Справа № 802/4842/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/800/4907/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Вінницької районної державної адміністрації на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у справі №802/4842/13-а за позовом ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, начальника відділу містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації Рудого Володимира Степановича, третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року Вінницька районна державна адміністрація звернула в суд із заявою про перегляд постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року за нововиявленими обставинами, в якому просила дану постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року заява залишена без задоволення.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням Вінницька районна державна адміністрація звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що у грудні 2013 року позивач звернулася в суд з позовом до Вінницької районної державної адміністрації, начальника відділу містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації Рудого В.С., третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.10.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року скасована постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 16.10.2014 р. та прийнята нова, якою позов задоволений, а саме: визнані дії посадової особи Вінницької районної державної адміністрації, начальника відділу містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації Рудого Володимира Степановича, щодо відмови в видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки площею 0,1000га., з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована у Вінницька область Вінницький район Якушинецька сільська рада (за межами населеного пункту) та належить на праві власності ОСОБА_1 протиправними, та зобов'язана Вінницька районна державна адміністрація та начальник відділу містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації видати будівельний паспорт забудови земельної ділянки площею 0,1000га., з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована Вінницька область Вінницький район Якушинецька сільська рада (за межами населеного пункту) та належить на праві власності ОСОБА_1 згідно поданих до відділу містобудування та архітектури 31.10.2013 р. документів.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд апеляційної інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається Вінницька районна державна адміністрація як на підставу для перегляду судового рішення, не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції під час прийняття постанови від 21 січня 2015 року, а обставина на яку посилається заявник не є нововиявленою згідно ст.245 КАС України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.1 Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011р. №103, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 р. за №902/19640 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), видача будівельного паспорту здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Відповідно до п.2.4 Порядку пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакету документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Виходячи з наведеного наявність того факту, що на ділянці позивача вже розпочалося, як зазначає відповідач, самочинне будівництво, ніяким чином не впливає на правовідносини, що встановлюються у даній адміністративній справі, оскільки Порядок не передбачає такої підстави для відмови у видачі будівельного паспорта як початок самочинного будівництва.

Також, відповідно до постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 р., відповідачі зобов'язані видати будівельний паспорт згідно поданих позивачем документів 31.10.2013 р. Тобто відсутні докази того, що позивач на той час здійснювала самочинне будівництво.

Крім того, вказаний Порядок передбачає повернення пакета документів для видачі будівельного паспорту, а така дія органу містобудування та архітектури як відмова у видачі будівельного паспорта взагалі не передбачена.

Щодо підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у зв'язку з тим, що особі стало відомо про істотні обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Істотними обставинами справи вважаються такі обставини, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, проте не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.

Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою. При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що не можуть бути визнані нововиявленими обставини, які виникли після постановлення рішення судом.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність підстав для перегляду зазначеного рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів керується тим, що за своєю суттю нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи судом, але не були і не могли бути відомі заявнику, спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд виходить із підстав, визначених ст.245 КАС України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому підставою для такого скасування є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі.

За змістом підстава для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, встановлена п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України, вважається найширшою. Істотність обставини означає: якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення справи. Ознаку "не були і не могли бути відомі особи" потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанцій дійшов вірного висновку про відсутність підстав задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Вінницької районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: