Справа № 813/2493/15
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

щодо залишення позовної заяви без розгляду

07 липня 2015 року Справа № 813/2493/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Небесна М.В.,

від позивача Оленич Л.В.,

від відповідача Ящинський А.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Бориславі Львівської області про стягнення заборгованості з Відкритого акціонерного товариства «Галлак», -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Управління Пенсійного фонду України у м. Бориславі Львівської області з адміністративним позовом до Відкритого акціонерного товариства «Галлак», в якому, з врахуванням уточнення позовних вимог від 25.05.2015 року /а.с.24/ просить стягнути з відповідача 55199,34 грн. відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на користь позивача за березень-квітень 2015 року.

Представником відповідача у судовому засіданні заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України. Зазначив, що позивачем в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача пропущено шестимісячний строк на звернення до суду, зокрема в частині стягнення заборгованості, а саме доплат за 2013 рік ОСОБА_3 в сумі 11571,36 грн. та 737,55 грн. ОСОБА_4, а також ОСОБА_3 З врахуванням викладеного, в цій частині позовну заяву слід залишити без розгляду.

Представник позивача проти залишення позовної заяви без розгляду заперечив, просив у його задоволенні відмовити.

Суд заслухав думку учасників судового засідання, оглянув матеріали справи, що мають значення для його вирішення, та керується наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд залишає позовну заяву без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Пунктом 1 ст. 1 Закону України № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року (надалі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Для платників збору, визначених п. 1 та 2 ст. 1 Закону № 400/97-ВР, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР).

Відповідно до ст. 4 Закону № 400/97-ВР на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах - 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору, визначені у частині другій цієї статті, сплачують до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України (ст. 3 Закону № 400/97-ВР).

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону № 1058-IV строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Таким чином, на підставі аналізу вищезгаданих норм права суд дійшов висновку, що у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості по невідшкодованих витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені ст. 99 КАС України, не застосовуються, оскільки інше встановлене ч. 15 ст. 106 Закону № 1058-IV, який є спеціальним щодо визначення прав та обов'язків, порядку нарахування, обчислення та сплати страхових внесків і стягнення заборгованості за цими внесками.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції щодо застосування ч. 15 ст. 106 Закону № 1058-IV у спорах про стягнення заборгованості (недоїмки) в частині строків звернення до суду, яку виклав Верховний Суд України у постанові від 07.04.2015 року у справі № 21-113а15.

З врахування викладеного, позивач щодо стягнення доплати за 2013 рік ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернувся до суду в межах строку, а тому у клопотанні представника відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 99, 100, 155, 158-160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.07.2015 року.

Суддя Кравців О.Р.