Справа № 2а-5870/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2009 року Справа № 2а-5870/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Південного міжрайонного центру зайнятості, м. Запоріжжя

до: ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про стягнення незаконно отриманого матеріального забезпечення та вартості

надання соціальних послуг,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 2747 від 31.12.2008 р.

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Південний міжрайонний центр зайнятості звернувся із адміністративним позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з відповідача 6880,85 грн. та 1136,81 грн. допомоги по безробіттю. В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі поданої заяви від 19.11.2008 р. відповідачці було надано статус безробітної та призначена виплата допомоги по безробіттю, а також вона пройшла курси оператора компютерного набору. Після проходження відповідачкою навчання та отримання допомоги по безробіттю, центром зайнятості було зясовано, що громадянка ОСОБА_1, зареєстрована як фізична особа-підприємець у відділі реєстрації та єдиного реєстру Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради 29.10.1998 р. і до теперішнього часу перебуває на обліку в органі державної реєстрації. З огляду на це, позивач вважає, що в порушення вимог п. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» та п. п. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідачка без законних на те підстав отримала матеріальну допомогу та пройшла перенавчання.

В судовому засіданні представником позивача подано заяву про уточнення вимог в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 6880,85 грн. допомоги по безробіттю та 1136,81 грн. вартості на перенавчання.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

19.11.2008 р. ОСОБА_1 звернулася із заявою до Південного районного центру зайнятості в якій просила надати її статус безробітного та виплатити допомогу по безробіттю.

26.11.2008 р. ОСОБА_1 звернулася до Південного міжрайонного центру зайнятості з проханням направити її на курси оператора компютерного набору з 27.11.2008 р. із призначенням виплат матеріальної допомоги у період професійного навчання.

Того ж дня, між Південним районним центром зайнятості в м. Запоріжжі та ОСОБА_1 укладено Договір № 636у/7 про направлення відповідачки на перепідготовку в Металургійний технікум ЗГІА за навчальною програмою оператор компютерного набору розряд 3 строком на 3,06 міс. з метою сприяння подальшому працевлаштуванню. Згідно Свідоцтва Металургійного коледжу ЗДІА, після проходження курсу навчання ОСОБА_1 присвоєно кваліфікаційний рівень робітничих професій оператор компютерного набору.

Листом від 17.09.2009 р. вих. № 2223 Державним реєстратором виконавчого комітету Запорізької міської ради ОСОБА_3 повідомлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець у відділі реєстрації та єдиного реєстру Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради 29.10.2998 р. і до теперішнього часу перебуває на обліку в органі державної реєстрації.

Посилаючись на незаконне отримання ОСОБА_1 допомоги по безробіттю та соціальних послуг, Південний міжрайонний центр зайнятості звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до п. 12 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого Постановою КМУ від 14.02.2007 р. № 219 (надалі за текстом - Порядок), для одержання статусу безробітного громадянин особисто подає у день, що настає після закінчення встановленого строку для пошуку підходящої роботи, до центру зайнятості заяву із зазначенням у ній інформації про те, що він не займається видами діяльності, що визначені частиною третьою статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», і не отримує пенсію на пільгових умовах, а також копію довідки про його ідентифікаційний номер.

Згідно абз. «б» ч.3 ст. 1 Закону громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України «Про особисте селянське господарство» відносяться до зайнятого населення, а тому відповідно виключають можливість надання громадянину статусу безробітного.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем.

З огляду на наявні в матеріалах справи документи, судом встановлено, що ОСОБА_1 по теперішній час перебуває на обліку як субєкт підприємницької діяльності-фізична особа.

Таким чином, правових підстав для призначення відповідачу у справі допомоги по безробіттю, як і надання самого статусу безробітної не було. Крім того, не мали надаватися їй соціальні послуги у вигляді витрат на перенавчання.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. №1533-ІІІ видами соціальних послуг за цим Законом є: професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 пройшла професійну підготовку та здобула присвоєно кваліфікаційний рівень робітничих професій оператор компютерного набору.

Згідно п.4 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. №1533-ІІІ незастраховані особи, яким виплачується забезпечення та надаються соціальні послуги за цим Законом, виконують обов'язки та несуть відповідальність, так як і застраховані особи.

Відповідно до п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. №1533-ІІІ сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Оскільки на час розгляду справи відповідачем доказів повернення безпідставно отриманих грошових коштів допомоги по безробіттю та витрат на перенавчання не надано, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами.

Згідно приписів п.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Південного міжрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманого матеріального забезпечення та вартості надання соціальних послуг, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 59а/15, іден. номер НОМЕР_1) на користь Запорізького міського центру зайнятості (р/р1007, банк одержувача Головне УДК у Запорізькій області, , МФО 813015, код отримувача 20482573) 6880 (шість тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 85 коп. допомоги по безробіттю.

Стягнути з ОСОБА_1 (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 59а/15, іден. номер НОМЕР_1) на користь Запорізького міського центру зайнятості (р/р 1006, банк одержувача Головне УДК у Запорізькій області, , МФО 813015, код отримувача 03491412) 1136 (одна тисяча сто тридцять шість) грн. 81 коп. вартості наданих соціальних послуг витрат на перенавчання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова

Постанова складена у повному обсязі 27.11.2009 р.