Справа № 2а-1408/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія статобліку 2.32
ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 квітня 2009 р. о 15 год. 00 хв. Справа № 2а-1408/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянув в відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

м. Запоріжжя

до: в.о. начальника територіального управління Головавтотрансінспекції

Запорізької області ОСОБА_2, м. Запоріжжя

про скасування постанови про накладення фінансових санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, НОМЕР_1 від 05.03.1998 р.;

ОСОБА_3, довіреність від 01.03.2009 р.

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність від 28.10.2008 р. № 41/1-8-3114

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до в.о. начальника територіального управління Головавтотрансінспекції Запорізької області ОСОБА_2, в якому просить суд скасувати постанову про застосування фінансових санкцій № 049618 від 20.08.2008 р. В обґрунтування позову зазначає, що із оскаржуваною постановою не погоджується з тих підстав, що на момент проведення перевірки 03.07.2008 р. ОСОБА_5 знаходився у службовому відрядженні в м. Горлівка.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги з підстав, викладених у позові. Додатково наголосили на тому, що в акті перевірки конкретно не зазначено, які саме документи відмовився надати позивач. Також вважає порушенням те, що в запрошенні на розгляд справи про порушення транспортного законодавства вказано 14.08.2008 р., а оскаржувана постанова про застосування фінансових санкцій датована 20.08.2008 р.

Відповідач письмових заперечень не надав. Представник в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає, що оскаржувана постанова прийнята законно та обґрунтовано, підстав для її скасування не вбачає.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного.

При вирішенні спору суд виходить з того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування їх службових та посадових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім тих рішень щодо яких встановлений інший порядок оскарження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Регулювання відносин між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень здійснюється у відповідності до приписів Закону України «Про автомобільний транспорт»№ 2344 від 05.04.2001 р. (далі за текстом Закон № 2344).

У відповідності до ст. 5 зазначеного Закону основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Урядовим органом державного управління у галузі автомобільного транспорту, що діє у складі Міністерства транспорту та звязку України, є Головна державна інспекція на автомобільному транспорті. У відповідності до Положення про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті Територіальне управління Головавтотрансінспеції в Запорізькій області є структурним підрозділом Головавтотраснінспекції і в межах своїх повноважень здійснює проведення в області державної політики в галузі автомобільного транспорту.

Головавтотраснінспекція та її територіальні органи здійснюють проведення державної політики і державний контроль в цій галузі правовідносин згідно із Законом № 2344 та Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету міністрів України № 1567 від 08.11.2006 р. (далі за текстом Порядок).

Згідно із статтею 6 Закону № 2344 державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Пунктом 12 Порядку передбачено, що рейдова перевірка додержання субєктом господарювання вимог законодавства та інших нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки перевезень автомобільним транспортом здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Відповідно до п.16 Порядку рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи відповідно до завдання на перевірку. Під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис «Головавтотрансінспекція».

Як встановлено в ході судового розгляду справи транспортний засіб ОСОБА_6, державний номерний знак НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію АРС 014739, належить ОСОБА_1 і використовується ним для здійснення нерегулярних пасажирських перевезень.

Пунктом 15 Порядку встановлено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344 документів, на підставі яких здійснюється перевезення автомобільним транспортом, а також наявність у документах водія відмітки про проходження ним медичного огляду та проведення технічного стану транспортного засобу перед виїздом на маршрут.

Статтею 39 Закону № 2344 автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, зокрема: для нерегулярних пасажирських перевезень - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою, передбаченою цим Порядком.

В акті проведення перевірки № 067439 від 03.07.2008 р. зазначено, що під час перевірки виявлено порушення ст. 40 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - водій відмовився предявити уповноваженим особам документи, передбачені законодавством. При цьому безпосередньо в акті не визначено, які саме документи відмовився надати інспекторам Голубков О.А.

Пунктом 22 Порядку передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи субєкта господарювання або водія від підписання акта перевірки субєкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 067439 від 03.07.2008 р. не підписаний водієм транспортного засобу, а також відсутня відмітка про відмову від підпису.

Крім того суд відзначає, що позивачем надано документальне підтвердження того, що ОСОБА_1 на підставі наказу б/н від 30.06.2008 р. в термін з 30.06.2008 р. по 05.07.2008 р. перебував у відрядженні у м. Горлівка Донецької області.

Враховуючи наявність документальних доказів перебування позивача у відрядженні, а також приймаючи до уваги те, що: акт перевірки не підписаний ОСОБА_1, а також відсутні відомості про його відмову; не визначено перелік не наданих ОСОБА_1 інспекторам документів; не визначена конкретна частина (абзац) ст. 40 ЗУ «Про автомобільний транспорт»- суд вважає що відповідачем не доведено факт вчинення правопорушення ОСОБА_1

Також слід зауважити на настпуному.

Пунктами 25 і 26 Порядку визначено, що справа про порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю за місцезнаходженням субєкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи субєкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи субєкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа субєкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Позивач не заперечує того факту, що його було повідомлено про час та місце розгляду справи про порушення транспортного законодавства, про що надав запрошення від 06.08.2008 р. № 472-п.

Як вбачається з Постанови № 049618 від 20.08.2008 р. справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт стосовно ОСОБА_1 розглядалася у його відсутність.

Згідно з абз. 3 ст. 60 Закону № 2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 і 48 цього Закону штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід зазначити, що дата прийняття оскаржуваної постанови (20.08.2008 р.) не співпадає з датою на яку було призначено розгляд справи про порушення транспортного законодавства (14.08.2008 р.).

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, судом встановлено, що Постанова № 036630 від 25.05.2007 р. про застосування фінансових санкцій за своїм змістом, враховуючи недоведеність самого факту вчинення правопорушення ОСОБА_1, не відповідає положенням Закону України «Про автомобільний транспорт», і винесена Територіальним управлінням Головавтотрансінспеції в Запорізькій області необґрунтовано.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги документально підтвердженими, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а Постанову № 049618 від 20.08.2008 р. такою, що підлягає скасуванню.

Суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі твердження позивача про те, що застосування Територіальним управлінням Головаавтотрансінспекції у Запорізькій області фінансових санкцій є мірою адміністративної відповідальності, а тому їх накладення та стягнення повинно проводитися в порядку, визначеному КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до в.о. начальника територіального управління Головавтотрансінспекції Запорізької області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення фінансових санкцій, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Територіального управління Головавтотрансінспекції у Запорізькій області про застосування фінансових санкцій від 20.08.2008 р. № 049618.

Стягнути з Державного бюджету на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (72313, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гризодубової, буд. 66/4) 3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 17.04.2009 р.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова

Постанова набрала законної сили 28.04.2009 р.

Суддя: