Справа № 2-а-447/10
Суддя: Труш В. О.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-447/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року смт.Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Труша В.О.,

за участю секретаря судового засідання Літвинчук І.М.

позивача ОСОБА_1

встановив:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Києво-Святошинського взводу УДАІ УМВС України у Київській області прапорщика міліції ОСОБА_2, Управління ДАІ ГУ МВС України у Київській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Любешівський районний суд з позовною заявою до інспектора ДПС Києво-Святошинського взводу УДАІ УМВС України у Київській області прапорщика міліції ОСОБА_2, Управління ДАІ ГУ МВС України у Київській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В позовній заяві вказує, що 05 грудня 2010 року інспектором УДАІ УМВС України у Київській області Контою В.А на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП. Зазначена обставина підтверджується постановою серії All №037847 від 05.12.2010 року.

Відповідно до вказаної постанови правопорушення полягає в тому, що 05.12.2010 року близько 05 год. на 22 км. автодороги Київ-Чоп в с.Стоянка він, керуючи автомобілем, в порушення вимог дорожнього знаку 5.45, рухався зі швидкістю 86 км/год та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.122 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки 05 грудня 2010 року він дійсно рухався автомобілем по дорозі Київ-Чоп в с.Стоянка Києво-Святошинського району, проте швидкість не перевищував. Приблизно о 05.00 год. виїжджаючи в населений пункт - с. Стоянка Києво-Святошинського району він знижував швидкість руху свого автомобіля зі швидкості 80 км/год до приблизно 60 км/год. В самому населеному пункті швидкість руху автомобіля була близькою до 60 км/год, а приблизно 55 км/год. На вказаному відрізку дороги його зупинили працівники ДПС та співвідповідачем ОСОБА_2 була предявлена швидкість руху у 86 км/год, фіксування якої проводилось за допомогою приладу «Радіс», серійний номер 4322. Позивач ще до вїзду в населений пункт побачив працівників ДПС, які вимірюють швидкість руху автомобілів в обох напрямках для руху автомобілів. Також він бачив, що вимірюють швидкість, приблизно його автомобіля. Але точно сказати не може, оскільки в цей час попереду його рухалось два автомобілі та позаду ще три. Незважаючи на заперечення позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення, копія якого правопорушнику вручена не була, та постанова про адміністративне правопорушення.

Оскільки зазначеного правопорушення ОСОБА_3J1. не вчиняв, просить скасувати винесену відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги із зазначених підстав підтримав повністю, пояснив, що він 05.12.2010 року керував власним автомобілем на автодорозі Київ-Чоп, дотримуючись Правил дорожнього руху. О 05 год. 00 хв. цього дня в населеному пункті с. Стоянка Києво-Святошинського району був зупинений інспектором ДПС Києво-Святошинського взводу УДАІ УМВС України у Київській області прапорщиком міліції ОСОБА_2, який склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову серії All №037847 від 05.12. 2010 року, зазначивши порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає дану постанову незаконною, просить її скасувати, оскільки він рухався із швидкістю 55-60 км/год.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає у випадку порушення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більше як на двадцять кілометрів за годину.

Судом встановлено, що 05.12. 2010 року інспектором ДПС Києво-Святошинського взводу УДАІ УМВС України у Київській області прапорщиком міліції ОСОБА_2, щодо позивача було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії All №037847, відповідно до якої ОСОБА_1 цього дня о 05 год. 00 хв., керуючи власним автомобілем в с. Стоянка дорожній знак 5.47 (не більше 60 км/год), на 22 км автомобільної дороги Київ-Чоп рухався зі швидкістю 86 км/год., що зафіксовано приладом «Радіс» №4322, порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Згідно вказаної постанови на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Натомість жодного доказу в заперечення позову не надійшло.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З доводів позивача вбачається, що він не згоден з тим, що 05.12.2010 року приблизно о 05.00 год., керуючи власним автомобілем в с. Стоянка дорожній знак 5.47 на 22 км. автодороги Київ-Чоп рухався зі швидкістю 86 км/год.

Відповідно до п. 1.5 Вказівки Міністерства Внутрішніх Справ України від 03.04.2009 року №335 «Про використання технічних приладів контролю за дотриманням

водіями вимог правил дорожнього руху», виключити випадки документування вказаного виду порушень у зонах дії обмежуючих швидкість руху дорожніх знаків на вїздах у населені пункти на відстані меншій, ніж 1000 метрів від його початку. Однак відстань з якої інспектором ДПС була виміряна швидкість руху автомобіля складала 300 метрів від вїзду в населений пункт с. Стоянка.

Згідно Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України № 1111 від 13.11.2006 року слідує, що до використання спеціальних приладів допускаються співробітники, які вивчили специфіку їх роботи і здали відповідні заліки. Тому в постанові має бути вказано, хто і на яких підставах використав прилад «Візир», оскільки він працював не в автоматичному режимі. Однак і цих вимог закону також не було дотримано. ??????

Швидкість руху автомобіля вимірювалась приладом «Радіс» №4322, який не має фото та відео фіксації обєкта вимірювання. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в адміністративній справі є показання технічних приладів та засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм та стандартів. Зазначений вимірювальний пристрій не містить цих функцій, отже, неможливо точно встановити швидкість саме якого автомобіля була зафіксована на вимірювальному пристрої.

Управлінням УДАІ ГУ МВС України в Київській області та інспектором Контою В. А. належних доказів щодо законності своїх дій в суд не подано, також не було надано матеріалів справи та всіх документів і доказів, на підставі яких була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії All №037847 від 05.12.2010 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.І ст.122 КУпАП.

Зважаючи на односторонність і поверховість досліджених обставин у справі про адміністративне правопорушення, постанова серії All №037847 від 05.12.2010 року винесена інспектором ДПС Києво-Святошинського взводу УДАІ УМВС України у Київській області прапорщиком міліції ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 JL, підлягає скасуванню за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 70-71, 122, 128, 158-163, 167 КАС України, ч.І ст.122 КпАП України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС Києво-Святошинського взводу УДАІ УМВС України у Київській області прапорщика міліції ОСОБА_2, Управління ДАІ ГУ МВС України у Київській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову старшого інспектора ДПС Києво-Святошинського взводу УДАІ УМВС України у Київській області прапорщика міліції ОСОБА_2 серії All №037847 від 05.12.2010 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Постанова не оскаржується.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_4