Справа № 2а-1296/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія статобліку 2.11.1, 2.11.3
ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2009 р. о 16 год. 55 хв. Справа № 2а-1296/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Запорізького комунального автотранспортного підприємства

«Комунсантрансекологія», м. Запоріжжя

до: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя,

м. Запоріжжя

про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від

09.02.2009р. та № /0 від 09.02.2009 р.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 17.03.2009 р. № 356;

ОСОБА_2, довіреність від 17.03.2009 р. № 704

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 26.03.2008 р. № 7778;

ОСОБА_4, довіреність від 17.12.2008 р. № 25

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке комунальне автотранспортне підприємство «Комунсантрансекологія»звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя, в якому просить суд скасувати у повному обсязі податкові повідомлення-рішення № /0 від 09.02.2009 р., яким підприємству визначено податкове зобовязання з податку на прибуток у розмірі 302880,00 грн., а саме 201920,00 грн. за основним платежем та 100960,00 грн. штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення № /0 від 09.02.2009 р., яким підприємству визначено податкове зобовязання з ПДВ в сумі 241741,50 грн., в тому числі 161161,00 грн. за основним платежем та 80580,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. В обґрунтування позову товариство посилається на те, що в порушення вимог Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, підприємство отримало повідомлення про проведення перевірки № 40946/10/23-214 від 21.11.2008 р., в якому було зазначена назва якогось іншого платника податку. Зазначає, що направлення на перевірку № 301074, предявлене підприємству, також виписано на перевірку іншого підприємства КАТП - 082801. Крім того, на думку позивача, податкова інспекція, в порушення ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», п. 1.9 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, зупиняла проведення перевірки, а тому фактично перевірка проводилась з 01.12.2008 р. по 26.01.2009 р. (більше 30-ти робочих днів). Тому вважає, що складений за результатами проведеної перевірки акт про виявлені порушення, не може бути підставою для прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення. Щодо виявлених перевіркою порушень вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та Закону України «Про податок на додану вартість» позивач не погоджується і посилається на наступне: як зазначено в акті перевірки, підприємством до перевірки надано акти в складі комісії, затверджені керівником підприємства, на виконані роботи на суму 966972,20 грн. (в т.ч. ПДВ 161 162,03 грн.). Загальна сума за актами, на думку ДПІ на підставі п. п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств», повинна бути відображена у валовому доході підприємства за 4-й квартал 2006 р. Позивач заперечуючи проти висновку ДПІ вказує, що підприємство здійснюючи роботи з прибирання звалищ сміття на території міста, при відображені валового доходу має керуватися положеннями п. п. 11.3.5 п. 11.3 ст. 11 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств». Щодо виявлених під час перевірки порушень підприємством вимог Закону України «Про податок на додану вартість»зазначає наступне: підставою для донарахування податку на додану вартість, як і податку на прибуток стали ті самі акти від 31.10.2006 р., від 30.11.2006 р., від 31.12.2006 р. Вказує, що ДПІ дійшла висновку про порушення підприємством вимог п. 4.2 ст. 4 ЗУ «Про податок на додану вартість», але вказана норма лише визначає, що є базою оподаткування та не регулює, яким чином обчислюється податок на додану вартість. Зазначає, що підприємство при нарахуванні податку на додану вартість керується п. 1.11 ст. 1 ЗУ «Про податок на додану вартість»застосовуючи касовий метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобовязань, визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківських рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

У поясненнях на відзив позивач також спростовує доводи відповідача про те, що підприємством не передбачалась можливість отримання доходу від наданих послуг, зазначаючи при цьому, що за безкоштовно надані послуги валовий дохід у підприємства також не виникає. Крім того вказує, що податкові накладні за надані послуги не виписувалися, оскільки вони надаються лише на вимогу отримувача товарів (робіт, послуг).

У судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги з підстав, зазначених у позові та поясненнях на відзив, просять скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Запоріжжя у відзиві проти позову заперечує. Зазначає, що підприємство помилково вважає, що при виконанні робіт за бюджетні кошти датою збільшення валового доходу в разі продажу товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому вигляді відповідно до п. п. 11.3.5 п. 11.3 ст. 11 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств». Вказує, що така думку є помилковою, оскільки дані послуги були виконані без складання договорів із замовником, які б передбачали умови, терміни виконання, права та обовязки сторін, а головне ціну послуг та строк оплати. Щодо визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість, то ДПІ зазначила, що підставою для їх визначення стали ті ж самі обставини, виявлені при донарахуванні податку на прибуток, а тому відповідно до п. 4.1 , п. 4.2 ст. 4 ЗУ «Про податок на додану вартість»позивачем занижено податкове зобовязання по податку на додану вартість на суму 161161,00 грн.

В доповненнях до заперечень відповідач зазначає, що обовязковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації. Якщо ж за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову. Посилається на те, що відповідно до положень абз. 5 ст. 11.2 ЗУ «Про державну податкову службу в Україні»чітко зазначено, що проведення перевірок органами ДПС не повинно порушувати нормального режиму роботи платників податків, тому ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя і були прийняті відповідні рішення щодо зупинення та поновлення перевірки.

Представники податкової інспекції в судовому засіданні підтримали вищевикладені заперечення, просять у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

На підставі направлення № 301074 від 01.12.2008 р. Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Запоріжжя проведена планова виїзна перевірка Запорізького комунального автотранспортного підприємства «Комунсантрансекологія»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2005 р. по 30.09.2008р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005 р. по 30.09.2008 р., за результатами якої складено акт № 7/23-2/03345685.

Перевіркою зокрема встановлено порушення:

- п. п. 3.1.1 ст. 3, п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) підприємством занижено податок на додану вартість в розмірі 161161,00 грн. в т.ч. по періодах: жовтень 2006 р. 53833,00 грн., грудень 2006 р. 106940,00 грн., січень 2007 р. 388,00 грн.; завищено відємне значення, яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 22.2 Декларації); завищено залишок відємного значення який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 26 Декларації) у грудні 2006 р. у розмірі 388,00 грн.;

- п. 4.1, п. п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994 р. (із змінами та доповненнями) в розмірі 201920,00 грн. в т.ч. по періодах: 2006 рік 201452,00 грн., І півріччя 2008 р. 468,00 грн., 9 місяців 2008 р. 468,00 грн.

09.02.2009 р. Державною податковою інспекцію у Шевченківському районі м. Запоріжжя прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 яким Запорізькому комунальному автотранспортному підприємству «Комунсантрансекологія»визначено податкове зобовязання з податку на прибуток у розмірі 302880,00 грн., а саме 201920,00 грн. за основним платежем та 100960,00 грн. штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення № /0 від 09.02.2009 р., яким підприємству визначено податкове зобовязання з ПДВ в сумі 241741,50 грн., в тому числі 161161,00 грн. за основним платежем та 80580,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями № /0 від 09.02.2009р. та № /0 від 09.02.2009 р. позивач звернувся до суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статуту позивача та виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, підприємство іменується: Запорізьке комунальне автотранспортне підприємство 082801 «Комунсантрансекологія», скорочене найменування ЗКАТП 082801 «Комунсантрансекологія».

Відповідно до ст.111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Форма повідомлення встановлена додатком 1 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 27.05.2008 № 355. Зокрема, у повідомлені зазначається найменування платника податку, але КП отримало повідомлення № 40946/10/23-214 від 21.11.2008 р. адресоване іншому підприємству, а саме, замість назви підприємства Запорізьке комунальне автотранспортне підприємство 082801 «Комунсантрансекологія», було зазначена назва якогось іншого платника податку.

Як передбачено ст.111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби.

Форма направлення встановлена додатком 2 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 27.05.2008 № 355.

В ОСОБА_2 перевірки № 7/23-2/03345685 (стор.1,2) вказано, що на підставі направлення від 01.12.2008 р. № 301074, виданого ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя проведена виїзна перевірка Запорізького комунального автотранспортного підприємства 082801 «Комунсантрансекологія». Але направлення на перевірку № 301074 виписано на перевірку іншого підприємства. У направлені № 301074 вказаний платник податку: КАТП 082801. Те, що вказане направлення на перевірку не стосується КП свідчить і код ЄДРПОУ, вказаний у направленні, який не є кодом КП.

У направлені № 301074 вказано, що перевірка буде проводитися з 01 грудня 2008 року по 26 грудня 2008 року.

Стаття ст.111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»передбачає що тривалість планової виїзної перевірки не повинна перевищувати 20 робочих днів. Подовження термінів проведення планової виїзної перевірки можливе на термін не більш як 10 робочих днів.

У Законі України «Про державну податкову службу в Україні», та інших нормативно - правових актах відсутнє право органу державної податкової служби на призупинення перевірки.

Відповідно до п.1.9 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 27.05.2008 № 355 продовження терміну проведення планових виїзних перевірок здійснюється відповідно до Порядку координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів (обовязкових платежів), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 619, згідно з рішенням керівника відповідного органу ДПС, яке оформлюється наказом. Продовження термінів проведення перевірки розпочинається в перший робочий день за останнім робочим днем, зазначеним у направлені на перевірку. Після прийняття рішення (наказу) про продовження термінів проведення перевірки виписується нове направлення на перевірку (у 2 примірниках), перший примірник якого разом з копією наказу на продовження терміну проведення перевірки вручається платнику податків під розписку.

Як вказано у листі ДПА України від 09.09.2005 р. № 18041/7/23-1217/1117 оскільки продовження термінів проведення перевірки розпочинається в перший робочий день за останнім робочим днем, зазначеним у направлені на перевірку, наказ на продовження перевірки необхідно оформлювати в ході проведення перевірки та не допускати перерви між датою закінчення перевірки згідно першого направлення та датою продовження перевірки, зазначеної в наказі на продовження.

Однак, в порушення вказаних норм термін проведення перевірки призупинявся. А саме на стор.2 ОСОБА_2 № 7/23-2/03345685 вказано: «Термін проведення перевірки призупинявся згідно розпорядження від 16.12.2008 р. № 126-р… Перевірку поновлено з 22.12.2008 р. згідно розпорядження від 22.12.2008 р. № 128. Згідно розпорядження від 30.12.2008 р. № 134 перевірку призупинено…. Перевірку поновлено з 12.01.20009 р. згідно розпорядження від 12.01.2009 р. № 2».

Тільки 13 січня 2009 року ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя приймається наказ № 25 про продовження перевірки. У наказі вказано, що перевірка КП продовжена на 10 робочих днів з 14 січня 2009 року по 26 січня 2009 року.

Таким чином перевірка здійснювалася з 01.12.2008 року по 26.01.2009 року (тобто більше 30 робочих днів). Більш того, фактично перевірка була припинена, а потім розпочата знову.

Крім того, в порушення п.1.9 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової адміністрації від 27.05.2008 № 355 нове направлення на перевірку не виписувалося. КП було вручено направлення під новим номером (№ 300014 замість № 301074), але також від 01 грудня 2008 року (тобто складене до 13 січня 2009 року дати наказу № 25 про продовження перевірки). Крім того направлення на перевірку № 300014 виписано на перевірку іншого підприємства. У направлені вказаний платник податку: КАТП 082801. Те, що вказане направлення на перевірку не стосується КП свідчить і код ЄДРПОУ, вказаний у направленні, який не є кодом КП.

Отже, складений за результатами проведеної перевірки акт про виявлені під час її здійснення порушення, за умови невиконання посадовими особами органу державної податкової служби вимог законодавства стосовно надання платнику податків відповідних документів про право проведення перевірки та порушення порядку складання акту не може бути підставою для прийняття відповідного податкового повідомлення - рішення (ухвала ВАСУ від 25.03.2008 р. № К-14460/07).

Посилання відповідача на те, що проведення перевірок органами ДПС не повинно порушувати нормального режиму роботи платників податків судом до уваги не приймаються з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, та законами України.

Як зазначалося вище, податковому органу не надано право зупиняти проведення перевірки платника податку. Отже, спосіб виконання податковою інспекцією покладених на неї завдань при проведенні перевірки платника податку, повинен відповідати компетенції вказаного органу.

Щодо виявлених перевіркою порушень.

У пункті 3.1.1 розділу 3 акта перевірки (стор.3) встановлено заниження валового доходу у сумі 807 684 грн., у тому числі 2006 рік 805 810 грн., 1 півріччя 2008 року 1874 грн.

Як зазначено на стор. 5 ОСОБА_2 № 7/23-2/03345685 підприємством до перевірки надано акти в складі комісії, затверджені керівником підприємства, на виконанні роботи на загальну суму 966 972,2 грн. (в т.ч. ПДВ 161 162,03 грн.) сума без ПДВ 805 810,17 грн., в тому числі акт від 31.10.2006 р, акт від 30.11.2006 р., акт від 31.12.2006 р. Сума за виконані роботи розрахована згідно тарифів затверджених рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 31.08.2006 р. № 322. Тарифи встановлено для підприємств, установ, організацій усіх форм власності з урахуванням ПДВ.

Загальна сума за виконані роботи за вищепереліченими актами (805 810 грн.), на думку ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя, на підставі п. п. 11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» повинна була бути відображена у валовому доході за 4-й квартал 2006 р.

Суд вважає, посилання ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя у акті перевірки на п. п. 11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» є безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Підпункти 11.3.1 - 11.3.5 пункту 11.3 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»встановлюють дату збільшення валового доходу. А саме відповідно до п.п.11.3.1. датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку.

В той же час, п. п. 11.3.5 п. 11.3 ст. 11 Закону передбачено, що датою збільшення валового доходу в разі продажу товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому вигляді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед таким бюджетом.

Роботи з прибирання звалищ сміття на території міста здійснювалися згідно з вимогами Запорізької міської ради (протокол від 26.09.2006 р., протокол від 09.10.2006 р.).

Тож, застосування ДПІ до вказаних відносин положень п. п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»є помилковим, оскільки в даному випадку застосуванню підлягає спеціальна норма щодо порядку збільшення валового доходу п.п. 11.3.5 п. 11.3 ст. 11 вказаного Закону.

Враховуючи той факт, що обставини, з якими п. п. 11.3.5 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»повязує збільшення валового доходу у перевіряємому періоді не настали, то у позивача відсутні підстави для збільшення валового доходу не було.

Суд не приймає до уваги посилання ДПІ на те, що за відсутності укладених між позивачем та Запорізькою міською радою договорів на надання послуг з прибирання сміття, КП «Комунсантрансекологія» позбавлена можливості застосовувати положення п. п. 11.3.5 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу Україхни цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування (ч. 4 ст. 11 ЦК України).

Статтею 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передабчено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Положеннями п. 7.1 Статуту КП «Комунсантрансекологія»передбачено, що управління підприємством здійснюється відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та діючого статуту.

Як зазначалося вище, протоколом №31/06 від 09.10.2006 р. оперативної наради та протоколом-дорученням від 26.09.2006 р. позивача зобовязано вжити заходи щодо ліквідації накопиченого сміття.

Таким чином, суд вважає, що між КП «Комунсантрансекологія»та органом місцевого самоврядування (Запорізькою міською радою в особі міського голови) виникли цивільні правовідносини щодо надання послуг з прибирання накопиченого сміття.

Підставою донарахування податку на додану вартість, як і податку на прибуток, стали ті ж самі акт від 31.10.2006 р, акт від 30.11.2006 р., акт від 31.12.2006 р.

Як зазначено на стор. 22-23 ОСОБА_2 № 7/23-2/03345685 порушення викладені в п.п.3.1.1.1 акту перевірки призвели до заниження податкового зобовязання по податку на додану вартість на суму 161 161 грн., в тому числі по періодах: жовтень 2006 р. 53 833 грн., листопад 2006 р. 53 833 грн., грудень 2006 р 53 495 грн.

Ці порушення на думку ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя виникли у звязку з порушенням п.4.2 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідно до п. п. 2.3.2 п. 2.3 розділу 2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових, перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10 серпня 2005 р. № 327 за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків.

У акті перевірки на стор. 23 вказано, що в порушення п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість»підприємством занижено податок на додану вартість. Але п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість»встановлює, що є базою оподаткування. Позивач не заперечує, що вартість наданих послуг є базою оподаткування. Але порядок обчислення податку встановлюється ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». В свою чергу підприємство керувалося п. 7.3.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану», яка встановлює, що датою виникнення податкових зобовязань у разі поставки товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому виді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобовязаннями перед таким бюджетом.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом розумного строку.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем безпідставно визначено позивачу суму податкового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 302880,00 грн., а саме 201920,00 грн. за основним платежем та 100960,00 грн. штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове зобовязання з ПДВ в сумі 241741,50 грн., в тому числі 161161,00 грн. за основним платежем та 80580,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення № /0 від 09.02.2009 р. та № /0 від 09.02.2009 р. підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Запорізького комунального автотранспортного підприємства «Комунсантрансекологія» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя, про скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя № /0 від 09.02.2009 р. про визначення податку на прибуток в сумі 302880,00 грн. та №/0 від 09.02.2009 р. про визначення податку на додану вартість в сумі 241741,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Запорізького комунального автотранспортного підприємства «Комунсантрансекологія»(69068, м. Запоріжжя, вул. Іванова, 99, ) 3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанову складено у повному обсязі 21 квітня 2009 р.

Суддя Н.В. Стрельнікова