Справа № 803/1096/15-а
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року Справа № 803/1096/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом приватного підприємства Торгівельна компанія Укр-Петроль до ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Торгівельна компанія Укр-Петроль (далі позивач, ПП ТК Укр-Петроль, підприємство) звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі відповідач, ОСОБА_3 ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 квітня 2015 року №000238311.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Маневицьким відділенням ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ПП «ТК «Укр-Петроль» у податковій декларації з акцизного податку за січень 2015 року за результатом якої складено акт від 24 березня 2015 року №353/1501/36905994. У вказаному акті встановлено порушення статей 213-216 Податкового кодексу України та Наказу Міністерства фінансів України №14 від 23 січня 2015 року Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку в результаті чого підприємством занижено акцизний податок, який підлягає сплаті до бюджету за січень 2015 року в сумі 129 532,00 грн.

Висновок відповідача мотивований тим, що підприємство через АЗС здійснює роздрібну торгівлю нафтопродуктами кінцевому споживачу, а тому такі операції є обєктом оподаткування акцизним податком відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України. Натомість, підприємство реалізувало частину нафтопродуктів без сплати такого акцизного податку. На підставі акту перевірки, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 22 квітня 2015 року №000238311, яким ПП «ТК «Укр-Петроль» збільшено суму грошового зобовязання з акцизного податку за основним платежем на суму 129 532,00 грн. та за штрафними санкціями на суму 32 383,00 грн.

Позивач з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням не погоджується, вважає, що воно прийняте із порушенням законодавства на підставі необґрунтованих висновків, що містяться в акті перевірки. Зазначає, що встановлені Маневицьким відділенням ОСОБА_3 ОДПІ розбіжності між виторгами РРО по АЗС з даними декларації з акцизного податку за січень 2015 року усунуті підприємством шляхом подання уточнюючої декларації з акцизного податку за січень 2015 року, а відображена в уточнюючій декларації вартість реалізації товарів, що не підлягають акцизному оподаткуванню, виключають виявлений податковою інспекцією факт заниження сплати акцизного податку на суму 129 532,00 грн. Разом з тим, зазначає, що на дату подання уточнюючої декларації, підприємству не було відомо про проведення податковою інспекцією камеральної перевірки, яка проводиться посадовими особами в приміщенні контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Оскільки, на момент прийняття Маневицьким відділенням ОСОБА_3 ОДПІ оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 22.04.2015 року №000238311 податковій було відомо про подану ПП ТК Укр-Петроль уточнюючу декларацію від 26.03.2015 року, вважає, що відповідачем неправомірно донараховано акцизний податок та застосовано фінансові санкції.

Представники позивача ОСОБА_4,ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Додатково пояснили, що предметом дослідження камеральної перевірки можуть бути лише дані податкових декларацій (розрахунків) платника податків, зокрема правильність відображення у відповідних рядках податкової декларації показників як результатів проведення розрахунків та/або методологія проведення цих розрахунків. При цьому, будь-яких досліджень первинних документів, які були підставою для таких розрахунків, при проведенні камеральної перевірки не проводилось, оскільки це є предметом документальної перевірки. Вказали на те, що операції з реалізації субєктами господарювання підакцизних товарів іншим субєктам господарювання з розрахунком за товар у безготівковій формі, не є обєктом оподаткування акцизним податком, оскільки у даному випадку йдеться про оптову торгівлю реалізацію нафтопродуктів за договорами поставки партіями для виробничого (комерційного) використання і надання повязаних з цим послуг. Свою позицію підтверджують також висновком науково-правової експертизи щодо документального оформлення відмежування роздрібної та оптової торгівлі нафтопродуктами на АЗС. А тому просили суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 квітня 2015 року №00023831.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що за результатами аналізу податкової звітності з акцизного податку ПП«ТК «Укр-Петроль» за січень 2015 року встановлено невідповідність вартості реалізованих підакцизних товарів вказаних в декларації з акцизного податку даним періодичного звіту: зокрема, по бензину моторному (рядок 5 додатку 6 до декларації з акцизного податку) відображена вартість в сумі 433010 грн., а згідно періодичного звіту продано бензину моторного на суму 3014183, 56 грн., по газу скрапленому (рядок 7 дод.6 до декларації з акцизного податку) зазначено вартість в сумі 145711, 46 грн., а згідно періодичного звіту скрапленого газу продано на суму 155175,01 грн. Вказав на те, що податковим органом було прийнято і враховано дані, зазначені в уточнюючій декларації позивача за січень 2015 року, разом з тим, на думку Ківерціської ОДПІ, позивач неправомірно в додатку 6 уточнюючої податкової декларації з акцизного податку за січень 2015 року відобразив факт реалізації товарів для комерційного використання бензину моторного на суму 751389, 85 грн. та інших нафтопродуктів на суму 1527374, 92 грн., оскільки згідно Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997р. №1442, через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів, а не оптовий, оскільки відпуск пального відбувається через колонки кінцевому споживачу незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків. Таким чином, подання уточнюючого розрахунку не спростовує донарахування здійснені ОСОБА_3 ОДПІ по сплаті 5 %-го акцизного податку. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Маневицьким відділенням ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій декларації з акцизного податку ПП «ТК «Укр-Петроль» за січень 2015 року, за результатами якої складено акт від 24 березня 2015 року №353/1501/36905994 (а.с.9-10).

У вказаному акті перевірки встановлено порушення ст.213, ст.214, п.п.215.3.4 ст.215 , ст.216 Податкового кодексу України та Наказу Міністерства фінансів України №14 від 23 січня 2015 року Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку в результаті чого виявлено, що підприємством занижено акцизний податок, який підлягає сплаті до бюджету за січень 2015 року в сумі 129 532,00 грн.

Висновок податкового органу обґрунтований тим, що ПП ТК Укр-Петроль через АЗС здійснює роздрібну торгівлю нафтопродуктами кінцевому споживачу, а тому всі операції, незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків є обєктом оподаткування акцизним податком відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України. Натомість, підприємство реалізувало частину нафтопродуктів без сплати акцизного податку.

ПП «ТК «Укр-Петроль» до Маневицього відділення ОСОБА_3 ОДПІ 26 березня 2015 року було подано уточнюючу декларацію акцизного податку за січень 2015 року, в додатку 6 до якої вказувалось, що для комерційного використання реалізовано бензину моторного на суму 751389, 85 грн.(рядок 5 графа 4 дод.6 до декларації з акцизного податку), інших нафтопродуктів (легкі, середні та важкі дистиляти) для комерційного використання реалізовано на суму 1527374, 92 грн. (рядок 6 графа 4 дод.6 до декларації з акцизного податку.

На підставі акту перевірки, Маневицьким відділенням ОСОБА_3 ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 22 квітня 2015 року №000238311, яким ПП «ТК «Укр-Петроль» збільшено суму грошового зобовязання з акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів за основним платежем на суму 129 532,00 грн. та за штрафними санкціями на суму 32 383,00 грн.(а.с.8).

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач ОСОБА_3 обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області не довела правомірності свого рішення з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України визначено, що платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно із пунктом 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

При цьому підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України передбачено, що одним із об'єктів оподаткування зазначеним податком є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

У разі обчислення податку із застосуванням адвалерних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу (підпункт 214.1.4 пункту 214.1 статті 214 ПК України).

Відповідно до підпункту 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 ПК України для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків.

Підпункт 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачає, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Таким чином, обовязковою умовою реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є передача цих товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Національний стандарт України ДСТУ 4303:2004 Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять, затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.07.2004р. №130, надає визначення поняттям роздрібної та оптової торгівлі.

Роздрібна торгівля це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг.

Оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання повязаних із цим послуг.

Наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015р. №14 затверджено Порядок заповнення та подання декларації акцизного податку.

Відповідно до даного Порядку Додаток 6 Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів до декларації акцизного податку заповнюється в такому порядку:

графа 3 - загальна вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування споживачам незалежно від форми розрахунків;

графа 4 - вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання;

у графі 5 Вартість підакцизних товарів до оподаткування, грн. (гр. 3 - гр. 4) вказується різниця між графами 3 та 4 цього розрахунку.

З аналізу наведеного вбачається, що законодавцем окремою графою виділено вартість підакцизних товарів, реалізованих для комерційного використання, та які не включаються у базу оподаткування акцизним податком.

Тлумачення діяльності АЗС податковим органом як виключної діяльності з роздрібної торгівлі нафтопродуктами, унеможливлює застосування наведеного алгоритму визначення податкового зобовязання з акцизного податку.

Суд відхиляє твердження відповідача про те, що Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997р. №1442, встановлено, що через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачу, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997р. №1442, ці Правила визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров'я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

З аналізу наведеного вбачається, що дані Правила регулюють саме порядок роздрібної торгівлі нафтопродуктами та не регулюють правовідносин з оптового продажу.

Крім того, здійснення роздрібного продажу нафтопродуктами через мережу АЗС не позбавляє права останнього здійснювати оптовий продаж нафтопродуктів для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання.

З договорів купівлі-продажу нафтопродуктів та додаткових угод до вказаних договорів, наявних в матеріалах справи, вбачається, що Приватне підприємство «ТК «Укр-Петроль» (продавець) реалізовувало покупцям автомобільні бензини, дизельне паливо по відомостям саме для комерційного використання (а.с. 75-102).

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій) (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (підпункт 75.1.2 пункту 75 .1 статті 75 ПК України).

Таким чином, під час проведення камеральної перевірки контролюючий орган не може використовувати документи первинного обліку платника податків, проводити вивчення та оцінку укладених таким платником податків угод, оскільки дані про укладення зазначених угод не відображаються у податковій звітності.

Суд вказує також на те, що згідно рядку 7 додатку 6 до декларації з акцизного податку вбачається, що скрапленого газу ПП «ТК Укр-Петроль» реалізовано на суму 145711,46 грн. При цьому з вказаної суми сплачено 5 % акцизного податку, оскільки підприємством не реалізовувався скраплений газ для комерційного використання. За твердженням податкового органу, згідно періодичного звіту по РРО позивачем реалізовано скрапленого газу на суму 155175, 01 грн. Разом з тим, з копії поданого періодичного звіту за січень 2015 року сума 155175, 01 грн. стоїть напроти графи «обіг» (а.с. 74). Згідно пояснень представника позивача в цю суму, окрім вартості реалізованого скрапленого газу, входить вартість проданих супутніх товарів, які не є підакцизними товарами. Податковим органом вказане твердження не спростоване, оскільки відповідачем не досліджувались будь-які первинні бухгалтерські документи. Крім того, викликає сумнів твердження представника відповідача, що згідно періодичного звіту ПП «ТК Укр-Петроль» реалізовано бензину моторного на суму 3014183, 56 грн., оскільки у належно засвідченій копії періодичного звіту йдеться не про реалізацію саме бензину моторного на вищевказану суму, а про реалізацію підприємством загального обігу пального на суму 3014183, 56 грн., що крім бензину моторного може включати в себе й інші нафтопродукти, зокрема, легкі, середні та важкі дистиляти (рядок 6 додатку 6 до декларації з акцизного податку).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час проведеної Маневицьким відділення ОСОБА_3 ОДПІ камеральної перевірки (без дослідження будь-яких первинних бухгалтерських документів на підприємстві) неможливо було зробити висновок про реалізацію нафтопродуктів позивачем для комерційного чи не комерційного використання, неможливо перевірити чи входить в суму 155175, 01 грн. вартість реалізованих супутніх товарів тощо, тому суд вважає, що викладені в акті перевірки від 24 березня 2015 року №353/1501/36905994 висновки про порушення позивачем статей 213-216 ПК України є безпідставними та ґрунтуються на припущеннях.

Таким чином, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності та обґрунтованості прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 22 квітня 2015 року №000238311, а тому позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Таким чином, з Державного бюджету України підлягає до стягнення на користь позивача 323 грн. 83 коп. судового збору, сплаченого при поданні адміністративного позову.

Керуючись статтею 94, частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовільнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Маневицького відділення ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 22 квітня 2015 року №000238311.

Присудити з державного бюджету Україна на користь приватного підприємства Торгівельна компанія Укр-Петроль (45244, Волинська область, Ківерцівський район, с. Прилуцьке, вул. Ківерцівська, 1, ) судові витрати у розмірі 323 (триста двадцять три гривні) 83 копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлений 06 липня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.М. Димарчук