Справа № 815/3344/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/800/24159/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеської області, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_5, про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеської області, в якому просила: скасувати декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області ОД 1 від 29.11.2012 року; скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області ОД 1 від 29.11.2012 року та заборонити проводити в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 будівельні роботи по реконструкції квартири в нежилі приміщення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 та під нею знаходиться квартира №38, в якій ОСОБА_5 проводить реконструкцію під продуктовий магазин з влаштуванням фасадного входу. Позивачем зазначено, що незважаючи на відсутність згоди сусідів на проведення реконструкції квартири ОСОБА_5 в грудні 2012 року почала будівельні роботи з реконструкції квартири на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт зареєстрованої Інспекцією державного архітектурного-будівельного контролю в Одеській області. Позивач вважає, що оскаржувана декларація зареєстрована з порушенням норм діючого законодавства, оскільки Житловим кодексом Української PCP встановлено, що жилі приміщення можуть використовуватися лише для проживання громадян та встановлені виключні випадки коли вони переобладнуються в нежилі за відповідним рішенням органів місцевої влади, а відтак будівельні роботи по реконструкції квартири в нежилі приміщення повинні проводитися на підставі відповідного дозволу (рішення) виконавчого комітету Одеської міської ради, якого ОСОБА_5 не отримувала. Таким чином, на думку позивача, здійснюючи будівельні роботи з реконструкції квартири без згоди власників суміжних приміщень, в тому числі згоди позивача, а також без дозволу (рішення) виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_5 порушує діюче законодавство, у зв'язку із чим, відповідач не мав права реєструвати оскаржувану декларацію.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 в рівній долі із ОСОБА_6 на праві приватної власності належить однокімнатна квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2, що знаходиться на другому поверсі.

29 листопада 2012 року Інспекцією державного архітектурного-будівельного контролю в Одеській області за №ОД 1 було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт, яка підписана замовниками ОСОБА_5. Вказана декларація подавалась щодо реконструкції житлової квартири АДРЕСА_1 під нежитлове приміщення магазину, без прибудов, без зміни геометричних розмірів, 1 поверх.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що будь-яких порушень при реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт відповідачем не допущено, оскільки декларація подана та оформлена у відповідності до вимог законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І - III категорії складності.

Відповідно до статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Відповідно до пунктів 7-10 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466, реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2.

Один примірник після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в інспекції, яка її зареєструвала.

Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру.

Таким чином, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, зазначеними вище положеннями законодавства не передбачено повноважень Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю в Одеській області перевіряти достовірність даних вказаних у декларації під час її подання.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що декларація відповідає вимогам, наведеним у додатку 2 до Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466, розділи декларації заповнені в повному обсязі.

Щодо недостовірності даних, наведених у декларації, колегія суддів зазначає наступне.

Судам попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_1 площею 65,8кв.м. Відповідно до технічного паспорту від 11.11.2008 року в загальну площу квартири ввійшла площа підвалу 14.1кв.м. з габаритними розмірами у плані 1.71х8.78 та площа балкону зі знижувальним коефіцієнтом 0,3, тобто площа балкону, який при реконструкції змінив функціональне призначення, не змінилась. Але в загальну площу квартири після реконструкції квартири увійшла повна площа колишнього балкону без знижувального коефіцієнта, відображеного у технічному паспорті від 18.02.2013 року.

Крім того, при узгодженні проекту реконструкції квартири у 2009-2010 роках діяло рішення Одеської міської ради №439-ХХХІІІ від 09.12.1999 року, на підставі якого з ОСОБА_5 був укладений договір про дольову участь у землекористуванні №6255 від 07.09.2010 року, згідно якого була встановлена плата за користування земельною ділянкою площею 19.41кв.м., що складає 9/100 частин земельної прибудинкової ділянки дома № 26 по ву. Марсельській, відповідно до якого ОСОБА_5 здійснює кожен рік відповідну сплату до бюджету.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225-229 КАС України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: