Справа № 750/3305/15-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/3305/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Сапон А.В. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 08 травня 2015 року в адміністративній справі за позовом управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови від 18.03.2015 року про накладання штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради звернулось до Деснянського районного суду міста Чернігова з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, в якому просило скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу від 18.03.2015 року у виконавчому провадженні №43565661 за виконавчим листом №750/7183/13-а, виданим 17.04.2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 08 травня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, при цьому, апелянт просив розглядати справу у його відсутність, зазначивши про це в апеляційній скарзі, тому відповідно до ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи здійснено у письмовому провадженні за наявними матеріалами. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області перебуває виконавче провадження №43565661 за виконавчим листом № 750/7183/13-а, виданим 17.04.2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова, згідно якого зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 недоплаченої суми державної соціальної допомоги по догляду за дитиною за період з 26.01.2013 р. по 26.07.2013 р. у розмірі, не меншому розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до трьох років, з урахуванням виплаченої допомоги за вказаний період.

10.06.2014 року відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження та розпорядження державного виконавця позивачем було здійснено розрахунок ОСОБА_3 недоплаченої суми державної соціальної допомоги по догляду за дитиною за період з 26.01.2013 р. по 26.07.2013 р., відповідно до якого до виплати стягувачу належить 5079,17 грн., але, виплата коштів не здійснена через відсутність бюджетних коштів.

У зв'язку з невиконанням судового рішення 18.03.2015 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на позивача на підставі ст. 11, ст. 89, Закону України "Про виконавче провадження", яка мотивована тим, що рішення суду без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк повторно не виконано, подальше виконання потребує накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі, а саме: 1360,00 грн.(а.с.3).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що під поважними причинами невиконання судового рішення слід розуміти ті обставини, які об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлюють виконання у добровільному порядку рішення суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Згідно із частинами першою та другою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із частиною першою статті 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу наведених норм вбачається, що однією з обов'язкових умов накладення штрафу є відсутність поважних причин невиконання судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради виконало рішення суду в частині нарахування, проте, рішення залишилось не виконаним в частині виплати стягувачу грошової допомоги у зв'язку з відсутністю коштів на виконання судових рішень за програмами соціального захисту громадян.

Відповідно до статті 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради є виконавчим органом Деснянської районної у місті Чернігові ради, утримується за рахунок коштів районного у місті бюджету та здійснює виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок коштів державного бюджету.

Правове обґрунтування зі спірного питання виклав Верховний Суд України у постанові від 24 березня 2015 року (справа за позовом УПФУ в Рожнятівському районі Івано-Франківської області до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжака Івана Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови), яким зазначив, що невиконання судового рішення органом в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повністю досліджені і правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 08 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: Ю.А. Ісаєнко

О.М.Оксененко

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.