Справа № 698/518/14-а (2а/698/15/14)
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Київ К/800/8931/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Єлизаветської сільської ради, третя особа - ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовом до Виконавчого комітету Єлизаветської сільської ради, третя особа - ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 17.11.2014 року позовні вимоги представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було задоволено. Визнано неправомірним та скасовано рішення Виконавчого комітету Єлизаветської сільської ради від 10.03.2012 року № 21 «Про визнання за ОСОБА_6 права власності на комплекс будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1, що складається із майстерні 1959 року, приміщення пилорами 1960 року, лісорами 1960 року, складів майстерні 1985 року, огорожі майстерні». Визнано неправомірним та скасовано рішення Єлизаветської сільської ради від 16.03.2010 року №19/4-5 «Про погодження надання земельної ділянки в користування на умовах оренди, яка знаходяться під господарськими будівлями за адресою вул. Ватутіна, 100».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2015 року апеляційну скаргу Єлизаветської сільської ради було задоволено частково. Постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 17.11.2014 року - скасовано, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Єлизаветської сільської ради, третя особа - ОСОБА_6, про визнання протиправними та скасування рішень - закрито.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інставнції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2015 року та залишити в силі постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 17.11.2014 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Виконавчим комітетом Єлизаветської сільської ради 10.03.2012 року прийнято рішення № 21, яким за ОСОБА_6 визнано право власності на комплекс будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1, що складається із майстерні 1959 року, приміщення пилорами 1960 року, лісорами 1960 року, складів майстерні 1985 року, огорожі майстерні».

Єлизаветською сільською радою 16.03.2010 року прийнято рішення № 19/4-5, яким погоджено надання в користування на умовах оренди земельної ділянки, яка знаходиться під господарськими будівлями за адресою вул. Ватутіна, 100.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з даним позовом, в якому просили визнати їх неправомірними та скасувати.

Відповідно до пункту 1 частини 2 стаття 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень», відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 цього ж Кодексу, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вказаної норми Закону, для розгляду справ в порядку адміністративного судочинства необхідні дві обставини - наявність публічно-правового спору, та у цьому спорі хоча б однією із сторін має бути суб'єкт владних повноважень.

Як вбачається із матеріалів справи, фактично має місце спір про право власності на комплекс будівель і споруд і в ньому відсутній елемент публічності.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з вищенаведеного, вказаний спір повинен розглядатися в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції є законними і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Єлизаветської сільської ради, третя особа - ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз