Справа № 816/2199/15
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2199/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Форвард" до Полтавської митниці ДФС про визнання дій неправомірними, визнання неправомірними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, -

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2015 року Приватне підприємство "Форвард" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці ДФС про визнання неправомірними дій щодо витребування додаткових документів електронним листом від 27.05.2015, визнання неправомірними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №806010001/2015/000021/1 від 29.05.2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №806010001/2015/00095.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на безпідставність коригування митним органом митної вартості товарів за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, оскільки для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом надано необхідний пакет підтверджуючих документів.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність рішення про коригування митної вартості товарів за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, оскільки під час митного контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: відповідно до калькуляції на виробництво технічного вуглецю марки № 550 та № 772 від 21.04.2015 норма витрат мішків на одну тонну даного товару становить 43 мішки, але фактично норма мішків при даній поставці інша; відповідно до пункту 1.3. контракту №19-04/15 від 21.04.2015 в ціну товару включено вартість пакування, маркування, навантаження, проте рахунок та калькуляції не містять таких складових, що унеможливлює перевірити складові митної вартості товару.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між позивачем та ВАТ "Ивановский техуглерод и резина", РФ укладено контракт № 19-04/15 від 21.04.2015, відповідно до якого ВАТ "Ивановский техуглерод и резина" зобов'язувався виготовити та поставити ПП "Форвард" технічний вуглець, а позивач-прийняти та оплатити товар (а.с.41-43).

Відповідно до специфікації № 1 до контракту від 21.04.2015 поставці підлягав технічний вуглець марки N550 у кількості 20 т за ціною 29870,00 рублів/т (597400,00 грн), марки N772 у кількості 20 т за ціною 29870,00 рублів/т (597400,00 грн), марки П-803 (гранульований) у кількості 20 т за ціною 29870,00 рублів/т (597400,00 грн), марки П-803 (негранульований) у кількості 20 т за ціною 29870,00 рублів/т (597400,00 грн) (а.с.44).

Позивачем, з метою здійснення митного контролю та оформлення товару, який надійшов на його адресу від ВАТ "Ивановский техуглерод и резина" згідно з СМR №000085, а саме: технічний вуглець марки № 550 в кількості 19 т за ціною 29870,00 рублів/т (597400,00грн) та технічний вуглець марки № 772 в кількості 1 т за ціною 29870,00 рублів/т до Полтавської митниці ДФС подано митну декларацію № 806010001/2015/004793 від 26.05.2015 (а.с.39-40).

Судом встановлено, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів №806010001/2015/000021/1 від 29.05.2015 та картка відмови у прийнятті митної декларації обґрунтовані тим, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: відповідно до калькуляції на виробництво технічного вуглецю марки № 550 та № 772 від 21.04.2015 норма витрат мішків на одну тонну даного товару становить 43 мішки, але фактично норма мішків при даній поставці інша; відповідно до пункту 1.3. контракту №19-04/15 від 21.04.2015 в ціну товару включено вартість пакування, маркування, навантаження, проте рахунок та калькуляції не містять таких складових. Також відсутні інші документи, в яких було б виділено дану складову, що унеможливлює перевірити всі складові митної вартості товару.

Надаючи оцінку доводам митного органу, покладеним в основу спірних рішень, суд враховує наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 року.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено судом, позивачем під час митного оформлення товару (технічний вуглець марки №550, №772 ввезеного на територію України згідно з контрактом із ВАТ "Ивановский техугрерод и резина" РФ від 21.04.2015, заявлено митну вартість товару за основним методом за ціною договору щодо товару, який імпортується, що відображено у МД № 806010001/2015/004793 (а.с.39-40).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 21 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об'єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з графою 44 митної декларації № 806010001/2015/004793 на підтвердження митної вартості товару позивачем додано: картку обліку від 27.04.2015; міжнародну автомобільну накладну, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг, довідку про транспортні витрати, калькуляцію N550 від 21.04.2015, калькуляцію N772 від 21.04.2015, інвойс від 21.05.2015, контракт від 21.04.2015 та доповнення до нього, договір про надання послуг митного брокера від 01.08.2012, договори про перевезення від 20.03.2014, 15.05.2015, інформацію про позитивні результати санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю, сертифікат походження товару, лист-пропозицію від 21.04.2015, лист-повідомлення щодо помилки від 25.05.2015, МД країни відправлення від 22.05.2015 (а.с.12-25), що також не спростовувалось сторонами.

При дослідженні змісту наданих документів, судом встановлено, що відповідно до пункту 1.3 контракту від 21.04.2015 в ціну товару включено вартість пакування, маркування, навантаження та оформлення сертифіката СТ-1. Разом з тим, в інвойсі від 21.05.2015 (а.с.18), калькуляціях на технічний вуглець марок № 550 та № 772 (а.с.16-17) та в інших наданих документах дані складові не виділені, що унеможливлює перевірити всі складові митної вартості. Неможливість виділення із заявленої ціни товару вартості його упаковки, навантаження та маркування не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат на упаковку, навантаження та маркування з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до калькуляції на виробництво технічного вуглецю марки № 550 та № 772 від 21.04.2015 норма витрат мішків на одну тонну даного товару становить 43 мішки, але фактично норма мішків при даній поставці є іншою.

Частинами 3, 4 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

На підставі вказаної норми, у зв'язку з неможливістю визначити з наданих декларантом документів числові значення всіх складових митної вартості імпортованого товару, митним органом правомірно зобов'язано протягом 10 днів надати виписку з бухгалтерської документації, каталоги специфікацій, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, що підтверджується скриншотом електронного листування (а.с.69-70).

Судом з'ясовано та не заперечувалося сторонами, що позивачем додатково додано бухгалтерські довідки на виробництво технічного вуглецю, каталог, специфікацію, прайс-лист виробника товару, висновок експерта про вартість товару (а.с.67).

Разом з тим, надані документи не містили інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості, зокрема, визначити фактичний розмір витрат на пакування, маркування та навантаження. Крім того, суд зауважує, що бухгалтерські довідки на виробництво технічного вуглецю марки №772 та №550 датовані 27.05.2015 (а.с. 27, 63), тобто вже після відвантаження товару, проте містять ідентичну інформацію щодо складових вартості товару, зазначену у калькуляціях із зазначенням кількості паперових мішків, що має бути витрачена на тонну товару - 43 шт. Проте, фактична норма витрат паперових мішків інша, а саме, на 20 т технічного вуглецю витрачено 818 шт. мішків, замість запланованих 860 шт. Інформацію щодо таких складових вартості як витрати на пакування, маркування та навантаження надані бухгалтерські довідки також не містять.

Щодо наданого висновку про вартість об'єкта оцінки-виробів від 27.05.2015, складеного ПП "Терра-Нова", відповідач обґрунтовано зазначив, що завданням проведення експертизи було визначення ринкової вартості об'єкта нерухомості майна, майнових чи немайнових прав для розпорядження майном (а.с.68).

Отже, дані щодо заявленої митної вартості імпортованого товару не піддаються обчисленню та не підтверджуються документально.

В силу положень частин 1 - 3 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 9 статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі обєктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на те, що у документах позивача були відсутні усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару, дані щодо заявленої митної вартості товару не підтверджуються документально та не піддаються обчисленню, тобто заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, і з додатково наданих на письмову вимогу митного органу документів також неможливо виокремити числові значення складових митної вартості товарів (зокрема, фактичний розмір витрат на пакування, маркування та навантаження), заявленої декларантом, суд приходить до висновку про наявність у Полтавської митниці ДФС законних підстав для коригування митної вартості товару позивача.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу

Згідно зі статтею 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Пунктом 1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 №883/21195, визначено, що рішення про коригування митної вартості товарів - закріплення результатів здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів як до, так і після їх випуску відповідно до вимог статей 54 і 55 Митного кодексу України.

Крім того, Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів передбачено, що у графі 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У даній графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

За висновком суду, відповідачем належно обґрунтовано у рішенні про коригування митної вартості товарів (а.с.10) та в додаткових письмових поясненнях (а.с.81-84) неможливість використання методу визначення митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів відсутністю відомостей щодо ідентичних товарів, скоригованих відповідно до умов поставки та обсягу партії, у зв`язку з чим застосовано метод визначення митної вартості товару за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів з дотриманням положень статті 60 Митного кодексу України, відповідно до раніше визнаної митної вартості товарів за МД від 20.04.2015 №807100000/2015/012390 (а.с.64). Відповідно до даної МД ВАТ "Ивановский техуглерод и резина" в квітні 2015 року поставлено на адресу ТОВ "Південелектропроект" (м.Харків) аналогічний товар - технічний вуглець марки №550 (5 тн) та №772 (16 тн) на умовах поставки FCA Іваново. Рівень заявленої митної вартості товарів, оформлених за МД від 20.04.2015 №807100000/2015/012390, що визнана митним органом, становить 35,6515 рублів за кг, а рівень заявленої позивачем митної вартості товару становив 31,4861 рублів за кг.

З огляду на викладене, відповідач під час винесення рішення про коригування митної вартості товарів та здійснення розрахунку митної вартості товарів позивача на підставі статті 60 Митного кодексу України діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи підтверджено правомірність та обґрунтованість рішення про коригування митної вартості товарів №806010001/2015/000021/1 від 29.05.2015.

Відповідно до частини 11 статті 264 Митного кодексу України орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Частиною 12 статті 264 Митного кодексу України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Судом встановлено, що картка відмови № 806010001/2015/00095 у митному оформленні товару прийнята у зв'язку порушенням позивачем вимог статей 52, 58 Митного кодексу України в частині заявлення митної вартості товару, що підтверджено в ході розгляду справи, а тому підстави для її скасування відсутні.

З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 10 липня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава