Справа № 2а-11/11
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2015 р. м. Київ К/800/56464/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.02.2011 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, управління Держкомзему у Рахівському районі Закарпатської області, третя особа ОСОБА_4, про визнання рішення недійсним та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, Управління Держкомзему у Рахівському районі Закарпатської області в якому просила: рішення 23 сесії 5 скликання Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 07.05.2009 року про встановлення межі (граничної лінії) між дворогосподарством громадянки ОСОБА_4, АДРЕСА_1 та суміжним дворогосподарством громадянки ОСОБА_3, АДРЕСА_2, визнати недійсним; відновити стан земельної ділянки позивачки, який існував до порушення права, шляхом зобов'язання Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області (АДРЕСА_2) встановити межу між суміжними земельними ділянками громадянки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідно до планів забудови земельної ділянки громадянки ОСОБА_3, яка являтиме собою пряму суцільну лінію довжиною 63 м погонних.

Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.02.2011 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 року постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.02.2011 року скасовано з процесуальних підстав та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_3 подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 подала заяву до Діловецького сільського голови про встановлення межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_4

07 травня 2009 року Діловецька сільська рада прийняла рішення «Про встановлення меж (граничних ліній) між дворогосподарствами ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Однак ОСОБА_3 вважає таке рішення незаконним, оскільки, на її думку, при встановленні межі між суміжними дворогосподарствами було вчинено відступ в бік її дворогосподарства шириною 2,75 м та довжиною 19,79 м.

Позивач вважає, що внаслідок прийняття оскаржуваного рішення, Діловецькою сільською радою в неї незаконно вилучено частину земельної ділянки, розміром 54,5 кв.м.

Відповідно до частини 3 статті 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У даній справі існує спір про право, а саме спір щодо меж земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, спір щодо оскарження рішень органу місцевого самоврядування, який виник у зв'язку з невизнаним правом у сфері земельних відносин належить розглядати у порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суди дійшли помилкового висновку про те, що цей позов може бути розглянутий за правилами, встановленими КАС.

Тому рішення у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 КАС суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Тому рішення у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону.

Керуючись статтями 157, 222, 228, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.02.2011 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 року скасувати, закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, управління Держкомзему у Рахівському районі Закарпатської області, третя особа ОСОБА_4, про визнання рішення недійсним та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: