Справа № 621/878/15-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 р.Справа № 621/878/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 29.05.2015р. по справі № 621/878/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області

про визнання протиправною відмову щодо призначення пенсії на пільгових умовах та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

16.04.2015 року, позивачка ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області, в якому просила:

-визнати дії відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років - протиправними;

- скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області № 1426-02/09 від 19.01.2015 року про відмову у зарахуванні пільгового стажу для призначення пенсії за вислугу років;

-зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області зарахувати до стажу роботи на посаді фармацевта аптеки для призначення пенсії за вислугу років періоди роботи з 01.08.2004 по 12.03.2009р., з 03.09.2012 по 31.01.2013 р., з 01.02.2013 по 09.12.2013 роки;

-зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Зміївському районі Харківської області призначити та нарахувати пенсію за вислугу років з моменту звернення з відповідною заявою, а саме - з 06.11.2014 року;

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 29.05.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківські ї області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років протиправними. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області від 19 січня 2015 року № 1426-02/09 про відмову у зарахуванні пільгового стажу для призначення пенсії за вислугу років. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді фармацевта аптеки для призначення пенсії за вислугу років періоди роботи з 01 серпня 2004 року по 12 березня 2009 року, з 03 вересня 2012 року по 31 січня 2013 року, з 01 лютого 2013 року по 09 грудня 2013 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з моменту звернення з відповідною заявою, а саме з 06 листопада 2014 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Зміївського районного суду Харківської області від 29.05.2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені адміністративного позову в повному обсязі.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклали свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Зміївського районного суду Харківської області від 29.05.2015 року без змін.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 06.11.2014 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах за вислугу років на підставі ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 18.02.2015 року вих. № 1426-02/09, відповідач повідомив її про відмову у призначенні пенсії за вислугу років на підставі п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», не зарахувавши позивачці в спеціальний пільговий стаж періоди роботи з 01.08.2004 року по 12.03.2009 року, та з 03.09.2012 року по 09.12.2013 року. Свою відмову у призначенні пенсії відповідач мотивував тим, що згідно з записами в трудовій книжці в період з 01.08.2004 року по 12.03.2009 року позивачка працювала фармацевтом аптеки СПДФО «ОСОБА_4», записи до якої внесено на підставі трудового договору від 01.08.2004 року, а в самому трудовому договорі відомості щодо роботи саме в аптеці відсутні. Згідно із записами в трудовій книжці та трудовими договорами позивач працювала на посаді фармацевта аптеки ФОП ОСОБА_2 з 03.09.2012 року по 31.01.2013 року, та ФОП ОСОБА_3 з 01.02.2013 року по 09.12.2013 року, однак нею не надано положення або Статут ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 (а.с. 8, 9, 10).

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, відповідач діяв неправомірно.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з копії трудової книжки, серія БТ-ІІ НОМЕР_1, ОСОБА_1:

-з 01.08.1989 року була прийнята на роботу на посаду фармацевта в аптеку № 146, яка 13.06.1997 року була перейменована в Центральну районну аптеку № 194 м. Первомайський Харківської області, з 24.10.2001 року перейменована на комунальне підприємство охорони здоров'я Центральну районну аптеку № 194. Наказом № 62 від 23.07.2004 року її було звільнено на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу Законів про працю України.

-01.08.2004 року за трудовим договором № 411 від 01.08.2004 року позивачка була прийнята на роботу на посаду фармацевта в аптеку СПДФО ОСОБА_4, а 12.03.2009 року вона була звільнена за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

-01.04.2009 року на підставі наказу № 088-к від 01.04.2009 року позивачка була прийнята на роботу в аптеку ТОВ «Фалбі-Харків» на посаду фармацевта, звідки звільнилася за власним бажанням 12.03.2012 року на підставі ст. 38 КЗпП України.

-З 16.03.2012 року по 06.08.2012 року позивачка працювала на посаді фармацевта в аптеці ТОВ «Фармарост 2011», звідки звільнилася на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін згідно наказу № 175-к від 01.08.2012 року.

-03.09.2012 року за трудовим договором № 1 від 03.09.12 року позивачка була прийнята на посаду фармацевта аптеки ФОП ОСОБА_2, звідки звільнилася на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін 31.01.2013 року.

-01.02.2013 року за трудовим договором № 5 від 01.02.13 року позивачка була прийнята на посаду фармацевта аптеки ФОП ОСОБА_3, звідки звільнилася на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням 09.12.2013 року.

-10.12.2013 року на підставі наказу № 53 від 09.12.2013 року позивачка була прийнята на роботу в аптеку ТОВ «Медара» на посаду фармацевта аптеки, звідки звільнилася за власним бажанням 31.10.2014 року на підставі ст. 38 КЗпП України. (а.с. 11-13)

Загальний трудовий стаж, відпрацьований позивачкою на вище вказаних посадах, станом на 31.10.2014 року (день звільнення) становить 25 років 1 місяць.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Аналогічні положення містяться в статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в якій зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п.1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Разом з тим, відповідно до абз. 2 п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом № 58 від 29 липня 1993 року Міністерства праці України трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Отже, трудова книжка ведеться з метою фіксування трудової діяльності і підтвердження наявності трудового стажу працівника, та є основним документом про трудову діяльність працівника.

При цьому, у відповідності з п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Так, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, визначено заклади і установи охорони здоров'я та посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Серед цих посад зазначені: провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти в аптеках, аптечних кіосках, в аптечних магазинах, в контрольно-аналітичних лабораторіях, незалежно від форми власності або відомчої належності таких закладів і установ. Серед вказаних закладів зазначені: аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії.

Таким чином, підставою для призначення пенсії за вислугу років є робота на посаді провізора чи фармацевта у закладі, віднесеному до закладів охорони здоров'я, при наявності загального стажу від 25 до 30 років, незалежно від віку.

При цьому, відповідно до п. 3 наказу Міністерства охорони здоров'я № 385 від 28.10.2002 «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я» до фармацевтичних (аптечних) закладів відносяться: аптека, аптечна база (склад), база (склад) медичної техніки, база спеціальною медичного постачання (центральна, республіканська, обласна), контрольно-аналітична лабораторія, лабораторія з аналізу якості лікарських засобів, магазин (медичної техніки, медичної оптики).

Наказом МОЗ України від 12.01.1998 року №2 було затверджено стандарти державної акредитації закладів охорони здоров'я України та фармацевтичних закладів, однак дію наказу було зупинено згідно з повідомленням Державного комітету України з питань регулярної політики та підприємництва від 20.09.2001 року, а пізніше скасовано наказом МОЗ України від 20.01.2001 року №20.

Відповідно до с. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», заклади охорони здоров'я підлягають акредитації у випадках та в порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Не підлягають обов'язковій акредитації аптечні заклади. Акредитація аптечних закладів може здійснюватися на добровільних засадах.

Отже, передбачено добровільний порядок проходження акредитації аптечних (фармацевтичних) закладів.

В рішенні Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області від 18.02.2015 року, яке оскаржується, зазначено, що відповідно до наданих ліцензій ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 вказано, що ФОП провадить роздрібну торгівлю лікарськими засобами, але не вказано, що місцем провадження діяльності є аптека.

В матеріалах справи містяться докази на підтвердження того, що в установах, в яких працювала позивачка з 01.08.2004 року по 12.03.2009 року та з 03.09.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.02.2013 року по 09.12.2013 року, місцем провадження діяльності були аптеки: 1) ліцензія серії НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 видана ФОП ОСОБА_4 на право провадження роздрібної торгівлі лікарськими засобами, де зазначено місце провадження діяльності Аптека «ІНФОРМАЦІЯ_1»; 2) ліцензія серії НОМЕР_5, видана ФОП ОСОБА_2 на право провадження роздрібної торгівлі лікарськими засобами, де зазначено місце провадження діяльності Аптека НОМЕР_7; 3) ліцензія серії НОМЕР_6, видана ФОП ОСОБА_3 на право провадження роздрібної торгівлі лікарськими засобами», де зазначено місце провадження діяльності Аптека НОМЕР_7. (а.с. 17, 19-20, 23-25, 29-, 31-32)

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області безпідставно, необгрунтовано відмовило позивачці у призначенні пенсії за вислугу років.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою № 22-1 Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року зі змінами, для призначення пенсії за вислугу років особа подає особисто або через уповноважену особу: заяву про призначення пенсії; документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; документи про стаж; документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Згідно з п.2.4. цього ж Порядку до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім вказаних документів надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії. Пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії.

На підтвердження трудового стажу, який дає право на пенсію за вислугою років позивачкою до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області було надано: копією трудової книжки, копії трудових договорів та копії Свідоцтв про реєстрацію фізичних осіб-підприємців, які були колишніми роботодавцями позивача, їх ліцензій, свідоцтва про сплату єдиного податку. (а.с. 14-15, 16-20, 21, 22-26, 27, 28-32).

Вказані документи свідчать про те, що колишні роботодавці саме займалися реалізацією фармацевтичних препаратів в спеціалізованих магазинах (аптеках), а позивачка за період з 01.08.2004 року по 12.03.2009 року та з 03.09.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.02.2013 року по 09.12.2013 року працювала саме фармацевтом аптеки.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно із частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Частиною першою ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо протиправності дій Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років позивачці.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 29.05.2015р. по справі № 621/878/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Чалий І.С.
Судді(підпис) (підпис) Зеленський В.В. Пянова Я.В.