Справа № 808/7406/14 (ДО/808/736/14)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2015 рокусправа № 808/7406/14 (ДО/808/736/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ МВС України №879 від 11.08.2014 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення майора міліції ОСОБА_1, заступника начальника міського відділу - начальника міліції громадської безпеки Краснолиманського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області з органів внутрішніх справ; визнано протиправним та скасовано наказ МВС України №1667 о/с від 26.08.2014 р., в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1, заступника начальника міського відділу - начальника міліції громадської безпеки Краснолиманського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області з органів внутрішніх справ

Не погодившись з постановою суду, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Дана адміністративна справа розглянута Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, майор міліції ОСОБА_1 з 05.08.2013 р. перебував на посаді заступника начальника міського відділу начальника міліції громадської безпеки Краснолиманського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області.

За наслідками проведення службового розслідування 11.08.2014 МВС України було складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками ГУМВС України в Донецькій області (далі-висновок) (а.с. 119-153).

11 серпня 2014 року МВС України прийнято наказ від №879 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Краснолиманського МВ, Дзержинського МВ та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області (а.с. 98-118). Згідно зазначеного наказу за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України Про міліцію та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Позивач вважає своє звільнення незаконним, а наказ Міністерства внутрішніх справ №879 від 11.08.2015 р. а частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України на наказ Міністерства внутрішніх справ України №1667/о/с від 26.08.2014 р., в частині звільнення з органів внутрішніх справ України протиправними.

Правомірність дій відповідача і, як наслідок, законність рішення суб'єкта владних повноважень про звільнення особи з органів внутрішніх справ є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що в діях відповідача наявні ознаки протиправності при прийняті оскаржуваного наказу від 11.08.2015 р.№879 та наказу від 26.08.2014 р. №1667/о/с оскільки відповідачем не було доведено співпрацю ОСОБА_1 з ополченцями ДНР.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов'язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У відповідності до змісту статті 18 Закону України "Про міліцію" вбачається, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР №114 від 29 липня 1991 року (далі - Положення) це Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки. До рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

За приписами ч. 3 ст. 3 Закону України Про міліцію, у підрозділах міліції не допускається діяльність політичних партій. При виконанні службових обов'язків працівники міліції незалежні від впливу політичних партій та інших об'єднань громадян.

Частиною 1 статті 5 зазначеного Закону визначено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Згідно тексту присяги працівника внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382, вбачається, що кожний працівник органів внутрішніх справ України, який склав таку присягу, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, поклявся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю; присягнув з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, поклявся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Безумовно недодержання працівником органів внутрішніх справ України наведених вище норм є підставою вважати цю особу такою, яка вчинила правопорушення. Але наявність такого правопорушення повинна бути доведена певними доказами, отриманими із дотриманням певної процедури, при цьому обовязок доведення такого факту покладається на орган внутрішніх справ, який приймає рішення щодо притягнення працівника до відповідальності, визначеної законом.

Обгрунтовуючи підстави для прийняття оскаржуваних наказів представник відповідача послався на Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області від 11.08.2014 р., затверджений Міністром внутрішніх справ України 11.08.2014.

Висновком службового розслідування (а.с.127) встановлено, що заступник начальника відділу начальник МГБ Краснолиманського МВ майор міліції ОСОБА_1Л, у порушення своїх функціональних обовязків, передбачених заходів спрямованих на запобігання та припинення злочинів скоєних представниками ДНР не проводив, безпосередньо налагодив співпрацю щодо здійснення заходів по охороні громадського порядку та обміну інформацією, безпосередньо визначав маршрути спільних патрулів.

Колегія суддів вважає хибними такі відомості, адже як вбачається з матеріалів справи комісію з проведення службового розслідування було створено згідно з наказом від 11.08.2014 р №807 та цією ж датою був складений Висновок службового розслідування та оскаржуваний наказ відповідача №879.

За відсутності інших доказів в обґрунтування причин застосування до позивача дисциплінарного стягнення, які стали підставою для прийняття оскаржуваних наказів судом було досліджено зазначені Висновки та можливість проведення службового розслідування та складання Висновку службового розслідування за один день.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

В ході судового розгляду Міністерством внутрішніх справ не надано жодного доказу на підтвердження фактів вчинення позивачем будь-яких правопорушень, вказаних у Висновку службового розслідування.

На підставі ч. 6 ст. 71 КАС України справа вирішена на основі наявних у ній доказів. Відповідачем не надано належних доказів того, що позивач активно співпрацював з представниками ДНР та здійснював з ними спільні патрульовані міста.

Підставою для прийняття оскаржуваних наказів стали висновки службового розслідування, то для вирішення позовних вимог необхідним є дослідження обґрунтованості цих висновків.

Причиною застосування до позивача дисциплінарного стягнення відповідачем вказано, що позивач у порушення своїх функціональних обовязків, передбачених заходів спрямованих на запобігання та припинення злочинів скоєних озброєними представниками ДНР не проводив, безпосередньо налагодив співпрацю з представниками ДНР щодо здійснення заходів по охороні громадського порядку та обміну інформацією, безпосередньо визначав маршрути спільних патрулів.

Колегія суддів не бере до уваги наданий до матеріалів справи висновок службової перевірки за фактами неправомірних дій окремих працівників Краснолиманського МВ ГУМВС в Донецькій області, виявленими у ході відпрацювання зазначеного підрозділу від 22.10.2014 р. (а.с. 65-74). Такий висновок було складено вже після прийняття 11.08.2014 та 26.08.2014 оскаржуваних наказів, а отже такий висновок не міг бути врахований відповідачем при прийняті оскаржуваних наказів.

Виходячи з аналізу посадової інструкції Заступника начальника відділу - начальник міліції громадської безпеки Краснолиманського МВ, судом встановлено, що до посадових обовязків ОСОБА_1 не належало забезпечення належних умов зберігання табельної вогнепальної зброї Краснолиманського МВ, з огляду на це, колегія суддів робить висновок про необгрунтованість посилань відповідача у висновку службового розслідування на те, що поряд з іншими керівниками Краснолиманського МВ, ОСОБА_1 винуватий у втраті табельної вогнепальної зброї міськвідділу, яка потрапила до представників незаконних збройних формувань ДНР.

Дослідивши дані матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності доказів співпраці позивача з ополченцями ДНР, надання їм допомоги, в т.ч. в одержанні вогнепальної зброї, обвинувачення у вчиненні позивачем дисциплінарного проступку є безпідставним.

Отже, висновок щодо наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є необґрунтованим та таким, що спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

За наведених обставин, оскаржувані накази МВС України в частині, яка стосується позивача, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно до п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обовязків, але не більш як за один рік

Оскільки позивач не просив суд прийняти рішення про поновлення його на попередній посаді, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення позивача на посаді заступника начальника міського відділу начальника міліції громадської безпеки Краснолиманського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко