Справа № 2а-14242/12/2670
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

7 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Коротких О.А., Маринченка В.Л.,
розглянувши заяву державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року у справі за позовом Асоціація українських банків (далі - Асоціація) до ДПІ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 березня 2015 року залишив без зміни постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2013 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року про задоволення позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ДПІ подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах пункту 157.11 статті 157 Податкового кодексу України (далі - ПК), підпунктів 7.11.9, пункту 7.11 статті 7 Закону України від 28 грудня 1994 року «Про оподаткування прибутку підприємства» (далі - Закон № 334/94-ВР) що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 8 жовтня 2014 року (справа № К/9991/21592/12).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Із зіставлення висновків, наведених в оскарженому та наданому для порівняння рішеннях, випливає, що кожний з цих висновків базується на конкретних фактичних обставинах, які залежно від їх характеру, об'єктивності та юридичного значення зумовлюють відповідне правозастосування.

Зокрема, в оскарженому рішенні суд касаційної інстанції дійшов висновку, що Асоціація як неприбуткова організація обґрунтовано та правильно віднесла до валових витрат оплату заходів та зустрічей, що проводилися Асоціацією, зокрема й послуг закладів громадського харчування; послуг засобів масової інформації та проведення прес-конференцій; послуг з інформатизації та аналітичних досліджень, інших заходів, які проводилися в рамках статутної діяльності Асоціації, оскільки вони (оплати) провадилися на підставі договорів, укладених з організаціями, які надавали послуги, та підтверджені первинним документами, оформленими з дотриманням вимог частини другої статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-Х «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У рішенні, наданому для порівняння, правовий висновок цього ж суду стосувався неправильного формування податкового кредиту, до складу якого були включені суми податку з операційної діяльності, пов'язаної з придбанням пального у ТОВ «КРЄОЛ Крим», реальність, товарність та спроможність реалізації якого не підтверджується первинними документами та спростовується відомостями про відсутність у контрагента матеріально-технічної бази, трудових ресурсів, невідомістю його місцезнаходження.

З наведеного висновується, що рішення касаційного суду, додане на обґрунтування заяви, ухвалене цим судом за інших фактичних обставин справ, а тому не підтверджує наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Оскільки заява ДПІ є необґрунтованою, в допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Асоціації українських банків до державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді О.А. Коротких

В.Л. Маринченко