Справа № 2-а-432/10
Суддя: Труш В. О.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-432/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року смт.Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Труш В.О. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Любешівському районі Волинської області про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного Фонду України в Любешівському районі і зобовязання здійснити перахунок пенсії, -

встановив:

13 грудня 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі,з ов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є інвалідом 3 групи захворювання, пов'язаного наслідками Чорнобильської катастрофи і згідно ст. 14 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" її :несено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі цього Закону їй призначено пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, сподіяну здоров'ю, розмір яких повинен визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком. -:ка встановлена законами, але відповідач визначив розмір зазначених пенсій позивачці гідно з постановою Кабінету Міністрів України „Про підвищення рівня пенсійного іабезпечення громадян" від 16 серпня 2008 року № 654.

Вважає, що статтями 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що вона має траво на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, та розмір її пенсії не може бути нижчим шести мінімальних пенсій за віком. Відповідач усупереч назначеним нормам не провів відповідне нарахування цих пенсій.

Просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати здійснити перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ст. 50,54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи починаючи 08 червня

2010 року.

Відповідач у своєму заперечені № 1508/09-20 від 23 грудня 2010 року позов не визнав, вказують, що ОСОБА_1 з 01 січня 2006 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Любешівському районі як одержувач пенсії по інвалідності. З моменту призначення пенсії по інвалідності позивачка переходила з одного виду пенсії на інший. З 16 листопада 2010 року отримує пенсію відповідно до Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначають, що постановами Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 встановлені розміри пенсій для інвалідів, згідно яких розмір пенсії по третій групі інвалідності не може бути нижчим 600 грн. Крім того, згідно даної постанови громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до Закону України „Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 15% прожиткового мінімуму. Просить визнати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі неналежним відповідачем, вказати джерело фінансування

вказаних виплат.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 віднесена до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 408791. Позивачці встановлена третя група інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з наслідками аварії на ЧАЕС, що підтверджено випискою до довідки серії MCE № 002440 та вона з 16 листопада 2010 року отримує пенсію по інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційною права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п.п. 12 п. 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України па 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, який набрав чинності 01.01.2008 року, текст статті 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено у новій редакції, відповідно до якої особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам III групи, в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того, п.н. 15 п.28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, який набрав чинності 01.01.2008 року, текст статті 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було також викладено у новій редакції, відповідно до якої в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте рішенням Конституційного Суду України №10- ри/2008 від 22.05.2008 року у справі №1-28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Положення пункту 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України та 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиційність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Абзацом 3 частини 1 статті 50 Закону України „Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України „Про статус і соціальним захист громадян, які постраждади внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин є правильним та таким, що відповідає Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що позивач має право на призначення пенсії її розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків іріві люї пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того це право гарантується ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового ІГ- конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує той акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при ся ченні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", па підставі яких здійснювалось нарахування пенсії позивачу, оскільки останні істотно звужують обсяг встановлених законом

Відповідно до ч. З ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвиищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті позивачу пенсії в таких розмірах є неправомірними.

Твердження відповідача про визнання них неналежним відповідачем не відповідають дійсності та не беруться судом до уваги, оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня І року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого - 4JS року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) саме на Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах покладено і обовязок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідно чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне зобовязати провести перерахунок і виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Любешівському районі.

Не мають правового значення і твердження відповідача про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом розмірів пенсій як на причину невиконання державою втих на себе зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних і вовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути І ставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідач, всупереч ст.71 КАС України, заперечуючи проти позову, правомірності правомірності своїх дій в частині виплати ОСОБА_1 пенсій у менших встановлені Законом, розмірах, не довів.

Крім того з поданих доказів вбачається, що позивачка Хомич І листопада 2010 року знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонд) Любешівському районі як одержувач пенсії по інвалідності. До 16 листопад вона отримувала пенсію по віку, відповідно до Закону Укр; загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України „ Про загальнообовязкова пенсійне страхування особі, яка має одночасно право на різні види пенсії ( інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається один з цих і за її вибором.

Позивачка в своїх вимогах просить здійснити перерахунок та випла 08 червня 2010 року.

З поданих доказів вбачається, що ОСОБА_1 за період з 08 червня 2( 15 листопада 2010 року отримувала пенсію по віку згідно Закону Укр загальнообовязкове державне пенсійне страхування, то частина вимоги позі зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату державної та пенсії за шкоду, заподіяну здоровю виходячи з розмірів мінімальної пенсії відповідно до вимог ст.ст. 54, Закону України „Про статус і соціальн громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період : 2010 року по 15 листопада 2010 року до задоволення не підлягає.

Таким чином, захисту підлягає право позивача шляхом зобовязання перерахувати і виплатити основну та додаткову пенсії у передбачених ст.ст.50, розмірах за період 16 листопада 2010 року по 28 грудня 2010 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.64, 152 Конституці ст.ст.50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішеннями Конституційного Суду України рп/2008 від 22.05.2008 року,ст.ст.8,10,11,12,17,69,94,158,160-163,167 КАС України , суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському частині відмови в перерахунку державної та додаткової пенсії, за шкоду здоровю ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівськом Волинської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії заподіяну здоров'ю в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком з 16 листоп року по 28 грудня 2010 року на підставі положень ст.ст. 50, 54 Закону України ,,П] соціатьний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської ката урахуванням положення ч. З ст. 67 Закону України „ Про статус і соціальні громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та проведених

В решті частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районнний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_2

З оригіналом згідно.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_2