Справа № 2а-8725/11/1370
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
2а-8725/11/1370: Адміністративні справи (до 01.01.2019); Справи зі спорів з приводу реалізації публічної політики у сферах праці, зайнятості населення та соціального захисту громадян та спорів у сфері публічної житлової політики, зокрема зі спорів щодо:; соціального захисту; соціального захисту та зайнятості інвалідів; соціальних послуг, у тому числі:.
Надіслано судом: 10.07.2015. Зареєстровано: 14.07.2015. Забезпечено надання загального доступу: 14.07.2015.
Дата набрання законної сили: 27.07.2015
Номер судового провадження: не визначено
ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/20544/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 8 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року у справі № 2а-8725/11/1370 за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" про стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося в суд з позовом до державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод", в якому просило стягнути з державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" основний борг в сумі 695 228,87 грн., та пеню 128 326,55 грн., загалом 823 555,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до положень статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для відповідача у 2008 та 2009 роках встановлений певний норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, який ним не виконано. Вказане порушення виявлено під час перевірки, про що 27 квітня 2011 року складений акт та підприємству визначена сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2008 та 2009 роках. Враховуючи виявлені порушення відповідач, згідно з статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" зобов'язаний сплатити на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції за незабезпечення встановленого нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у сумі 695 228,87 грн. та пеню в сумі 128 326,55 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 8 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року, позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" на користь Львівського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів кошти в сумі 823 555,42 грн.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями державне підприємство "Стрийський вагоноремонтний завод" звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 квітня 2011 року Львівським обласним відділенням фонду соціального захисту інвалідів проведена позапланова перевірка ДП "Стрийський вагоноремонтний завод" щодо виконання статей 19, 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", про що 27 квітня 2011 року складений акт.

Згідно акту перевірки, згідно зі звітом форми № 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2008 рік, наданим підприємством до Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві становить 688 осіб, з них інвалідів 37 осіб. Під час перевірки встановлено, що середньооблікова кількість штатних працівників становила 1283 особи, кількість працюючих інвалідів 33 особи.

Згідно зі звітом форми № 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік - середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві становить 525 осіб, з них інвалідів 39 осіб. Під час перевірки встановлено, що середньооблікова кількість штатних працівників становила 1248 осіб, кількість працюючих інвалідів 39 осіб.

Перевіркою виявлено, що встановлений норматив робочих місць для інвалідів на 2008 та 2009 роки підприємством не виконаний.

На підставі встановлених порушень підприємству визначена сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2008 та 2009 роках.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що при поданні звітів підприємство не зазначило про наявність вакансій для інвалідів. Крім того, обставини даної справи встановлені судовими рішеннями в іншій справі, які набрали законної сили.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Судами встановлено, що на підприємстві протягом 2008 та 2009 років існували вакантні місця для працевлаштування інвалідів, інформація про які зазначалася у звітах про наявність вакансій форми № 3-ПН, котрі скеровувалися Стрийському міськрайонному центру зайнятості. Також підприємством розміщувались оголошення в газетах про можливість працевлаштування інвалідів.

Згідно з позицією Верховного Суду України (Постанови № 21-60а11 від 20.06.2011 року; № 21-105а12 від 26.06.2012 року; № 21-95а13 від 02.04.2013 року) обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування, за умови, що підприємство вжило усіх залежних від нього заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів. При цьому такими заходами є подання підприємством до центру зайнятості звітів по формі 3-ПН про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів, тобто факт повідомлення компетентного держаного органу про виділення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Інформування центру зайнятості про створення/наявність місць для працевлаштування інвалідів здійснюється шляхом щомісячного подання звітів форми №3-ПН, де в графі "Додаткові вимоги" (колонка №15 "Окрема категорія громадян у рахунок броні, а також інваліди, пенсіонери студенти та інші) розділу "Характеристика вакантного місця" ставиться відмітка про те, що дана вакансія призначена (створена, виділена) для працевлаштування саме інвалідів.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 19.11.2013 р. у справі № 21-397а13 висловлено позицію, що звіти до центру зайнятості форми 3-ПН підприємством повинні подаватися щомісячно.

Разом з тим, згідно звітів форми № 3-ПН, які подавалися підприємством до центру зайнятості не щомісяця, також з опублікованих в газетах оголошень не вбачається, що підприємством створені вакансії для працевлаштування інвалідів та що на запропоновані в оголошеннях вакантні посади можливе працевлаштування інваліда.

Оскільки при поданні звітів до центру зайнятості підприємство не зазначило про наявні для інвалідів вакансії, то у центру зайнятості не було правових підстав для направлення інвалідів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДП "Стрийський вагоноремонтний завод" звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про визнання акту перевірки від 27 квітня 2011 року недійсним. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2012 року в справі №2а/3862/12/1370, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2014 року, у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2014 року касаційну скаргу ДП "Стрийський вагоноремонтний завод" залишена без задоволення, а постанова Львівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2012 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року без змін.

Згідно вказаних рішеннях, за нормативом робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів відповідач мав створити у 2008 році - 51 робоче місце для інвалідів, у 2009 році - 50 робочих місць та повідомляти відповідні органи про наявність вакантних місць для працевлаштування інвалідів. Тому позовні вимоги про визнання недійсним акту перевірки від 27.04.2011 р. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 8 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді:

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...