Справа № 2а-5627/11
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/800/35698/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2014 року у справі № 2а-5627/11 за позовом ОСОБА_4 до Черкаської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, державне підприємство "Центр державного земельного кадастру", про скасування рішення в частині та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до Черкаської міської ради, в якому просила: скасувати пункт 1.2 рішення Черкаської міської ради № 4-315 від 28.02.2008 року; зобов'язати скасувати реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданих ОСОБА_5; зобов'язати повернути позивачу примусово вилучену земельну ділянку АДРЕСА_8, площею 0,06 га для будівництва та обслуговування жилого будинку; зобов'язати встановити земельний сервітут на право проїзду на транспортному засобі до земельної ділянки АДРЕСА_3.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуваним рішенням протиправно передано ОСОБА_5 спірну земельну ділянку, оскільки ця ділянка була вилучена у сім'ї позивача для громадських потреб, а не для передачі іншим особам. Також позивачем зазначено, що передача ділянки ОСОБА_5 відбулась з порушенням передбачених норм відведення та всупереч положенням законодавства.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, згідно з рішенням міськвиконкому Черкаської міської ради народних депутатів № 490 від 24.05.1956 року, гр. ОСОБА_7 на ОСОБА_8 виділено 600 кв.м (0,06 га) земельної ділянки по АДРЕСА_4.

Згідно з рішенням міськвиконкому Черкаської міської ради народних депутатів № 559 від 15.06.1956 року, змінено адресу виділеної земельної ділянки гр. ОСОБА_8 по рішенню № 490 від 24.05.1956 року з "АДРЕСА_4" на "АДРЕСА_5" (пізніше змінено на № 69), площею 600 кв.м (0,06 га) за рахунок садиби Жилуправління.

Розпорядженням виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів № 50-р від 12.03.1985 року дозволено провести знесення житлових будинків в АДРЕСА_6 під будівництво інженерного комплексу Черкаського відділення Всесоюзного науково-дослідного інституту електротехнічного виробництва.

В той же час, ОСОБА_7 було надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 - двокімнатна квартира АДРЕСА_2.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з пунктом 1.2 рішення Черкаської міської ради № 4-315 від 28.02.2008 року, гр. ОСОБА_5 безоплатно передано у власність земельну ділянку по АДРЕСА_7, площею 874,5 кв.м для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). За основним цільовим призначенням земельну ділянку віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови.

Земельну ділянку площею 251,0 кв.м безоплатно передано у спільну сумісну власність з гр. ОСОБА_9 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). За основним цільовим призначенням земельну ділянку віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови.

Земельну ділянку площею 668,0 кв.м безоплатно передано в приватну власність для ведення садівництва. За основним цільовим призначенням земельну ділянку віднесено до категорії земель сільськогосподарського призначення.

Загальна площа земельної ділянки, що передається безоплатно в приватну власність по АДРЕСА_7, складає 1793,5 кв.м, з них: 20,0 кв.м - за рахунок земель Церкви Адвентистів сьомого дня, 39,0 кв.м - за рахунок земель командитного товариства "Леонід" та 1734,5 кв.м - за рахунок земель ЗАТ "Житлобуд".

Рішенням Черкаської міської ради № 4-878 від 25.12.2008 року відмовлено позивачу у задоволенні клопотання щодо скасування рішення Черкаської міської ради № 4-315 від 28.02.2008 року "Про передачу громадянам земельних ділянок у власність (ОСОБА_9 та інші) " в частині приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_7 громадянкою ОСОБА_5

Вказаним рішенням встановлено, що рішення Черкаської міської ради № 4-315 від 28.02.2008 року прийнято на підставі проекту відведення земельних ділянок, розробленого ТОВ "Черкаський міський земельно-кадастровий центр" на підставі рішення Черкаської міської ради № 4-193 від 20.12.2007 року. Також проект відведення погоджений землекористувачами, за рахунок яких здійснено відведення землі гр. ОСОБА_5, а саме: ЗАТ "Житлобуд", КП "Леонід", Церквою Адвентистів сьомого дня.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач під час прийняття пункту 1.2 рішення № 4-315 від 28.02.2008 року діяв на підставі та в межах повноважень, передбачених законодавством України, а саме рішення не порушує прав та законних інтересів позивача.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішення відповідно до закону питань земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 81 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 121 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Разом з тим, вказані норми регламентують розміри ділянок, що можуть бути передані громадянам за рахунок земель державної чи комунальної власності, а не набуті громадянами за рахунок земель інших суб'єктів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що захисту в порядку адміністративного судочинства підлягає порушене рішенням суб'єкта владних повноважень право.

В той же, як вбачається із встановлених судами обставин справи, скасування пункту 1.2 рішення Черкаської міської ради № 4-315 від 28.02.2008 року не призведе до повернення ділянки позивачу, а суди в свою чергу, не можуть перебирати на себе функції інших органів влади та здійснювати розпорядження земельними ділянками, в тому числі шляхом зобов'язання колегіального органу місцевого самоврядування прийняти те чи інше рішення. Рішення ж органу місцевого самоврядування про вилучення ділянки у позивача в межах спірних відносин не оскаржувалось. Крім того, земельні ділянки спірним рішенням були передані ОСОБА_5 із земель, які перебували у ЗАТ "Житлобуд", КП "Леонід", Церкви Адвентистів сьомого дня, а не позивача.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225-229 КАС України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)