Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/9991/24973/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Маринчак Н.Є., Рибченка А.О.,

при секретарі судового засідання Гончар Н.О.,

за участю представників позивача, відповідача та прокурора <…>,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби та Заступника прокурора Харківської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2012 у справі № 2а-12744/10/2070

за позовом Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові

за участі Прокуратури Харківської області

про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2011 у задоволенні адміністративного позову Підприємства визнати нечинним та скасувати рішення від 03.09.2010 № , яким до нього застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 20 222 157,65 грн., - відмовлено.

Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 12.03.2012 судове рішення першої інстанції скасував та позовні вимоги Підприємства задовольнив, скасувавши оспорюване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Не погодившись із судовим рішенням апеляційної інстанції, державний податковий орган до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де порушує питання скасувати судове рішення апеляційної інстанції, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі судове рішення першої інстанції.

Прокуратура також, скориставшись своїм правом на касаційне оскарження судових рішень попередніх інстанцій, звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій заявлені вимоги тотожні вимогам у касаційній скарзі Державної податкової інспекції.

Під час відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою прокуратури ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.05.2012 відкрите касаційне провадження за скаргою податкового органу (ухвала від 07.05.2012) були об'єднані в одне касаційне провадження.

У поданих запереченнях на скаргу відповідач просить судове рішення апеляційної інстанції залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційних скарг.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у ході планової виїзної перевірки Підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 31.03.2010 контролюючим органом було встановлено ряд порушень у позивача, в тому числі і порушення вимог п. 2.8 та п. 4.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637, яке полягало у неоприбуткуванні готівкових коштів у сумі 4 044 431,53 грн. Такі висновки податкового органу вмотивовані тим, що торгівельна виручка від реалізації цукру, яку матеріально відповідальні особи самостійно здавали до банківської установи, не була оприбуткована у касу Підприємства. Вказані обставини зафіксовані у акті перевірки від 20.08.2010, на підставі якого контролюючим органом Підприємству згідно оспорюваного рішення застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми - 20 222 157,65 грн.

Також судами встановлено, що відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.08.2009 № 952-Р "Про здійснення додаткових заходів щодо стабілізації ситуації, що склалася на внутрішньому ринку цукру" підприємства, що належать до сфери управління Держкомрезерву, зобов'язано забезпечити реалізацію цукру населенню безпосередньо на продовольчих ринках з державного матеріального резерву.

Листом Державного комітету України з державного матеріального резерву від 17.08.2009 № 4466/0/4-09 було повідомлено Підприємство (позивача) про те, що на виконання Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.08.2009 № 952-р необхідно здійснити заходи щодо стабілізації ситуації на ринку цукру. При цьому, Підприємство визначено оператором із забезпечення цукром населення Харківської та Донецької областей.

Відповідно до розподілу цукру між регіонами України Мінекономіки для забезпечення потреб населення Харківської області з Державного матеріального резерву було виділено 160,0 тон цукру, який зберігався на ДО "Комбінат "Світанок" (м. Харків). Для забезпечення потреб населення Донецької області виділено 2 726,0 тон цукру, який зберігається на ДО "Комбінат "Новий" (м. Докучаєвськ Донецької області). Реалізація цукру здійснюється виключно на продовольчих ринках.

На виконання Розпорядження Кабінету Міністрів України № 952-р, розпорядження Державного комітету України у формі листа від 17.08.2009 № 4466/0/4-09 та окремого доручення Голови Держкомрезерву від 18.08.2009 Підприємство видало наказ від 18.08.2009 № 310юр.

Згідно цього наказу для проведення виїзної торгівлі цукром на об'єктах ринкової торгівлі в Донецькій області були направлені відповідні бригади працівників ДП "Новопокровський КХП", з якими укладені договори на повну матеріальну відповідальність. Отримання цукру відбувалось на ДО "Комбінат "Новий", отриманий цукор транспортувався до місць об'єктів ринкової торгівлі Донецької області. В наказі зазначено, що виручку за реалізацію цукру з Державного матеріального резерву здавати щоденно згідно діючого законодавства.

Згідно наказу підприємства від 20.08.2009 № 319 "Про організацію роботи з реалізації цукру державного резерву" головному бухгалтеру зобов'язано щоразу при виїзді торгівельної бригади для торгівлі цукром державного матеріального резерву проводити інструктаж згідно з існуючими правилами виїзної торгівлі та забезпечувати необхідним пакетом нормативних документів.

Під час реалізації цукру на об'єктах ринкової торгівлі та згідно відповідних наказів Підприємство виділило працівників, а саме: - для продажу цукру - продавців; - для транспортування та отримання цукру - водіїв автомобілів, менеджерів; - для проведення інструктажу про правила виїзної торгівлі та надання юридичної допомоги - головний бухгалтер та юрисконсульт; - для супроводження та реалізації цукру - відповідних працівників Підприємства.

Для забезпечення схоронності матеріальних цінностей, які належать Підприємству, були укладені договори про повну матеріальну відповідальність між Підприємством та його працівниками.

При реалізації цукру на об'єктах ринкової торгівлі Підприємством застосувалися РРО та відповідні КОРО до них, а отриману торгівельну виручку у робочі дні від реалізації цукру, загальна сума якої склала 4 044 431,53 грн., матеріально-відповідальні особи самостійно здавали до банківської установи для зарахування на банківський рахунок Підприємства, що підтверджується банківськими квитанціями про зарахування коштів на розрахунковий рахунок.

Відповідно до п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004 № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК) (абзаци 2, 3 п. 2.6 Положення).

Тобто Положення № 637 місце проведення розрахунків з використанням РРО (магазин чи іншу торгову точку) і касу підприємства в звичному нам розумінні розглядає як дві різні каси. Надходження готівки від покупця з фіксуванням її через РРО і видачею чека є оприбуткуванням готівки в касу. Надходження готівки від покупця до каси з видачею йому квитанції до прибуткового касового ордеру в дозволених випадках є її оприбуткуванням в касі. І здача виторгу, зафіксованого РРО, до каси підприємства є її оприбуткуванням в касі підприємства.

Для обліку операцій з готівкою у національній валюті, яка проходить через касу юридичної особи, ведеться одна касова книга. Ведення окремої касової книги юридичною особою для структурного підрозділу, що використовує в роботі РРО та здійснення в ній записів щодо оприбуткування готівки такого структурного підрозділу, не передбачено вимогами Положення.

Відповідно до п. 4.2 глави 4 Положення № 637 відокремлені підрозділи підприємств, страхові агенти, брокери, розповсюджувачі лотерей, які здійснюють готівкові розрахунки із застосуванням РРО або РК та веденням КОРО, але не проводять операцій з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами, а також підприємці касової книги не ведуть.

Згідно п. 2.8 глави 2 Положення № 637 підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) в межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб. За відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства може здаватися до операторів поштового зв'язку та небанківських фінансових установ, які мають ліцензію Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на здійснення переказу коштів.

Отже, відокремлені підрозділи мають можливість вибору шляхів зарахування готівки на банківські рахунки, одним із яких є здавання готівкової виручки (готівки) до будь-якого банку для її переказу і зарахування на визначені банківські рахунки без оприбуткування в головній книзі цієї юридичної особи або інших небанківських фінансових установ, які мають ліцензію Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на здійснення переказу коштів (відповідного органу).

При цьому здавання відокремленим підрозділом проведеної через РРО виручки до банку будь-яким із можливих способів (самостійно, через службу інкасації, через касу головного підприємства) також не потребує складання касових ордерів та ведення касової книги. А інкасація виручки відокремленого підрозділу в цьому випадку здійснюється відповідно до п. 4.5 Порядку реєстрації, опломбування та застосування РРО, затвердженого наказом ДПАУ від 01.12.2000 № 614 (який на той час ще діяв), з використанням операції "службова видача" та обліковується таким відокремленим підрозділом в КОРО.

Скасовуючи судове рішення першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги Підприємства, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що законодавцем розмежовано способи оприбуткування готівки в залежності від порядку проведення готівкових розрахунків.

Відповідно до наведеного та з урахуванням встановлених у ході розгляду справи обставин щодо знаходження юридичної особи на значній відстані (в іншому населеному пункті) від місця ринкової торгівлі цукром, під час реалізації якого використовувалися РРО і КОРО з наступною здачею матеріально-відповідальними особами готівки (виручки) до банківської установи для зарахування на банківський рахунок Підприємства, суд апеляційної інстанцій дійшов вірного висновку про безпідставність застосованих до позивача фінансових санкцій.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для скасування законного і обґрунтованого судового рішення апеляційної інстанції, а доводи касаційних скарг визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційні скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби та Заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2012 у справі № 2а-12744/10/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Н.Є. Маринчак

А.О. Рибченко