Справа № 482/377/13-а
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2013-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/377/13-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2013 року Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Баранкевич В.О.

при секретарі Андрусенко В.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, прокурора Чобану Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2013 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови.

В позові позивач зазначив, що 26.02.2013року державним інспектором сільського господарства на території Миколаївської області ОСОБА_5 на підставі акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.02.2013 року складено протокол № 000116 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53 КУпАП, з яких вбачається, що позивач в осені 2013 року засіяв озимий ячмінь на орендованій ним земельній ділянці площею 68,0568 га, яка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення пасовища, яка позивачу була надана для сінокосіння та випасання худоби і тим самим порушив вимоги законодавства оскільки, на думку інспектора, посів ячменю є використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Старший державний інспектор сільського господарства на території Миколаївської області ОСОБА_6 06.03.2013 року розглянув зазначений протокол та виніс постанову № 000223 про накладення адміністративного стягнення, якою визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53 КУпАП та на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Позивач вважає, що постанова є незаконною у звязку з тим, що земельна ділянка використовувалася позивачем саме за цільовим призначенням та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № 000223 від 06.03.2013 року, винесену старшим державним інспектором сільського господарства на території Миколаївської області ОСОБА_6.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив суд позов задовольнити. Суду пояснив, що дійсно між позивачем ОСОБА_4 та Новоодеською РДА Миколаївської області 06.04.2012 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 68,0568 га пасовищ в межах території Новоодеської міської ради Миколаївської області. Вказаний договір був зареєстрований у відділі Держкомзему Новоодеського району Миколаївської області 04.07.2013 року. Позивач отримав земельну ділянку площею 68,0568 га пасовищ після того, як попередній орендар земельної ділянки на пасовищі висівав соняшник та збирав врожай соняшнику. Позивач ОСОБА_4 отримав в оренду вказану земельну ділянку саме для сінокосіння та випасання худоби, але в тому стані, в якому він її отримав, вона не могла використовуватися за призначенням, а тому позивач вчинив дії, які були направлені на поліпшення її стану та саме для повернення її в категорію пасовищ, а тому восени він засіяв земельну ділянку озимим ячменем, який як сільськогосподарська культура може використовуватися як корм для худоби с подальшою метою засіяти під покров люцерну, яка використовується як корм для худоби. На день складання протоколу, тобто 26.02.2013 року люцерна ще не була засіяна, так як не було умов для її підсіву, а тому позивач в своїх поясненнях інспектору вказав на те що на земельній ділянці буде засіяна під покров люцерна, яка була засіяна в березні місці.

Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що дійсно між позивачем ОСОБА_4 та Новоодеською РДА Миколаївської області 06.04.2012 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 68,0568 га пасовищ в межах території Новоодеської міської ради Миколаївської області. Вказаний договір був зареєстрований у відділі Держкомзему Новоодеського району Миколаївської області 04.07.2013 року. Позивач отримав земельну ділянку площею 68,0568 га пасовищ після того, як попередній орендар земельної ділянки на пасовищі висівав соняшник та збирав врожай соняшнику. Представники позивача в судовому засіданні також погодилися з тим, що позивач поліпшує земельну ділянку та виконує дії на її відповідність для використання за цільовим призначенням. Але, як вказали представники відповідача, позивач не має худоби, а землі для сінокосіння та випасання худоби надаються в оренду громадянам для власних потреб. Крім того між позивачем та ТзДВ ім..ОСОБА_7, головою якого є батько відповідача ОСОБА_8 укладено договір на поставку кормів для господарства, а тому, як вважають представники відповідача це є сільськогосподарське товарне виробництво. А тому, представники відповідача вважають, що позов не підлягає задоволенню, а тому просять суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Прокурор підтримав пояснення відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що 26.02.2013року державним інспектором сільського господарства на території Миколаївської області ОСОБА_5 на підставі акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.02.2013 року складено протокол № 000116 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53 КУпАП, з яких вбачається, що позивач в осені 2013 року засіяв озимий ячмінь на орендованій ним земельній ділянці площею 68,0568 га, яка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення пасовища, яка позивачу була надана для сінокосіння та випасання худоби і тим самим порушив вимоги законодавства оскільки, на думку інспектора, посів ячменю є використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Старший державний інспектор сільського господарства на території Миколаївської області ОСОБА_6 06.03.2013 року розглянув зазначений протокол та виніс постанову № 000223 про накладення адміністративного стягнення, якою визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53 КУпАП та на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_4 та Новоодеською РДА Миколаївської області 06.04.2012 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 68,0568 га пасовищ в межах території Новоодеської міської ради Миколаївської області. Вказаний договір був зареєстрований у відділі Держкомзему Новоодеського району Миколаївської області 04.07.2013 року. Позивач отримав земельну ділянку площею 68,0568 га пасовищ після того, як попередній орендар земельної ділянки на пасовищі висівав соняшник та збирав врожай соняшнику. Вказані факти сторонами в судовому засіданні були визнанні та судом встановлені.

Після отримання земельної ділянки позивач обробив її належним чином та засіяв на ній озимий ячмінь, який може використовуватися як корм для худоби, для відновлення відповідного стану пасовища та для можливості використання земельної ділянки за цільовим призначенням, а саме для сінокосіння та випасання худоби. В березні місяці 2013 року позивач підсіяв до ячменю люцерну, яка використовується як корм для худоби, з метою в подальшому отримати із цих двох культур зелену масу на корм худобі.

Вказані обставини також в судовому засіданні були підтвердженні свідками ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8, які допомагали позивачу в обробці земельної ділянки та в момент засівання земельної ділянки озимим ячменем та люцерною.

В судовому засіданні був допитаний в якості спеціаліста ОСОБА_12, який пояснив суду, що технологія посіву та вирощування озимого ячменю та підсіву в подальшому люцерни є правильною. Позивач вірно застосував цю технологію для повернення земельної ділянки для його цільового використання як пасовища. Люцерну в цей місцевості не бажано підсівати на зиму, а краще робити це навесні, тому що регіон є зоною рискованого землеробства, а люцерна висівається на дуже маленьку глибину в землю.

Відповідно до ст.34 ЗК України землі для сінокосіння і випасання худоби можуть бути орендовані громадянами саме для сінокосіння і випасання худоби.

Судом встановлено, що саме для цих потреб позивачем і було проведено обробку земельної ділянки і подальший засів її озимим ячменем та люцерною. Крім того судом встановлено що позивач дійсно поліпшив земельну ділянку та привів її саме в той стан, щоб її використання було за цільовим призначенням.

Посилання позивача на те, що у відповідача немає худоби та у нього укладено договір з ТзДВ ім.Т.Г.Шевченка на поставку кормів судом не може бути прийнято до уваги, так як на момент складання протоколу та розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач тільки відновлював пасовище.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень , чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення , дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує про адміністративного позову.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_4 до Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 158-163, 186 КАСУ України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 000223 від 06.03.2013 року, винесену старшим державним інспектором сільського господарства на території Миколаївської області ОСОБА_6.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий