Справа № 2а-5712/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2009 року Справа № 2а-5712/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промислова компанія

«Прімекс», м. Запоріжжя

до: Запорізької митниці, м. Запоріжжя

про скасування рішень про визначення митної вартості товарів,

за участю Запорізької обласної прокуратури

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 01/08-09 від 31.08.2009 р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 07-01-14-23/4120 від 08.09.2009 р.

від прокуратури: ОСОБА_3, посвідчення № 80 від 10.07.2007 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю торгово-промислова компанія «Прімекс» звернулося до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці, в якому просить суд скасувати Рішення про визначення митної вартості товарів Запорізької митниці № 112000010/2009/000059/3 - № 112000010/2009/000099/3 від 19 вересня 2009 року, № 112000010/2009/000100/3 - № 112000010/2009/000103/3 від 23 вересня 2009 року, № 112000010/2009/000104/3 - № 112000010/2009/000105/3 від 24 вересня 2009 року.

В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що оскаржувані рішення мали бути прийняті Запорізькою митницею не пізніше 27 липня 2009 р., оскільки є додатками до ОСОБА_1 перевірки від 27.07.2009 р. Оскільки оскаржувані рішення прийняті Запорізькою митницею значно пізніше у вересні 2009 р. (у 19, 23, 24 числах), це на думку, позивача порушує вимоги п. 1.4 Порядку заповнення рішення про визначення митної вартості товарів. Також зазначає, що всі оскаржувані рішення про визначення митної вартості товарів оформлені з порушенням Порядку заповнення рішення про визначення митної вартості товарів, затвердженого наказом ДМС від 29.05.2009 р. № 506, а саме графа 5 заповнена не у відповідності до вимог вказаного Порядку.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги з підстав, зазначених у позові, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач позов не визнав. У письмових запереченнях від 28.10.2009 р. посилається на те, що відповідно до інформації, зазначеної у 14 графі ВМД, декларантом виступає ТОВ «В.Е.Т.А. Ко Лтд», якому 25.09.2009 р. Запорізькою митницею під розписку були видані рішення про визначення митної вартості товарів. Тому відповідач вважає, що позивач не має права оскаржувати дані рішення, оскільки вони, по-перше, є копією рішень, що видавалися декларанту, по-друге, вони були видані декларанту, а не позивачу по справі. Вважає також необґрунтованим посилання позивача на невірне заповнення митницею графи 5, оскільки остання заповнюється в автоматичному режимі за допомогою програмного забезпечення. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив та вважає його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з підстав, визначених у запереченнях.

На підставі повідомлення від 16.11.2009 р. (вх. № 23013) у справу вступив прокурор.

В судовому засіданні прокурор підтримав заперечення відповідача та вказав на те, що Запорізькою митницею правомірно та обґрунтовано прийняті оскаржувані рішення про визначення митної вартості товарів, на підставі встановлених в акті перевірки від 27.07.2009 р. порушень. Просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

На підставі наказів Запорізької митниці від 03.07.09 № 270 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки стану дотримання законодавства України з питань митної справи на ТОВ ТПК «Прімекс» та від 21.07.09 № 294 «Про продовження терміну проведення перевірки» Запорізькою митницею проведено планову виїзну документальну перевірку стану дотримання законодавства України з питань митної справи на ТОВ ТПК «Прімекс».

Перевіркою встановлено, що дані, які містяться в документах, поданих ТОВ ТПК «Прімекс» під час митного оформлення, не відповідають фактичним даним, встановленим у ході перевірки на підставі первинних документів ТОВ ТПК «Прімекс», а саме: рахунків - фактур, наданих до сплати експедиторами-перевізниками) за надані послуги, актів виконаних робіт за надані послуги по доставці імпортованих товарів, податкових накладних, платіжних доручень, які свідчать про сплату за надані послуги (перевезення товарів) перевізникам (експедиторам). за результатами перевірки встановлені факти заниження ТОВ «Прімекс» розміру транспортних витрат по доставці імпортованих вантажів, чим порушено вимоги п.5 статті 267 Митного кодексу України при митному оформлені вантажів за ВМД, які наведені у Додатку 2.1 до ОСОБА_1 перевірки.

19, 23 та 24 вересня 2009 р. Запорізькою митницею прийняті рішення про визначення митної вартості товарів № 112000010/2009/000059/3 - № 112000010/2009/000099/3, № 112000010/2009/000100/3 - № 112000010/2009/000103/3, № 112000010/2009/000104/3 - № 112000010/2009/000105/3 відповідно.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями про визначення митної вартості № 112000010/2009/000059/3 - № 112000010/2009/000099/3 від 19 вересня 2009 року, № 112000010/2009/000100/3 - № 112000010/2009/000103/3 від 23 вересня 2009 року, № 112000010/2009/000104/3 - № 112000010/2009/000105/3 від 24 вересня 2009 року, ТОВ ТПК «Прімекс» звернулося до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

Процедура здійснення митними органами контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення і після закінчення операцій їх митного контролю, митного оформлення та пропуску через митний кордон України, а також донарахування обов'язкових платежів визначена Порядком здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженим постановою КМУ № 339 від 09.04.2008 р. (надалі за текстом - Порядок).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що контроль за правильністю визначення митної вартості товарів після закінчення операцій їх митного контролю, митного оформлення та пропуску через митний кордон України здійснюється митним органом відповідно до пункту 5 частини першої статті 41, статей 60 і 69 Митного кодексу України у разі, зокрема за наявності інших передбачених Митним кодексом України та законами з питань митної справи підстав.

Відповідно до статті 41 Митного кодексу України митний контроль здійснюється посадовими особами митних органів у тому числі шляхом перевірки системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються при переміщенні товарів через митний кордон України.

Згідно зі статтею 60 Митного кодексу України перевірка системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України - це проведення митними органами на підприємствах дій щодо встановлення відповідності документації про зазначені товари і транспортні засоби вимогам, встановленим Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до вимог пункту 5 статті 267 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Наказом Держмитслужби України від 31.01.07 №74 затверджено Методичні рекомендації із застосування окремих положень Митного кодексу України, що стосуються питань визначення митної вартості товарів, які імпортуються на митну територію України. У пункті 2.1 вказаних методичних рекомендацій зазначено, що відповідно до абзацу третього статті 260 Митного кодексу України, для цілей контролю правильності визначення митної вартості використовується інформація, підготовлена у спосіб, сумісний із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, прийнятими у відповідній країні, які є доцільними для певного методу визначення митної вартості.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів складатися зведені облікові документи.

Перевірка достовірності задекларованих витрат на транспортування здійснюється відповідно програми перевірки шляхом порівняння даних, які містяться в документах, поданих об'єктом контролю під час митного оформлення фактичним даним, виявленим в ході перевірки.

Так, позивачем до перевірки були надані акти приймання-здачі виконаних робіт за надані послуги по доставці імпортованих товарів, які підписані замовником (позивачем по справі) та виконавцями (перевізниками) та посвідчені печатками, рахунки-фактури перевізників тощо. Зазначена у вказаних документах вартість послуг по доставці імпортованих товарів відрізнялась від вартості сум транспортних витрат, заявлених позивачем під час митного оформлення.

Тому, з метою підтвердження транспортних витрат, які відповідно до п.5 статті 267 Митного кодексу України включаються до ціни товару, які були ввезені на митну територію України, на підставі п.4 Порядку проведення митним органами на підприємствах перевірок системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого ПКМУ № 1730 від 23.12.04 Запорізькою митницею були зроблені запити до Дніпропетровської митниці про направлення запитів до перевізників, які безпосередньо здійснювали перевезення вантажів позивача.

21.07.09 Запорізькою митницею отримано лист від ТОВ «Літо» (вх. Запорізької митниці №6407/07-01-24 від 21.07.09), щодо витрат понесених при здійсненні транспортних послуг по доставці імпортованих ТОВ ТПК «Прімекс» вантажів, на замовлення експедиторів ПП ОСОБА_4, ПП ОСОБА_5, ПП ОСОБА_6

За результами розгляду отриманої інформації та копій документів, перевіркою були встановлені факти розбіжностей між сумами витрат, понесених при здійсненні транспортних послуг та заявлених у документах ТОВ ТПК «Прімекс» і експедиторів ПП ОСОБА_4, ПП ОСОБА_5, 1111 ОСОБА_6 та безпосереднім перевізником імпортованих ТОВ ТПК «Прімекс» вантажів ТОВ «Літо», які наведені у Додатку 1.2 до ОСОБА_1 перевірки.

Зокрема, при порівнянні відповідності даних, які містяться в документах, поданих ТОВ ТПК «Прімекс» до митного оформлення, фактичним даним, отриманим у ході перевірки, на підставі первинних документів об'єкта контролю та суб'єктів підприємницької діяльності - експедиторів (перевізників 4), які мали правові відносини з безпосереднім об'єктом перевірки, а саме, актів виконаних робіт за надані послуги по доставці імпортованих товарів, рахунків-фактури від виконавців договорів (контрактів) про надання транспортно-експедиційних послуг, податкових накладних, виписок банку (платіжні доручення, меморіальні ордери) в національній валюті, які підтверджують сплату експедиторам (перевізникам) коштів за надані транспортно-експедиційні послуги, встановлені факти, які свідчать про порушення ТОВ ТПК «Прімекс» вимог пункту 5 статті 267 Митного кодексу України.

Суд вважає обґрунтованим те, що Запорізькою митницею при перевірці та визначені реальної митної вартості товарів було надано пріоритет саме актам приймання-здачі виконаних робіт за надані послуги по доставці імпортованих товарів, рахункам-фактурам від виконавців договорів (контрактів) про надання транспортно-експедиційних послуг, податковим накладним, випискам банку тощо, а не транспортним довідкам, які надавалися підприємством під час митного оформлення товарів, виходячи з такого. Наявні на підприємстві позивача та надані до перевірки документи оформлені належним чином та відображають волю обох контрагентів за угодою щодо встановлення саме такої вартості транспортних послуг. Більш того, надані платіжні документи підтверджують реальність сплати позивачем вартості наданих транспортних послуг саме у тому розмірі, що був погоджених сторонами у актах.

Посилання позивача на те, що саме митниця мала зясовувати з яких причин у довідках наданих підприємствами-перевізниками була зазначена інша сума, ніж та, що значиться у актах приймання-здачі виконаних робіт, рахунках-фактурах перевізників тощо, не ґрунтується на вимогах закону.

Враховуючи вищевикладене суд вважає висновки посадових осіб Запорізької митниці, викладені в акті перевірки, законними та обґрунтованими.

Відповідно до п. 7 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого Постановою КМУ від 09.04.2008 р. № 339, у разі коли в результаті здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів після закінчення операцій їх митного контролю, митного оформлення та пропуску через митний кордон України виявлено обставини, що вплинули на рівень задекларованої митної вартості таких товарів, митний орган приймає рішення про визначення їх митної вартості за встановленою Держмитслужбою формою.

Рішення про визначення митної вартості товарів надсилається декларанту в десятиденний строк з моменту прийняття поштою з повідомленням про вручення або видається йому під розписку. Після надходження рішення декларант може протягом 10 днів звернутися до митного органу з метою коригування суми податкових зобов'язань (п. 8 Порядку).

На виконання вищевказаних вимог, Запорізькою митницею 25.09.2009 р. під розписку були видані рішення про визначення митної вартості товарів декларанту ТОВ «В.Е.Т.А.Ко Лтд».

Таким чином, Запорізькою митницею при прийнятті оскаржуваних рішень про визначення митної вартості товарів, були дотримані вимоги Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів.

Доводи позивача про те, що оскаржувані рішення про визначення митної вартості товарів приймалися Запорізькою митницею майже через 2 місяці після проведення перевірки та складання акту № 8/9/112000000/НОМЕР_1 суд вважає необґрунтованими, оскільки це не впливає на їх недійсність. Крім того, доводи позивача про необхідність прийняття митницею рішень про визначення митної вартості саме не пізніше дня складення акту перевірки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Суд не приймає до уваги посилання митниці на те, що згідно Порядку право на оскарження рішень щодо визначення митної вартості товарів надається лише декларанту.

Так, дійсно п. 7 вказаного Порядку передбачає можливість оскарження декларантом рішень про визначення митної вартості товарів проте вказана норма не встановлює обмежень щодо можливості оскарження таких рішень самим одержувачем товарів що підлягають митному оформленню, оскільки в даному випадку рішення зачіпають майнові інтереси підприємства (збільшення митних платежів, донарахуваня відповідних податків тощо).

Також не знаходять свого підтвердження доводи позивача про невірне заповнення графи 5 оскаржуваних рішень про визначення митної вартості. Судом встановлено, що вказана графа рішень про визначення митної вартості товарів заповнюється за допомогою програмного забезпечення та в автоматичному режимі зазначає номер ВМД за якою прийняте рішення. Окрім того, в самих рішеннях є графи за якими можливо ідентифікувати стосовно якої ВМД були прийнятті дані рішення.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посадові особи Запорізької митниці при винесенні оскаржуваних Рішень діяли у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством, обґрунтовано, порушення закону, на які посилається позивач, допущенні не були, у звязку з чим вимоги позивача про скасування рішень про визначення митної вартості № 112000010/2009/000059/3 - № 112000010/2009/000099/3 від 19 вересня 2009 року, № 112000010/2009/000100/3 - № 112000010/2009/000103/3 від 23 вересня 2009 року, № 112000010/2009/000104/3 - № 112000010/2009/000105/3 від 24 вересня 2009 року, не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промислова компанія «Прімекс» до Запорізької митниці про скасування рішень про визначення митної вартості товарів, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова

Постанова у повному обсязі складена 24.11.2009 р.