Справа № 2а-417/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія статобліку 2.29 ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

01 червня 2009 р. Справа № 2а-417/09/0870

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судці Стрельнікової Н.В.

при секретарі Міроновій К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Прокурора Веселівського району Запорізької області, смт. Веселе

Запорізької області

до: Вееелівської районної державної адміністрації Запорізької області, смт.

ОСОБА_1 області,

Запорізької області

треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

про: скасування п.п. 1.2 та 3 розпорядження голови Вееелівської

райдержадміністрації від 29.03.2006р. №65 «Про затвердження технічної

документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність

для ведення фермерського господарства», за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_6, посвідчення № 83 від 06.08.2008 р.

від відповідача: не з'явився

від 3-ї особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Веселівського району Запорізької області звернувся із адміністративним позовом до Вееелівської районної державної адміністрації Запорізької області, 3-ті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просить суд визнати скасувати п.п. 1.2 та 3 розпорядження голови Вееелівської райдержадміністрації від 29.03.2006р. №65 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства». В обгрунтування позову прокурор посилається на те, що за результатами перевірки, проведеною прокуратурою району встановлено, що 29.03.06 року головою Вееелівської районної державної адміністрації видано розпорядження №65 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства». Пунктом 1.2 вказаного розпорядження затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (державних актів на право спільної сумісної власності на землю, у розмірі земельних часток (паїв), голові та членам фермерського господарства «Агрофон», для ведення фермерського господарства. Відповідно до п. З вказаного розпорядження, голові та членам фермерського господарства «Агрофон»ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 передано у спільну сумісну власність для ведення фермерського господарства земельну ділянку загальною площею 25,0020 га, в тому числі ріллі - 25,0000 га, що розташована на землях державної власності Матвіївської сільської ради. Вказане розпорядження прокурор вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню через порушення при прийнятті вказаного розпорядження вимог ст. З Закону України «Про фермерське господарство»і вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців аід 15Л5.2003 року №755,

Прокурор в судових засіданнях підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених у позові.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, у наступні судові засідання не заявлявся, причини неявки суду не відомі. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі слід закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 1 ст. З КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого врядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Системний аналіз положень вказаної норми дає підстави стверджувати, що справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 1 ст. З КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого врядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень". Пунктом 7 ст. З КАС України визначено коло суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інші суб'єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Стаття 17 КАС України також визначає компетенцію адміністративних судів, зокрема щодо, спрів фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм, до компетенції адміністративних судів віднесено не усі спори, де відповідачами є суб'єкти владних повноважень. Справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо-іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Статтями 13 і 41 Конституції України визначено, що від імені Українського народу права власності на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Частиною 2 ст. 84 Земельного кодексу України передбачено, що право державної власності на землю набувається та реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, ОСОБА_6 міністрів АРК, обласних, Київською та Севастопольською міською, районними державними адміністраціями у відповідності до закону.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просить суд скасувати розпорядження відповідача - Веселівської районної державної адміністрації, в частині надання третім особам права власності на землю, тому в даному випадку Веселівська районна державна адміністрація виступає не як суб'єкт владних повноважень, а як власник землі.

Таким чином, даний спір носить приватноправовий характер, оскільки позивачем фактично ставиться питання про відсутність підстав для набуття третіми особами права власності на земельну ділянку та скасування розпорядження відповідача, яким таке право власності на земельну ділянку третім особам було надано.

Отже, між сторонами існує спір про право, який у свою чергу виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч.і ст. 157 КАС України суд закриває провадження к справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 157 КАС України, суд роз'яснює позивачу, що в залежності від суб'єктного складу сторін, розгляд таких справ віднесено до юрисдикції місцевих судів в порядку цивільного судочинства, або господарського суду в порядку господарського судочинства.

Так, згідно ч.і ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч.і ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, позивач не позбавлений права звернутися із відповідним позовом про оскарження та часткове скасування розпорядження голови Веселівської райдержадміністрації від 29.03.2006р. №65 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність для ведення фермерського

господарства»до районного суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній справі за позовом Прокурора Веселівського району Запорізької області до Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області, 3-ті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування п.п. 1.2 та 3 розпорядження голови Веселівської райдержадміністрації від 29.03.2006р. №65 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства», - закрити.

Роз'яснити позивачу, що він має право оскаржити розпорядження голови Веселівської райдержадміністрації від 29.03.2006р. №65 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства»в районний суд в порядку ЦПК України.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження відповідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали та подальшої подачі апеляційної скарги протягом десяті днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в порядку статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова