Справа № 2а-1696/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія статобліку 2.11.8
ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2009 р. о 15 год. 30 хв. Справа № 2а-1696/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Світлицькій О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

до: Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя,

м. Запоріжжя

про скасування рішення про застосування штрафних санкцій, -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, НОМЕР_1 від 13.06.1998 р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 30.05.2008 р. № 24530/10-014

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, в якому просить суд скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій 57095 від 18.11.2008 р. № НОМЕР_2 в сумі 4036,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що при проведенні планової перевірки податковими інспекторами були порушені вимоги ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу», що, на думку позивача, виявилося у не попередженні його, як платника податків, за 10-ть днів до дня проведення перевірки, не були предявлені направлення на перевірку та копія наказу керівника податкового органу. Зазначає, що податкові інспектори Сидоренко А.В. і ОСОБА_3 здійснили контрольний закуп, що виходить за межі їх повноважень; провели несанкціонований обшук приміщення бару; долучили до виторгу кафе особисті кошти бармена, а також кошти орендодавця ТОВ «Меркурій». Вказує, що ДПІ у Орджонікідзевському районі при прийнятті рішення про застосування штрафних санкцій опиралася на висновки, які отримані з грубим порушенням ст. ст. 11-1, 11-2 Закону України «Про державну податкову службу», а тому рішення підлягає скасуванню, як незаконне.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги з підстав, зазначених у позові.

Відповідач в письмових запереченнях від 06.04.2009 р. (вих. № 7476/10-014) позов не визнав, зазначає, що при проведенні перевірки та винесенні рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя були дотримані всі вимоги Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Представник ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя в судовому засіданні пояснив, що позов не визнає та вважає його необґрунтованим. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

13.11.2009 р. інспекторами ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ОСОБА_4 (направлення № 473 від 11.11.2008 р.) та ОСОБА_3 (направлення № 474 від 11.11.2008 р.) здійснено перевірку господарської одиниці кафе «Зустріч», що розташоване за адресою вул. Північнокільцева, 8, субєкта господарської діяльності ПП ОСОБА_1, про що складено акт перевірки за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій № 0550/08/29/23/НОМЕР_3.

Проведеною перевіркою встановлено порушення п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.1995 р. (із змінами та доповненнями).

18.11.2008 р. Першим заступником начальника ДПІ у Орджонікідхзевському районі м. Запоріжжя прийнято рішення форми «С»про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_2, яким до ПП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 4036,00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, ПП ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»органи державної податкової служби мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95-ВР від 06.07.1995 р. (із змінами та доповненнями, надалі за текстом Закон № 265/95-ВР) контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності, порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових та позапланових перевірок. Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ст. 11 -2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»посадові особи державної податкової служби вправі приступити до проведення перевірки за наявності підстав визначених цим та іншими Законами, та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку та копії наказу.

Направлення на перевірку № 474 від 11.11.2008 р. і № 473 від 11.11.2008 р. та копія наказу № 736 від 31.10.2008 р. були надані під розписку особі уповноваженій проводити розрахункові операції, оскільки при проведені перевірки ПП ОСОБА_1 був відсутній. Повідомлення платника податку про проведення перевірки з питань дотримання вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у десятиденний термін до її початку, чинним законодавством не вимагається.

Згідно ч. 2 ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»ненадання зазначених документів є підставою для недопущення посадових осіб державної податкової служби до проведення перевірки.

Посадові особи державної податкової служби ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були допущенні до перевірки особою, яка уповноважена проводити розрахункові операції та яка власноруч перерахувала готівкові кошти, склала опис готівки, яка знаходилась на місці проведення розрахунків, надала пояснення стосовно виявлених підчас перевірки порушень та отримала другий примірник акту перевірки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

Статтею 17 Закону України № 265/95-ВР передбачено, що у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг).

Як зазначено в акті перевірки, при продажу товару на загальну суму 149,25 грн. бармену ОСОБА_5 було надано купюру номіналом 200,00 грн. Серія АЄ №870055220, отримано решту 50,75 грн. при цьому розрахункова операція через РРО не проводилась, розрахунковий документ не видався. Факт не проведення через РРО розрахункової операції та невидача розрахункового документу підтверджується також поясненнями бармена, долученими до акту перевірки. Підстави, з яких не було здійснено барменом дій щодо проведення через РРО розрахункової операції та невидача розрахункового документу, для застосування відповідальності за ст. 17 Закону України № 265/95-ВР значення не мають.

Відповідно до пункту 13 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівкові формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуги) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно зі ст. 22 Закону України № 265/95-ВР у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

За результатами перевірки також встановлено невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному Х-звіті РРО.

Твердження позивача про те, що до суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків були незаконно включені готівкові кошти, які належать ТОВ «Меркурій»та особисто бармену ОСОБА_5, суд до уваги не приймає з огляду на таке.

Пунктом 23 Порядку провадження торгівельної діяльності та правила торговельного обслуговування населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 р. № 833, забороняється зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.

Безпідставними слід визнати також твердження позивача про те що, податковими інспекторами була проведена контрольна оперативна закупівля в розумінні Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».

Статтею 1 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачено, що завданням оперативно-розшукової діяльності є пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України. Оперативна закупівля товарів, предметів та речовин, у тому числі заборонених для обігу проводиться у фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності з метою виявлення та документування протиправних діянь відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України.

В даному ж випадку, співробітниками податкової інспекції була проведена перевірка щодо контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, що не має ніякого відношення до діяльності, врегульованої Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність».

Посилання позивача на те, що перевіряючими при проведенні перевірки було здійснено обшук приміщення бару не підтверджується належними та допустими доказами. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимога та заперечення.

Суд зазначає, що у тому разі, коли позивач вважає, що дії податкових інспекторів, які проводили перевірку не відповідають вимогам діючого законодавства, він не позбавлений права звернутися із відповідною заявою до органів прокуратури або із скаргою до податкового органу.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом розумного строку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що при проведенні перевірки та винесені рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя дотримані всі вимоги Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Підстави для скасування рішення форми «С»про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_2 від 18.11.2008 р. відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про скасування рішення про застосування штрафних санкцій, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 14 квітня 2009 року.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова

Постанова не набрала законної сили

Суддя: