Справа № 2а-63/10/0370
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2010-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2010 року Справа № 2а-63/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Мачульського В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради до Відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради звернулося з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції про визнання дій начальника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 щодо накладення штрафу в розмірі 680 гривень неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу від 17.12.2009 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що державним виконавцем Веремчук Л.С. 14.12.2009 року було складено акт про невиконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.11.2008 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради про зобовязання проведення перерахунку та виплату недоплаченої грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Постановою начальника ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 від 17.12.2009 року на Управління накладено штраф у подвійному розмірі 680 гривень. Вважає дану постанову необґрунтованою, оскільки не виплата грошової допомоги сталася не по вині управління в звязку з відсутністю належного фінансування та просить суд її скасувати, та визнати дії начальника ВДВС неправомірними.

В судове засідання позивач не зявився, свого представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Надав суду клопотання про розгляд справи у відсутності його представника, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, свого представника не направив, хоча й був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Однак, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника. У вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 року № 606-XIV (надалі Закон України № 606-XIV) встановлено, що виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб Державної виконавчої служби, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України, а також рішеннями, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції 03.11.2009 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа Ковельського міськрайонного суду по справі № 2а-358/08 про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради зробити перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі визначеному ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 09.07.2007 року по 31 грудня 2007 року .

Згідно ст.5 Закону України № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: накладати стягнення у вигляді штрафу на громадян і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до акту державного виконавця від 14.12.2009 року вбачається, що Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради рішення суду в частині виплати допомоги у розмірі визначеному ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 09.07.2007 року по грудень 2007 року включно стягувачці ОСОБА_2 фактично не виплачено, через відсутність фінансування з Держбюджету України, повторно, тобто до 02.12.2009 року.

Судом встановлено, що Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради рішення суду виконано частково в частині нарахування ОСОБА_2 грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 груденя 2007 року включно, що стверджується рішенням та довідкою про проведення перерахунку грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в частині виплати допомоги не виконано, через відсутність фінансування з Держбюджету України. Станом на 17.12.2009 року нараховані кошти в сумі 1 896 грн. 42 коп. стягувачці не виплачені.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Статтею 87 Закону України № 606-XIV встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів громадян і на боржника юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Постанова державного виконавця про накладення штрафу може бути оскаржена до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або до суду в 10-денний строк.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі. При подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону.

Даний порядок накладення штрафу передбачений пунктом 10.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року

Як встановлено судом 17.12.2009 року постановою начальника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 на позивача було накладено штраф в подвійному розмірі 680 грн., оскільки до відділу державної виконавчої служби станом на 17.12.2009 року не надійшло повідомлення про виконання вимог державного виконавця. В той же час, з акту державного виконавця від 14.12.2009 року вбачається, що ВДВС відомо, що невиплата грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку сталася через відсутність фінансування з Державного бюджету України.

А отже суд враховує, що при винесенні постанови про накладення штрафу від 17.12.2009 року начальник ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1Л не в повній мірі вивчив обставини та причини з яких рішення суду не виконано, при винесені постанови не дотримався вимог ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», щодо з'ясування неповажності причин невиконання рішення, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що дана постанова винесена з порушенням вимог закону а тому повинна бути визнана протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, статтею 8 Закону України № 606-XIV, встановлено що начальник ВДВС, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, здійснює контроль за своєчасністю, правильністю, повнотою виконання рішень. Керівнику ДВС надано право здійснювати контроль шляхом перевірок своєю поставою скасовувати постанову державного виконавця, якщо його дії суперечать вимогам закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що начальник ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції при винесенні постанови про накладення штрафу на управління праці та соціального захисту населення в розмірі 680 грн. від 17.12.2009 року вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки чинним законодавством встановлений порядок накладення штрафу і в даному випадку такі повноваження відносяться до компетенції державного виконавця, який здійснює вказане виконавче провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в підтвердження обґрунтованого винесення постанови про накладення штрафу на управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради в розмірі 680 грн. від 17.12.2009 року.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, надаючи оцінку діям та рішенням суб'єкта владних повноважень, які є предметом оскарження, суд перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на підстави, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Зважаючи на вище викладене, начальник відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 діяв не в межах повноважень та не у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», з використанням цих повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Отже, суд визнає постанову начальника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, щодо накладання штрафу від 17.12.2009 року передчасною, необґрунтованою і протиправною.

У зв'язку з цим ця постанова підлягаю скасуванню відповідно до вимог ч.2 ст.162 КАС України.

Керуючись ст.ст.11,17,158,160,162,163,186,181 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст.87 Закону України Про виконавче провадження , суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії начальника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, щодо накладання штрафу на управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Ковельської міської ради в розмірі 680 грн., неправомірними.

Скасувати постанову про накладення штрафу від 17.12.2009 року.

Копію постанови направити Відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не буде подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі, тобто з 18 січня 2010 року. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Суддя В.В.Мачульський