Справа № 638/20815/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/18070/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою виконавчого комітету Харківської міської ради на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2015 року у справі №638/20815/13-а за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Харківської міської ради про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Харківської міської ради, в якому просила скасувати рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.11.2003 р. №706 "Про поновлення, належне утримання і приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан", відповідно до якого територія міста звільняється від безхазяйного майна, самовільно розміщених об'єктів, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малих архітектурних форм, залишених будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів, механізмів і т.д. в частині п. 18 вказаного рішення, відповідно до додатку, згідно якого зазначена нежитлова будівля (торгівельний павільйон з логотипом "ІНФОРМАЦІЯ_1"), розташований по АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що жодних претензій щодо істотного порушення будівельних норм не надходило, а земельна ділянка відводилася для будівництва.

Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2015 року скасоване рішення суду першої інстанції, позов задоволений. Скасоване рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.11.2003 р. №706 "Про поновлення, належне утримання і приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан", відповідно до якого територія міста звільняється від безхазяйного майна, самовільно розміщених об'єктів, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малих архітектурних форм, залишених будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів, механізмів і т.д. в частині п.18 вказаного рішення, відповідно до додатку, згідно якого нежитлова будівля (торгівельний павільйон з логотипом "ІНФОРМАЦІЯ_1"), розташований по АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві власності, віднесена до категорії самовільно розташованих об'єктів.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду виконавчий комітет Харківської міської ради звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить змінити рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що нежитлове приміщення літ. "Л-1" торгівельного павільйону НОМЕР_1, площею 21,5 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Єніною Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2713. Цей факт підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №10001795 від 10.06.2011 р. та витягом про державну реєстрацію №30469405 від 01.07.2011 р., номер запису 2763.

ОСОБА_1 не ухиляється та не заперечує укласти договір оренди земельної ділянки, розташованої під об'єктом нерухомості та продовжує сплачувати за її використання.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що факт відсутності договору оренди землі порушує права та інтереси територіальної громади м.Харкова. Позивачем не спростовані факти встановлені актом обстеження земельної ділянки та актом про виявлення самовільно розміщених об'єктів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що земельна ділянка, на якій розташована нежитлова споруда, яка належить на праві власності позивачу, відводилася рішенням міськвиконкому №757 від 10 жовтня 1997 р. для будівництва та обслуговування торгового майданчику ТОВ "Прогрес". Підстави для віднесення цієї нежитлової будівлі до категорії самовільно розташованих об'єктів відсутні.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Судами встановлено, що позивачу на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 10 червня 2011 року, засвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області Єніною Л.В., реєстровий №2713, належить нежитлове приміщення в літ. "А-1" торгівельний павільйон НОМЕР_1 загальною площею 21,5 кв.м, розташований по АДРЕСА_1, про що відповідно до вимог ст.182 ЦК України позивачем отриманий витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №30469405 від 01.07.2011 р.

Згідно з п. 1 Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 р. № 507, спорудою є будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. Визначення поняття "капітальна споруда" немає в законодавстві, тому, під цим терміном розуміється споруда, яка підпадає під визначення поняття "нерухоме майно", що міститься в ст. 181 ЦК України, тобто, споруда, переміщення якої є неможливим без її знецінення та зміни її призначення.

Нежитлова будівля - торгівельний павільйон НОМЕР_1 в літ. "А-1", загальною площею 21,5 кв.м, розташований по АДРЕСА_1, є капітальною кам'яною спорудою, розташованою на бетонному фундаменті, що підтверджується технічним паспортом на неї та право власності на яку зареєстровано у встановленому законом порядку.

Крім цього, ця споруда була побудована ТОВ "Прогрес", разом із залученням фізичних осіб, відповідно розробленого та затвердженого проекту у якості торгового комплексу "ІНФОРМАЦІЯ_2", який був прийнятий до експлуатації на підставі акту №172 від 15 липня 1998 р., а також затверджений рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м.Харкова №172 від 21.07.1998 р. із змінами від 17.09.2002 р. №233. Нежитлова будівля - торгівельний павільйон НОМЕР_1 є часткою цього комплексу.

Земельна ділянка, на якій розташована нежитлова споруда, відводилась рішенням міськвиконкому №757 від 10 жовтня 1997 р для будівництва та обслуговування торгового майданчику ТОВ "Прогрес".

Тобто об'єкт нерухомого майна, був побудований в 1998 р., на земельній ділянці, відведеної для цієї мети відповідним рішенням відповідно затвердженого проекту та прийнятий до експлуатації.

Відповідач посилався на рішення Харківської міської ради від 29.04.2009р. №114/09 (зі змінами та доповненнями від 16.11.2011р. №504/11), яким внесені зміни до Правил благоустрою території міста Харкова, відповідно до яких розділ 5 доповнений параграфом 5.10 "Порядок звільнення території міста Харкова від безхазяйного майна, самовільно розміщених об'єктів, малих архітектурних форм, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів та механізмів".

Відповідно п. 5.10.2 цього порядку "під самовільним розміщенням об'єктів у цьому порядку розуміються розміщення, встановлення, зведення, побудова, інші дії, пов'язані з зайняттям території міста Харкова, що здійснені без належного дозволу, встановленого чинними актами законодавства, рішеннями Харківської міської ради, її виконавчих органів, з відхиленням від проекту, тощо"; "Особа, що здійснила або здійснює самовільне встановлення (будівництво розміщення, тощо) зазначеного майна (об'єктів), не набуває права власності н нього".

Тобто п.5.10.2 "Правил благоустрой території міста Харкова" фактично дублює норми ст. 376 ЦК України.

При цьому відповідачем та судом першої інстанції не враховано, що спірний об'єкт нерухомого майна був побудований в 1998 р. на земельній ділянці, відведеної для цієї мети відповідним рішенням, на підставі затвердженого проекту та прийнятий до експлуатації у встановленому порядку.

Будь-які зауваження щодо порушення будівельних норм і правил немає.

Відповідно до п.1.6 наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 р., зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 18.02.2002 р. за №157/6445 "Про Тимчасове положення про порядок реєстрації прав на нерухоме майно" реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти. Не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов'язані фундаментом із землею.

Крім цього, Наказом Держбуду України №227 від 13.10.2000 р. затверджені типові правила розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності. Пунктом 2 Типових правил термін "мала архітектурна споруда" визначений як невелика споруда, яка виконується із полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без улаштування фундаментів.

Згідно ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 р. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Об'єкти нерухомого майна мають бути капітального типу (ст.4 Закону № 1952-ІУ), а не тимчасовими, що є характерним для малих архітектурних форм і тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, визначення яких міститься в ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Також, відповідно до абзацу 7 п. 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. № 703, не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, що розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Отже, нежитлове приміщення НОМЕР_1 в літ. "А-1" загальною площею 21,5 кв.м, не є малою архітектурною формою, а є окремою торговою залою - часткою споруди "А-1" по АДРЕСА_1, яка є часткою великого торгівельного комплексу "ІНФОРМАЦІЯ_2", створеного як нерухоме майно, а розташовані в ньому торгівельні приміщення є нежитловими приміщеннями, які були проінвентаризовані БТІ, виданий технічний паспорт, на які було зареєстроване право власності, які відокремлені в натурі, призначені для використання в цілях, не пов'язаних з мешканням в них та/або обслуговуванням інших приміщень будівлі, які є самостійним нерухомим майном і об'єктом цивільних прав.

Судами встановлено, що комплекс "ІНФОРМАЦІЯ_2" по АДРЕСА_1, складається з чотирьох нежитлових споруд "А-1", "Б-1", "В-1" та "Г-1", в яких розташовані нежитлові приміщення - торгівельні зали (торгівельні павільйони).

Крім цього, земельна ділянка, на якій розташована нежитлова споруда, відводилася рішенням міськвиконкому №757 від 10 жовтня 1997 року для будівництва та обслуговування торгового майданчику ТОВ "Прогрес", яке діяло 11 років та було скасоване 23.11.2008 р. на підставі рішення 21 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 16.04.2008 р. за №83/08, шляхом припинення договору оренди земельної ділянки з ТОВ "Прогрес".

Відповідно ч.2 ст.120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 не ухиляється та не заперечує укласти договір оренди земельної ділянки, що, зокрема, підтверджується тим, що вона по теперішній час продовжує сплачувати за її використання і ця обставина відповідачем не спростована.

Крім того, листом від 11.08.2011р. (аркуш справи 29) на ім'я міського голови м. Харкова ОСОБА_1 просила надати дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки для обслуговування та експлуатації нежитлової будівлі торгового павільйону НОМЕР_1 в літ. А за адресою АДРЕСА_1., що свідчить про намір та намагання укладення договору оренди земельної ділянки.

Слід зазначити що чинним законодавством України не передбачено, що у зв'язку з несвоєчасним оформленням договору тимчасового користування (оренди) земельної ділянки, розташоване на ній нерухоме майно, зареєстроване відповідно Закону та таке що є предметом права власності стає самовільним.

Отже, нежитлова будівля - торгівельний павільйон НОМЕР_1 в літ. "А-1", загальною площею 21,5 кв.м, розташований по АДРЕСА_1, є капітальною кам'яною спорудою розташованою на бетонному фундаменті, що підтверджується технічним паспортом на неї та право власності на яку зареєстроване у встановленому законом порядку. Ця споруда була побудована ТОВ "Прогрес", разом із залученням фізичних осіб, відповідно розробленого та затвердженого проекту у якості торгового комплексу "ІНФОРМАЦІЯ_2", який був прийнятий до експлуатації на підставі акту №172 від 15 липня 1998 р., який затверджений рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова №172 від 21.07.1998 р. із змінами від 17.09.2002 р. №233. Нежитлова будівля - торгівельний павільйон НОМЕР_1 є часткою цього комплексу. Земельна ділянка, на якій розташована нежитлова споруда, відводилася рішенням міськвиконкому №757 від 10 жовтня 1997 р. для будівництва та обслуговування торгового майданчику ТОВ "Прогрес". Таким чином, підстави для віднесення цієї нежитлової будівлі до категорії самовільно розташованих об'єктів відсутні.

Відповідач, виконавчий комітет Харківської міської ради, приймаючи рішення від 06.11.2003 р. №706 "Про поновлення, належне утримання і приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан", відповідно до якого територія міста звільняється від безхазяйного майна, самовільно розміщених об'єктів, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малих архітектурних форм, залишених будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів, механізмів і т.д. в частині п. 18 вказаного рішення, відповідно до додатку, згідно якого торгівельний павільйон з логотипом "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташований по АДРЕСА_1 віднесений до самовільно розташованих об'єктів, діяв всупереч вимогам Конституції та законів України, тому зазначене рішення підлягає скасуванню в частині, що стосується належної позивачу на праві власності споруди.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо скасування спірного рішення в частині.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу виконавчого комітету Харківської міської ради відхилити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: