Справа № 2-а/2506/19037/11
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

29.09.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі м. Чернігова про визнання неправомірними дій відповідача та зобов"язання провести перерахунок державної та додаткової пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 02.11.2010 року і провести відповідні виплати. Також позивач просить визнати неправомірними дії відповідача щодо неперерахування додаткової пенсії згідно ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як особі, віднесеній до 3 категорії постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, з розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2011 року залишено без розгляду частину позовних вимог позивача про зобов"язання відповідача зробити перерахунок пенсії та стягнення недоплаченої пенсії за період з 02.11.2010 року по 28.03.2011 року з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав, передбаченого ст. 99 КАС України.

У запереченні на позов відповідач зазначив, що оскільки інвалідність позивачу встановлена внаслідок загального захворювання і не має причинного звязку з наслідками аварії на ЧАЕС, а тому вона не має права на отримання основної пенсії згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Так як позивач віднесена до 3 категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, то вона має право лише на додаткову пенсію.

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Деснянському районі та отримує пенсію по 1 групі інвалідності внаслідок загального захворювання як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Оскільки інвалідність позивачу встановлена внаслідок загального захворювання і не має причинного звязку з наслідками аварії на ЧАЕС, а тому вона не має права на отримання основної пенсії згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Так як позивач віднесена до 3 категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, то вона має право лише на додаткову пенсію.

Закон України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28.02.1991 року встановлює право осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на отримання додаткової пенсії (стаття 50 Закону).

Відповідно до статті 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, редакція якої діяла до 1 січня 2008 року, передбачала, що додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю для категорії громадян, до якої віднесений позивач (3 категорія), становить 25% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячного підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як це передбачається статтею 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З прийняттям Конституційним Судом України 22.05.2008 року рішення №10-рп/2008, відновлено дію ст. 50, 51, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у попередній редакції.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, суд приходить до висновку, що при розрахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю застосуванню підлягає розмір 25% мінімальної пенсії за віком, а не розмір, визначений постановою КМУ №654 від 16.07.2008 року, якою керувався відповідач.

Положення частини 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для обчислення інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії у розмірі відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 29.03.2011 року по 22.07.2011 року, визнавши при цьому неправомірними дії відповідача щодо виплати позивачу додаткової пенсії за вказаний період у меншому розмірі, ніж встановлено законом, підлягають задоволенню.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік№3491, який набрав чинності 19.06.2011 року, прикінцеві положення доповнено п.4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, статей 14, 22, 37 та частини 3 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осібзастосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Вирішуючи питання про те, положення якого Закону підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин з прийняттям Закону №3491, суд зважає на наступне.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі від предмета правового регулювання. Немає також Закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. При наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

На виконання вищевказаного Закону Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджетувід 06.07.2011 року, якою встановлено інші розміри пенсійних виплат, в тому числі і чорнобильцям, яка набрала чинності 23.07.2011 року.

Враховуючи вищевикладене, у звязку з прийняттям вищевказаних змін згідно Закону №3491, вимоги позивача підлягають задоволенню за період, зазначений позивачем у позовній заяві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 99, 100, 158 - 163, 183-2, 186 КАС України,-

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова щодо виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі меншому, ніж встановлено ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 29.03.2011 р. по 22.07.2011 року - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова провести ОСОБА_1 перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком згідно вимог ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 29 березня 2011 року по 22 липня 2011 року і здійснити відповідні виплати на користь позивача за виключенням виплаченої пенсії за вказаний період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова, прийнята в порядку скороченого провадження, підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

С у д д я ОСОБА_2