реєстрації права власності ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЯ на нерухомість, що є Предметом Іпотеки. […] 31.

За цим договором ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ має право від свого імені здійснити продаж предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, та/або набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань на підставі цього договору або укладеного договору про задоволення вимог ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЯ в порядку, встановленому чинним законодавством. ІПОТЕКОДАВЕЦЬ цим підтверджує, що він згоден з тим, що перехід предмету іпотеки до ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЯ або третьої особи у випадку, передбаченому цим пунктом договору, відбувається за його волевиявленням, яке міститься в цьому пункті, і такий перехід не потребує будь-яких додаткових узгоджень та обговорення сторонами, У цих випадках остаточна оцінка предмету іпотеки визначається на підставі оцінки нерухомого майна, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид нерухомого майна, що підтверджується відповідним документом суб'єкта оціночної діяльності. Цим договором ІПОТЕКОДАВЕЦЬ доручає ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЮ укласти договір про проведення оцінки предмета іпотеки з метою реалізації положень пункту 31 цього договору. В разі переходу права власності на предмет іпотеки до ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЯ на підставі цього пункту договору або в разі укладення ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЕМ договору купівлі-продажу з будь-якою особою, цей договір іпотеки нерухомого майна або вказаний договір купівлі-продажу є правовою підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, що було предметом іпотеки за цим договором. …».

Таким чином, укладаючи 16.08.2012 з ОСОБА_2 Договір іпотеки, ОСОБА_1 усвідомлювала, що у разі порушення договору позики від 16.08.2012 та/або Договору іпотеки, ОСОБА_2 має право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі Договору іпотеки. порядок і спосіб звернення майна на користь ОСОБА_2 чітко визначені умовами Договору іпотеки.

Судом досліджено Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.09.2014, Рішення апеляційного суду Запорізької області від 10.04.2014, ухвалених при розгляді цивільної справи №22-ц/778/1511/14 (№6-19635св14). Зясовано, що у червні 2013 року ОСОБА_7, звернулася до суду позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування при Якимівській селищній раді та орган опіки та піклування при Кирилівській селищній раді Якнмівського району Запорізької області, про визнання недійсним договору іпотеки, в обґрунтування якого зазначила, що 16.08.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики. Згідно з умовами договору ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 у позику кошти у розмірі 223804 грн. У забезпечення виконання за договором 16.08.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку ОСОБА_2 належний їй на праві приватної власності житловий будинок №30, по вул.Петровського у смт Кирилівка, Якимівський р-н, Запорізька обл., та земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою.

ОСОБА_7 просила суд визнати недійсним договір іпотеки, укладений 16.08.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 11.02.2014 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10.04.2014 рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 11.02.2014 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_7 задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки житлового будинку №30 і земельної ділянки, розташованих за адресою: вул.Петровського, 30, смт.Кирилівка Якимівського району Запорізької області, укладений 16.08.2012 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.09.2014 рішення апеляційного суду Запорізької області від 10.04.2014 скасовано, рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 11.02.2014 залишено в силі; зазначено, що ухвала оскарженню не підлягає.

Звідси, правовідносинам між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з приводу укладеного 16.08.2012 Договору іпотеки надана належна правова оцінка.

Досліджуючи Рішення апеляційного суду Запорізької області від 15.05.2014, ухваленого у справі №22-ц/778/1155/14р., зясовано, що в липні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9 в особі законного представника ОСОБА_7, треті особи: Відділ опіки та піклування Кирилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, Якимівський районний сектор УДМС України в Запорізькій області, про виселення осіб та зняття їх з реєстраційного обліку. Так як ОСОБА_1 порушила умови договору позики від 16.08.2012 та не повернула грошові кошти в строк до 16.12.2012, ОСОБА_2 направила ОСОБА_1 заяву від 18.12.2012 з повідомленням про те, що у разі не повернення суми боргу в 30-денний термін буде звернено стягнення на предмет іпотеки. Заяву передано приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстраційний номер 1829. 19.04.2013 ОСОБА_2 звернулась до Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області із заявою про державну реєстрацію праві власності на житловий будинок та земельну ділянку, що е предметом іпотеки за договором, іпотеки за реєстровим номером 1213 від 16.08.2012.

Відповідно до витягів з державного реєстру прав нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 3229722 та 3233231, за позивачкою зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: Запорізька область Якимівський район, смт.Кирилівка, вул.Петровського буд.30 та земельну ділянку за тією ж адресою, площею 0,1157 га, кадастровий номер :01:002:0146.

Фактичні обставини, викладені у вищевказаних судових рішеннях, не оспорюються сторонами, третьою особою в цій адміністративній справі.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.1 ст.72 КАС України).

Що ж стосується Ухвали Верховного Суду України від 29.04.2015 про відкриття провадження по праві за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування при Якимівській селищній раді та орган опіки та піклування при Кирилівській селищній раді Якнмівського району Запорізької області, про визнання недійсним договору іпотеки, суд виходить з наступного.

Як передбачено п.1-2 ч.1 ст.360-1 Цивільного процесуального кодексу України суддя-доповідач протягом пятнадцяти днів з дня відкриття провадження здійснює підготовку справи до розгляду Верховним Судом України: 1) надсилає ухвалу про відкриття провадження та витребування матеріалів справи до відповідного суду, який не пізніше трьох робочих днів з дня її надходження надсилає справу до Верховного Суду України; 2) вирішує питання про зупинення виконання відповідних судових рішень.

У наданій ОСОБА_1 копії Ухвали Верховного Суду України від 29.04.2015 не міститься відомостей про зупинення виконання відповідних судових рішень в цивільній справі №22-ц/778/1511/14 (№6-19635св14), отже, вони є не скасованими і підлягають виконанню.

Надаючи правову оцінку Рішенню, прийнятому 07.05.2013 державним реєстратором за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав, її діям, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1,6 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; […] 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку»).

За приписами ч.1 ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як зазначено у ч.2 ст.36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

За приписами ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Отже, Договір іпотеки, укладений 16.08.2012 ОСОБА_1 з ОСОБА_2 (з відповідними застереженнями у ньому п.27, п.31) відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку», є підставою для позасудового вирішення питання щодо звернення предмета іпотеки на користь ОСОБА_2 та реєстрацію за нею права власності на житловий будинок, розташований: Запорізька область, Якимівський pайон, смт.Кирилівка, вулиця Петровського, будинок 30; земельну ділянку кадастровий номер: :01:002:0146 розташовану за тією ж адресою.

Перевіряючи додержання відповідачем порядку реєстрації за ОСОБА_2 предмета іпотеки, суд виходить з наступного.

У ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку», зокрема, зазначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Судом досліджені Звіти на об'єкти нерухомого майна, що є предметом Договору іпотеки від 16.08.2012: Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 15.04.2013 виконаний оцінювачем ОСОБА_5, Звіт про оцінку майна від 15.04.2013 виконаний оцінювачем ОСОБА_5 За висновками про оціночну вартість об'єкта, вартість земельної ділянки станом на 15.04.2013 складає 54009 грн. без ПДВ, вартість житлового будинку станом на 15.04.2013 складає 79834 грн. без ПДВ. Загальна вартість двох об'єктів, що є предметом іпотеки, складає 133843 грн. без ПДВ.

Зобов'язання за Договором позики, укладеного 16.08.2012 ОСОБА_1 з ОСОБА_2, визначено в сумі 223804 грн. Отже, на момент прийняття 07.05.2013 Рішення про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку та житловий будинок за ОСОБА_2 (як іпотекодержателем) загальна вартість майна відповідно до Звітів про оцінку майна була недостатньою для задоволення вимог іпотекодержателя.

Звідси, є необґрунтованими доводи позивача щодо не встановлення державним реєстратором вартості майна, яке перебувало у іпотеці, на час звернення задоволення вимог ОСОБА_2 на це майно.

Як зазначено у п.46 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого 17.10.2013 постановою Кабінету Міністрів України №868 для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Зясовано, що ОСОБА_2 подано відповідачу документи, передбачені п.46 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як, зокрема, зазначено у п.37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

У п.20 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, зазначено, що за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Отже, 07.05.2013 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_6 правомірно, на думку суду, прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №2143540. Порушень порядку чи то процедури прийняття цього рішення судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч.1 ст.387 Цивільного кодексу України).

Звідси, спір, викладений ОСОБА_1 у позові полягає, на думку суду, насамперед у площині цивільних правовідносин з ОСОБА_2, а публічно-правові правовідносини щодо реєстрації за ОСОБА_2 житлового будинку №30, розташованого: Запорізька область, Якимівський pайон, смт.Кирилівка, по вул.Петровського та земельної ділянки з кадастровим номером: :01:002:0146 розташованої за тією ж адресою, є похідними від цивільних. Судами вирішено цивільно-правові спори не на користь ОСОБА_3, про що свідчать судові рішення, долучені сторонами до адміністративної справи.

Викладені вище обставини справи, наведені норми матеріального права свідчать про наявність законодавчо встановленого порядку захисту права, іншого, ніж обрано позивачем.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 11, 71, 94, 158-163 КАС України суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову позивачу ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2, про визнання неправомірним та скасування рішення, - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко