Справа № 2-а-1112/10
Суддя: Кудін А. М.
Дата ухвалення: 2010-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Охтирський міськрайонний суд Сумської області
Справа №2-а-1112
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2010 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кудіна А. М.

при секретарі Якубович В. В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації про зобовязання вчинити певні дії, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації, свої вимоги мотивує тим, що він являється інвалідом II групи 1 категорії, як постраждалий в наслідок Чорнобильської катастрофи - учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи», йому повинні виплачувати кожного року як інваліду II групи 1 категорії компенсацію на оздоровлення в сумі сорока пяти мінімальних заробітних плат, які встановлені Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки. ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації, як інваліду II групи 1 категорії виплатило йому компенсацію на оздоровлення в 2007, 2008 році та у 2009 році по 120 грн. за кожен рік. Фінансування розходів, повязаних з введенням в дію Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 48 проводиться за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, а виплату разової щорічної компенсації на оздоровлення проводять органи праці та соціального захисту населення. Тому позивач звернувся до суду з позовом та просить суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав як особі яка має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року. Визнати незаконну бездіяльність ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації по недоплаті йому одноразової грошової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, але надав суду клопотання, в якому просить справу розглядати без його участі. В своїх письмових запереченнях просив відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позову з посиланням на те, що дійсно управління проводить нарахування та виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, вважають, що їх дії при виплаті вказаних видів допомоги є цілком законними, оскільки вони проводили нарахування та виплату допомоги в межах бюджетних асигнувань на ці цілі, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою КМУ №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою було визначено розміри вказаних виплат та порядок їх проведення. Згідно мт. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року мав право на щорічну допомогу на оздоровлення. Однак, на підставі ст. 62 вищевказаного Закону, розяснення порядку застосування закону проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання місцевими органами виконавчої влади та інші. Відповідно до п.3 ст.116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту населення. Фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок державного бюджету. В ч.2 ст. 95 Конституції України передбачено, що виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямовування цих видатків. Згідно п.2 ст.4 Бюджетного кодексу України положення нормативно - правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього кодексу та Закону „Про Державний Бюджет України. Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обовязковими до виконання, тому всі виплати, передбачені Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 р., у тому числі виплати щорічної допомоги на оздоровлення, і які базуються на розмірі мінімальної заробітної плати, виплачуються у розмірі, встановлених постановою КМУ. Компенсація на оздоровлення за 2007-2009 роки сплачена згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р. №836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно довідки ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації № 218 від 20 липня 2010 року він являється інвалідом II групи, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Так у 2007-2009 роках позивачу ОСОБА_1, як інваліду II групи ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації було виплачено щорічну допомогу на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі по 120 грн. на кожен рік.

Відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи одноразова компенсація особам, які стали інвалідами, внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується інвалідам II групи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Згідно зі ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 92 п. 1 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Постановою Кабінету Міністрі України №836 від 26.07.1996 р. всупереч Закону України Про статус та соціальній захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначену законом на час здійснення виплати, установлені конкретні розміри такої допомоги о твердій грошовій сумі. Між тим з моменту прийняття вказаної постанови встановлені нею розміри щорічної допомоги залишалися незмінним; у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий державний бюджет.

Відповідно до ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України з міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, оскільки правова норма про розмір щорічної допомоги на оздоровлення, встановлена ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХП від 28.02.1991 р. була діюча із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік", Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", Закон України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" а не постанови Кабінету Міністрі України.

Згідно зі ст. 71 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-ХП від 28.02.1991 р. дія положень цього закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону.

Згідно з пунктом 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. №489-V на 2007 рік, дія ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати в допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена.

Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини перш: пунктів 7,9,12, 13,14, 23,29, 30, 39,41, 43,44,45,46 статті 71, статей 98, 101, 103,111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07 р., пункт 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є не конституційними).

Рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 втратило чинність 09 липня 2007 року.

Згідно п. 20, розділу другого Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змії законодавчих актів України», визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008.

Частинами 2 та 3 ст. 152 Конституції України визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно пунктів 3 та 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді т адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Тому дії відповідача по виплаті позивачу зменшеного розміру державної пенсії на підставі законодавчого акту, який є неконституційним, є неправомірними.

Положення п. 20 розділу другого Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратило чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом, тобто після проведення виплат. Кошти виплачені до рішення Конституційного суду, є такими що виплачені в розмірі встановленому законом на момент виплати.

Згідно до ст. 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Отже, Закон України «Про державний бюджет України на 2009 рік» не встановлює конкретний розмір щорічної допомоги на оздоровлення, а лише надає право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, розмір яких залежить від мінімальної заробітної плати, а не від мінімальної пенсії за віком.

Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 року № 649, прийнятої відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», у якому була закріплена норма про те, що суми щомісячних виплат встановлюються Кабінетом Міністр України, але статтею 71 Закону України „Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що дія положень цього Закону не може призупинитися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону. Таким чином, внесення змін до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік є незаконним та таким, що суперечить як Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, так і Конституції України.

Цей висновок підтвердив Конституційний Суд України, який своїми рішеннями від 09.07.2007 року № 6-рп/2007та від 22.05.2008 року №10-рп/2008 року визнав неконституційними зміни, які Верховна Рада України внесла до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Законом України „Про державний бюджет на 2009 рік.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що з відповідача управління праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації на користь позивача необхідно стягнути щорічну допомогу на оздоровлення особі, яка стала інвалідам внаслідок Чорнобильської катастрофи за період за 2007 рік з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за2008 рік з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 року та за 2009 рік з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати за винятком отриманих сум.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 19, 92, 152 Конституції України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року, ст.ст. 9, 160, 161, 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Охтирської районної державної адміністрації перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на АЕС, який став інвалідом II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2007 рік з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за 2008 рік з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та за 2009 рік з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, виходячи із розміру встановленому ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити відповідні виплати з урахуванням проведених позивачу виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_3