Справа № 2а-621/10/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2010-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 року о 14 год. 27 хв. Справа № 2а-621/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1, м. Запоріжжя

до: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя,

м. Запоріжжя

про: зобовязання вчинити дії,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність від 24.09.2009;

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність № 19050/10/10-010 від 25.11.2009,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2010 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі (далі ДПІ у Ленінському районі), у якому позивач просив суд зобовязати відповідача ДПІ у Ленінському районі зберегти за ОСОБА_1 раніше встановлену форму обліку платників податків та здійснювати в подальшому її облік, як платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру (за прізвищем, іменем та по батькові); зобовязати відповідача виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та загальні відомості про ОСОБА_1; зобовязати відповідача знищити обліку картку ОСОБА_1 з особистими даними, що була заповнена та на підставі якої були внесені дані про неї до Державного реєстру та присвоєний їй ідентифікаційний номер; зобовязати відповідача ДПІ у Ленінському районі проставити у паспорті ОСОБА_1 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя.

В обґрунтування позовних вимог щодо зобовязання відповідача вчинити певні дії, позивач посилається на те, що вона є віруючою громадянкою та вірним чадом Української Православної Церкви, сповідує православну релігію. Позивач зазначає, що наявність у неї ідентифікаційного коду суперечить її релігійним поглядам та переконанням. Тому вона звернулася до ДПІ у Ленінському районі з проханням проставити у її паспорті відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою; зберегти за нею раніше встановлену форму обліку платників податків та здійснювати в подальшому її облік, як платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру (за прізвищем, іменем та по батькові); виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер та загальні відомості про неї; знищити обліку картку з її особистими даними, що була заповнена та на підставі якої були внесені дані про неї до Державного реєстру та присвоєний їй ідентифікаційний номер, але відповідач безпідставно, на думку позивача, відмовив у задоволені її прохань, про що повідомив ОСОБА_1 листом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, надав суду нормативне обґрунтування позову, у якому зокрема зазначив наступне. На своє звернення до ДПІ у Ленінському районі ОСОБА_1 отримала відповідь з посиланням на дію Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів, що затверджений спільним наказом ДПАУ та МВС України від 19.10.2004 № 602/1226. Проте, на думку позивача, зазначений Порядок суперечить Конституції України та чинному законодавству України. Представник позивача просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача з позовом не згодний, вважає його безпідставним, надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, де зазначив, що відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 податковий орган виходив з того, що вона не звернулася в установленому порядку до органів податкової служби та внутрішніх справ, щодо внесення відмітки до паспорта про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. ДПІ у Ленінському районі відмовила позивачу у задоволені заяви про відмову від ідентифікаційного номера і внесені відповідної відмітки у паспорт у звязку з тим, що вона не дотрималася передбаченої законодавством процедури відмови від ідентифікаційного номера не подала установленого зразка заяву та відповідного комплекту документів. Просив суд у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Функції по контролю за дотриманням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків та інших обов'язкових платежів, а також обліку платників податків - фізичних осіб, покладено на державні податкові органи.

Автоматизованим банком даних, створеним для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов'язані сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України, є Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася 21 вересня 2009 року до ДПІ у Ленінському районі із заявою, в якій позивач заявила, що відмовляється від ідентифікаційного номеру та будь-якого іншого номеру та від користування ним. ОСОБА_1 зазначила, що є порушенням передбачений Порядком обовязок кожного додавати великий список своїх персональних даних та ксерокопії паспорта. Крім цього, позивач просила у своїй заяві проставити у її паспорті відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою; зберегти за нею раніше встановлену форму обліку платників податків та здійснювати в подальшому її облік, як платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру (за прізвищем, іменем та по батькові); виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер та загальні відомості про неї; знищити обліку картку з її особистими даними, що була заповнена та на підставі якої були внесені дані про неї до Державного реєстру та присвоєний їй ідентифікаційний номер.

02 жовтня 2009 року листом № 16540/10/29 ДПІ у Ленінському районі повідомила ОСОБА_1 про те, що задовольнити заяву неможливо з посиланням на необхідність дотримання Порядку, який був прийнятий з метою виконання положень Закону України "Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів".

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів», до державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Відповідно до ст. 8 зазначеного Закону, реєстрація фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів проводиться державними податковими інспекціями у районах, районах у містах і містах без районного поділу за місцем постійного проживання платників.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів», державна податкова адміністрація України надає фізичним особам-платникам податків та інших обов'язкових платежів ідентифікаційний номер і надсилає до державної податкової інспекції за місцем проживання фізичних осіб картку з ідентифікаційним номером.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів», для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Нормативні акти з питань формування Державного реєстру, відповідно до ст. 6 зазначеного Закону, видаються Головною Державною податковою інспекцією України. У звязку з цим Державною податковою адміністрацією України та Міністерством внутрішніх справ України було розроблено та затверджено спільним наказом від 19.10.2004 р. № 602/1226 Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обовязкових платежів, який згідно з п.п.1.1 розділу 1 визначає процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно повідомила про це орган державної податкової служби.

Відповідно до п.п. 1.5. розділу 1 Порядку особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від ідентифікаційного номеру, у разі наявності в неї ідентифікаційного номеру, повідомляє у формі заяви орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації. Форму заяви наведено в додатку 2 до Порядку.

Для того, щоб поставити в паспорті позивача відповідну відмітку про наявність у нього права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру необхідно виконати дії, передбачені розділами 1-5 зазначеного Порядку.

Згідно з п. 6 Порядку, після надходження відривного корінця до форми В3 щодо внесення відмітки до паспорта громадянина посадова особа органу державної податкової служби учиняє відповідні дії щодо внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів, що і є підставою для виконання вимог ст. 5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів», яка встановлює, що до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач не здійснила жодної із зазначених дій, передбачених Порядком, тобто не дотрималася визначеного законодавством порядку відмови від ідентифікаційного номера та виключення його з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Конституції України, ніхто не може бути увільнений від своїх обов'язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом розумного строку.

Тому суд приходить до висновку, що порушення прав і свобод позивача, звуження їх змісту чи обсягу відповідачем відсутні, і відповідач, відмовивши позивачу в задоволенні його заяви, діяв у відповідності з ч. 2 ст. 19 Конституції України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 158, 161-163 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя про зобовязання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова

Постанова складена у повному обсязі 01 березня 2010 року