Справа № 2а-5710/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2009 року Справа № 2а-5710/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Приватного підприємства «Пальміра Плюс Сервіс», м. Запоріжжя

до: Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя,

м. Запоріжжя

про скасування рішення та зобовязання вчинити дії,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 18837/10-014 від 14.09.2009 р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 2/1 від 05.01.2009 р.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Пальміра Плюс Сервіс» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, в якому просить суд скасувати рішення відповідача про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, викладене в акті № 66 від 27.07.2009 р. (форма № 6-р); зобовязати відповідача поновити реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість.

В обґрунтування позову посилається на те, що зазначена відповідачем в акті № 66 від 27.07.2009 р. нормативна підстава для постановлення оскаржуваного рішення, а саме п. «в» п. п. 9.8 Закону України «Про податок а додану вартість» не передбачає анулювання свідоцтва платника ПДВ з причини «виписки податкових накладних та не включення таких податкових накладних до складу своїх податкових зобовязань, незалежно від визначеного в її податковій звітності результату діяльності за звітний період, сану розрахунків з бюджетом та режиму оподаткування». Вказує, що таке формулювання міститься лише у п. 2 розпорядження КМУ № 757-р від 01.07.2009 р. «Про деякі питання адміністрування податків, зборів (обовязкових платежів)», яке не є законом про оподаткування та відповідно не може встановлювати додаткові підстави для анулювання реєстрації субєкта господарювання як платника податку на додану вартість.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги з підстав, зазначених у позові, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач позов не визнав. У письмових запереченнях від 28.10.2009 р. (вх. № 21270) посилається на те, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ є п. «в» п. 9.8 ст. 9 ЗУ «Про податок на додану вартість» та абз.3 п. 2 розпорядження КМУ від 01.07.2009 р. № 757-р «Деякі питання адміністрування податків, зборів (обовязкових платежів)» у звязку із наявністю інших причин. Вказує, що ніяких пояснень відносно причин не декларування та не сплати податкових зобовязань позивачем не надавалось і тому у ДПІ були всі підстави, передбачені законодавством для винесення акту про анулювання реєстрації платника ПДВ. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив та вважає його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з підстав, визначених у запереченнях.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Приватне підприємство «Пальміра Плюс Сервіс» є платником податку на додану вартість (ідентифікаційний податковий номер 96), що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100046537 від 14.06.2007 р.

27.07.2009 р. Державною податковою інспекцією у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя складено Акт № 66, в якому прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ПП «Пальміра Плюс Сервіс».

Супровідним листом від 27.07.2009 р. № 14980/16-210, акт № 66 від 27.07.2009 р. направлений позивачу.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, оформлене актом № 66 від 27.07.2009 р., ПП «Пальміра Плюс Сервіс» звернулося до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Порядок анулювання реєстрації платників податку на додану вартість регулюється Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 79 від 01.03.2000 р. (надалі за тестом - Положення).

Відповідно до п. 25 Положення, реєстрація діє до дати її анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 9.8 статті 9 Закону, якщо:

а) платник податку, який до місяця, у якому подається заява про анулювання реєстрації, є зареєстрованим згідно з положеннями підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону більше двадцяти чотирьох календарних місяців, уключаючи місяць реєстрації, та має за останні дванадцять поточних календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій, менші за визначені зазначеним підпунктом Закону;

б) ліквідаційна комісія платника податку, оголошеного банкрутом, закінчує роботу або платник податку ліквідується за власним бажанням чи за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання);

в) особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку або стає суб'єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин;

г) зареєстрована як платник податку особа обирає відповідно до Закону спеціальний режим оподаткування за ставками, іншими, ніж зазначені в статті 6 та статті 81 Закону;

ґ) особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Анулювання реєстрації здійснюється шляхом анулювання Свідоцтва та виключення платника податку на додану вартість з Реєстру.

Як вбачається з акту № 66 від 27.07.2009 р. та пояснень представника відповідача, анулювання реєстрації позивача, як платника податку на додану вартість, було здійснено на підставі п. п. «в» п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» та розпорядження КМУ від 01.07.2009 р. № 757-р «Деякі питання адміністрування податків зборів (обов`язкових платежів)» у звязку із наявністю інших причин, а саме: встановлення органом державної податкової служби факту виписки податкових накладних та не включення таких податкових накладних до складу своїх податкових зобовязань, незалежно від визначеного в її податковій звітності результату діяльності за звітний період, стану її розрахунків з бюджетом та режиму оподаткування .

Судом встановлено, що на час проведення анулювання реєстрації позивача були відсутні обставини, визначені п. п. «в» п. 9.8 ст. 9 ЗУ «Про податок на додану вартість», а саме позивач не реєструвався як платник єдиного податку та не став суб'єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин.

Посилання ж відповідача на те, що підставою для анулювання реєстрації позивача, як платника податку на додану вартість, були положення «в» п.п. 9.8 ст.9 ЗУ «Про податок на додану вартість» є безпідставним, оскільки п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» не містить такої підстави для скасування реєстрації як встановлення органом державної податкової служби факту виписки податкових накладних, згідно з якими не задекларовано (не сплачено) податкові зобов`язання, обсяг яких за оподаткованими операціями перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість».

Констуркція п.п. «в» п. 9.8 ст. 9 ЗУ «Про податок на додану вартість» в частині «або з будь-яких інших причин» не дає підстав для застосування розпорядження КМУ від 01.07.2009 р. № 757-р «Деякі питання адміністрування податків зборів (обовязкових платежів)». Системний аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що законодавець мав на увазі «будь-які інші причини» з яких суб`єкт господарювання отримує пільги або звільняється від сплати податку на додану вартість.

Крім того, підпунктом 25.2.1 Положення передбачено, що органи державної податкової служби здійснюють постійний моніторинг платників податку на додану вартість, які включені до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації відповідних платників податку на додану вартість у разі існування підстав, визначених у підпунктах «б» - «ґ» пункту 25 цього Положення. Такі рішення можуть бути прийняті за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей):

- Свідоцтва або корінця Свідоцтва про право сплати єдиного податку суб'єктом малого підприємництва - юридичною особою за ставкою єдиного податку 10 відсотків чи документа про застосування інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені Законом (підстава - підпункт «в» пункту 9.8 статті 9 Закону);

- судового рішення про анулювання податкової реєстрації чи Свідоцтва, про звільнення від сплати податку на додану вартість (підстава - підпункт «в» пункту 9.8 статті 9 Закону);

- документа, який свідчить, що згідно з відповідним законодавчим актом особа, яка зареєстрована як платник податку на додану вартість, звільняється від сплати цього податку, не є платником податку або не має права на збереження статусу платника податку (підстава - підпункт «в» пункту 9.8 статті 9 Закону);

- інформації органів реєстрації актів цивільного стану, повідомлення державного реєстратора або відомостей з Єдиного державного реєстру щодо смерті фізичної особи - підприємця (підстава - підпункт «в» пункту 9.8 статті 9 Закону);

- судового рішення про оголошення фізичної особи - підприємця померлою, про визнання фізичної особи - підприємця безвісно відсутньою, про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або обмеження її цивільної дієздатності, або інформації щодо такого рішення органів реєстрації актів цивільного стану, повідомлення державного реєстратора або відомостей з Єдиного державного реєстру (підстава - підпункт «в» пункту 9.8 статті 9 Закону);

- Свідоцтва або корінця Свідоцтва, яким підтверджується закінчення терміну дії Свідоцтва (підстава - підпункт «в» пункту 9.8 статті 9 Закону);

- документа, який підтверджує закінчення строку, на який було створено платника податку, укладено договір про спільну діяльність, угоду про розподіл продукції (підстава - підпункт «в» пункту 9.8 статті 9 Закону).

В акті про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за формою № 6-ПДВ (Додаток № 5 до Положення) передбачено обов`язкове заповнення графи - «документ, який підтверджує наявність підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ».

В оскаржуваному акті зазначено, що встановлені податковою інспекцією обставини підтверджуються службовою відділу адміністрування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб. Проте, підпунктом 25.2.1 Положення така службова не є підтваерджуючим документом, на підставі якої може прийматися рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач по справі не довів правомірність своїх дій щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ПП «Пальміра Плюс Сервіс», тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про зобовязання відповідача поновити реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість суд відмовляє, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на законі.

Так, відповідно до ч. 3 п. 25.4 Положення, підставою для внесення до Реєстру запису про відміну анулювання реєстрації, що відбулась за ініціативою органу державної податкової служби, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення органу державної податкової служби про відміну анулювання реєстрації та скасування акта про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, на підставі положень ч. 2 ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобовязати Державну податкову інспекцію у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя внести запис до Реєстру платників податку на додану вартість про відміну анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ПП «Пальміра Плюс Сервіс».

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Пальміра Плюс Сервіс» до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про скасування рішення та зобовязання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Приватного підприємства «Пальміра Плюс Сервіс», оформлене актом № 66 від 27 липня 2009 р.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя внести запис до Реєстру платників податку на додану вартість про відміну анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Приватного підприємства «Пальміра Плюс Сервіс».

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Пальміра Плюс Сервіс» (69005, АДРЕСА_1) 3,40 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова

Постанова у повному обсязі складена 02.11.2009 р.