Справа № 804/7386/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2015 р. Справа № 804/7386/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Комунального підприємства «Молодіжний центр Дніпропетровщини» Дніпропетровської обласної ради» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Комунального підприємства «Молодіжний центр Дніпропетровщини» Дніпропетровської обласної ради» з вимогами:
- стягнути з Комунального підприємства «Молодіжний центр Дніпропетровщини» Дніпропетровської обласної ради» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 13 200,56 грн.;
- стягнути з Комунального підприємства «Молодіжний центр Дніпропетровщини» Дніпропетровської обласної ради» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 13,20 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач в порушення вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» не здійснив своєчасно сплату обовязкових адміністративно - господарських санкцій за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. За наявні у відповідача 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами, відповідач до 15.04.2015 року повинен був сплатити адміністративно - господарські санкції у розмірі 13 200,56 грн. Також, за порушення термінів сплати вказаної суми адміністративно - господарських санкцій у відповідача утворилась заборгованість по сплаті пені у розмірі 13,20 грн.
Представник позивача до судового засідання не зявився, 24.06.2015р. на адресу суду надав клопотання про здійснення розгляду справи без участі представника.
Відповідач до суду не з'явився. На адресу відповідача судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі, судова повістка разом з інформацію про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі, проте на адресу суду конверт з поштамту повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 15.06.2015р., місцезнаходження відповідача зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_1, тому суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача про місце, час та дату судового розгляду справи.
Згідно ч. 8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно Положенню про Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, затвердженому наказом Фонду соціального захисту інвалідів від 21.05.2011 року № 81, відділення Фонду здійснює, зокрема, збір сум адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Відділення Фонду є юридичною особою, може бути позивачем і відповідачем у судах різних інстанцій.
З матеріалів справи вбачається, що 27.02.2015р. відповідачем подано до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів Форми №10-ПІ за 2014 рік, згідно якого середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу на підприємстві в 2014 році становила 9 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 0 осіб; кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, встановлених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 1 особа; середньорічна заробітна плата штатного працівника 26 401,11 грн., адміністративно - господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, для працевлаштування інвалідів - 13 200,56 грн.
З вказаного звіту вбачається, що відповідачем самостійно визначено суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 13 200,56 грн., проте у встановлений законодавством термін вказану суму не сплатив, у зв'язку з чим позивачем у відповідності до частини 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» було нараховано пеню у сумі 13,20 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Порядок, підстави та умови участі субєктів господарювання в реалізації державний гарантій для забезпечення інвалідів рівними правами з іншими громадянами регулюється Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року № 875.
Приписами частини 3 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, на підприємства, установи, організації законодавчо покладено обов'язок створювати робочі місця для інвалідів.
Частиною першою статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Згідно частини 2 статті 19 вищевказаного закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.
Відповідно до частини 4 статті 20 Закону України від 01.03.1991 року № 803-XII «Про зайнятість населення» (діяв на момент виникнення спірних правовідносин) підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів.
Таким чином, приписами законодавства обов'язок з працевлаштування інвалідів покладається на Державну службу зайнятості, однак при умові щомісячного інформування місцевих центрів зайнятості про наявність вільних робочих місць (вакансій) для працевлаштування інвалідів.
КП «Молодіжний центр Дніпропетровщини» Дніпропетровської обласної ради» в ході судового розгляду справи не було надано доказів подання до центру зайнятості Звітності Інформації про попит на робочу силу (вакансії) (Форма №3-ПН).
Враховуючи зазначене та той факт, що кількість робочих місцях, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів, відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» на КП «Молодіжний центр Дніпропетровщини» Дніпропетровської обласної ради» становить 1 особу, суд доходить висновку, що КП «Молодіжний центр Дніпропетровщини» Дніпропетровської обласної ради» не було вжито заходів, спрямованих на створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у кількості інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, встановлених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».
Отже, судом встановлено факт невиконання роботодавцем заходів стосовно створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та належного щомісячного інформування про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів органи працевлаштування.
Статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, встановлена відповідальність, яка за своєю правовою природою є господарсько-правовою відповідальністю.
Згідно частини 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою для застосування такої відповідальності до учасника господарських відносин є вчинене роботодавцем правопорушення в сфері господарювання. Відповідно до частини другої зазначеної статті учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. При цьому слід враховувати, що елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та його наслідками.
Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав свого обов'язку по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році, вина відповідача доведена, оскільки ним не було вжито необхідних заходів для забезпечення реалізації прав інвалідів на працевлаштування, а тому є підстави для притягнення його до господарсько-правової відповідальності.
Відповідачем на час розгляду справи в добровільному порядку не сплачені адміністративно-господарські санкції у розмірі 13 200,56 грн. та пеню у розмірі 13,20 грн., у зв'язку з чим, дана сума підлягає примусовому стягненню.
Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона, належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту вжиття всіх необхідних заходів для працевлаштування інвалідів, на час розгляду справи доказів погашення адміністративно-господарські санкції у розмірі 13 200,56 грн. не надав - суд вбачає наявність підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 128, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Комунального підприємства «Молодіжний центр Дніпропетровщини» Дніпропетровської обласної ради» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені задовольнити.
Стягнути з Комунального підприємства «Молодіжний центр Дніпропетровщини» Дніпропетровської обласної ради» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 13 200,56 грн.
Стягнути з Комунального підприємства «Молодіжний центр Дніпропетровщини» Дніпропетровської обласної ради» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів пеню за порушення термінів сплати у адміністративно-господарських санкцій у розмірі 13,20 грн.
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) ОСОБА_1