Справа № 2а-1021/10/0970
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2010-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" червня 2010 р. Справа № 2a-1021/10/0970
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого-судді Микитюка Р.В.
Суддів: Черепія П.М.,
Могили А.Б.,
при секретарі Бітківській Г.П.
за участю представників сторін:
від позивача -Федунь В.В.
від відповідачів- Притулюк М.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
про визнання нечинним наказу Голови Служби безпеки України від 25.09.2009 року за №1403-ОС та наказу начальника Управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 14.11.2009 року за № 186-ОС. та поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Служби безпеки України у Тернопільській області, Служби безпеки України про визнання нечинним наказу Голови Служби безпеки України від 25.09.2009 року за №1403-ОС та наказу начальника Управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 14.11.2009 року за № 186-ОС та поновлення на посаді.
В судовому засіданні позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що з вересня 2001 pоку він проходив дійсну військову службу на різних офіцерських посадах в органах Служби безпеки України, а з серпня 2008 року працював оперуповноваженим у районних відділах (міжрайвідділеннях) управління Служби безпеки України в Тернопільській області, останнє місце роботи - Кременецьке РВ управління Служби безпеки України в Тернопільській області.
Вважає своє звільнення зі служби в період тимчасової непрацездатності, в зв`язку з хворобою за відізваним ним рапортом без проведення попередніх, не менше двох індивідуальних бесід, незаконним. Крім того, позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, позивач вважає, що оскільки наказами, які є предметом оскарження, його незаконно звільнено з військової служби в органах Служби безпеки України, то він підлягає поновленню на цій службі. Зазначив, що на момент його незаконного звільнення, він у званні капітана перебував на посаді оперуповноваженого Кременецького РВ управління Служби безпеки України в Тернопільській області. Просив поновити його саме націй посаді.
Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що капітан ОСОБА_1 проходив військову службу на посадах оперативного складу управління Служби Безпеки України в Тернопільській області з 21.08.2008 року. 13.08.2009 року позивач подав рапорт про звільнення з військової служби у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. В подальшому, в результаті медичних обстежень, у нього було виявлено низку захворювань, які відповідно до ст.ст. 55-б, 40-в, 71-в, 11-в, 46-в Розкладу хвороб, затвердженого наказом Служби Безпеки України №40-2003 року, унеможливлювали подальше перебування на військовій службі і висновок медичних закладів однозначний, що позивач не придатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Посилався на ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно якої звільнення з військової служби здійснюється: у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби. Згідно із Положенням про проходження військової служби військовослужбовцями Служби Безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 року №1262/2007 року, п.п.„б" п.61, п.п.„б" п.63 визначено підстави для звільнення з військової служби в органах СБ України «за станом здоров`я» - на підставі висновку ВЛК про непридатність або обмежену придатність до служби. Зазначив, що на підставі наведеного, законодавчих підстав для подальшого проходження військової служби в органах державної безпеки ОСОБА_1 станом на 04.09.2009 року не було і на даний час немає. Наголосив на тому, що в ході підготовки матеріалів особової справи ОСОБА_1 до його звільнення, з ним неодноразово проводилися бесіди т.в.о. начальника Кременецького МРВ управління Служби безпеки України в Тернопільскій області Сухецьким М.І., що підтверджується довідками від 13.08.2009 року №69/95-834, від 17.09.2009р. №69/95-838), а також працівниками кадрового апарату УСБУ (акт від 18.09.2009р., подання до звільнення), у ході яких надавалися роз`яснення щодо його прав та обов`язків при звільненні з військової служби. Будь-яких прав чи інтересів в цій частині позивача не було порушено.
З 19.08.2009 року до 05.09.2009 року ОСОБА_1 перебував на обстеженні у госпіталі ВМУ Служби безпеки України, а з 06.09.2009 року до 17.09.2009 року лікувався в умовах Кременецької центральній районній лікарні. Зазначив, що як вбачається з довідки Івано-Франківській ЦМКЛ від 30.11.2009 року. №01-3/11-1253, ОСОБА_1 лікувався в даному закладі МОЗ з 18.09.2009 року до 14.10.2009 року, і, згідно рекомендацій лікарів, мав приступити до роботи 15.10.2009 року, однак він на місце служби не з`явився. Згідно із довідкою Івано-Франківської МКЛ№1, ОСОБА_1 лікувався в даному закладі МОЗ з 15.10.2009 року до 13.11.2009 року. З листка непрацездатності АБЧ № 149263, виданого Калуського МРЛ вбачається, що ОСОБА_1 проходив курс лікування з 13.11.2009 року до 30.11.2009 року. Зазначив, що при наведених вище подіях, капітан ОСОБА_1 грубо порушив вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, оскільки позивач зобов`язаний був про все, що сталося з ним і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження, військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Виїзд офіцерів, прапорщиків (мічманів), військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини". Про своє вибуття за межі Тернопільської області в рамках якої діє УСБУ в Тернопільській області, як правоохоронний орган і військова частина, про загострення хвороби та перебування на лікуванні, ОСОБА_1 зобов`язаний був повідомити керівництво Управління та свого підрозділу.
ОСОБА_1 , відповідно до наказу голови Служби безпеки України від 25.09.2009 року №1403-oc, за п.п.„б" п.61, п.п.„б" п.63 звільнено з військової служби в органах Служби Безпеки України - „за станом здоров`я - непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час". Відповідно до п.2 ст.24 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу", закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Згідно до ч.2 п.68 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби Безпеки України, затверджене Указом Президента України від 27.12.2007 року №1262/2007р., днем звільнення військовослужбовців Служби безпект України вважається день, з якого їх наказом виключено із списків особового складу.
Наказом начальника Управління СБ України в Тернопільській області від 14.11.2009р. №186-ос ОСОБА_1 виключено із списків особового складу. При прийнятті даного рішення виходили із наявної інформації про те, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні в Івано-Франківської МКЛ№1 з 15.10.2009 року до 13.11.2009 року, з боку ОСОБА_1 ніяких дій, які б могли вплинути на прийняте рішення своєчасно не робилося, позивач ігнорував вимоги військово-службової дисципліни (довідка відділу кадрового забезпечення від 26.11.2009р.). Просив відмовити в задоволенні позову повністю.
Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, оцінивши їх відповідно до приписів ст.86 КАС України, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 з вересня 2001 pоку проходив дійсну військову службу на різних офіцерських посадах в органах Служби безпеки України, а з серпня 2008 року працював оперуповноваженим у районних відділах (міжрайвідділеннях) управління Служби безпеки України в Тернопільській області, останнє місце роботи - Кременецьке районне відділення управління Служби безпеки України в Тернопільській області.
Позивач 13.08.2009 року подав рапорт про своє звільнення з військової служби в органах Служби Безпеки України, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я за власним бажанням, а 16.09.2009 року подав новий рапорт про відізвання свого рапорту від 13.08.2009 року так, як він був написаний під впливом та в період загострення хвороби. Даний рапорт управління Служби безпеки України в Тернопільській області отримало 22.09.2009 року.
25.09.2009 року видано наказ голови Служби безпеки України за №1403-ос, згідно якого ОСОБА_1 звільнено в запас Збройних Сил України за пп. «б» п. 61 та пп. «б» п. 63 (за станом здоров`я непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, (постанова військово-лікарської комісії госпіталю ВМУ СБУ за розпорядженням ВМС УСБ України у Тернопільській області №295/3296 від 04.09.209 року).
Відповідно до підпункту «б» п. 61 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 року за № 1262/2007, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється у запас Збройних Сил України. Підпунктом «б» пункту 63 Положення зазначено, що особи офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби. Згаданий наказ було надіслано позивачу листом від 12.12.2009 року за № 69/16-8165.
14.11.2009 pоку, наказом начальника Управління Служби безпеки України в Тернопільській області за № 186-ОС ОСОБА_1 виключено із списків особового складу на підставі наказу Голови Служби безпеки України від 25.09.2009 року №1403-ос., хоча в той час (з 13.11.2009 року по 30.11.2009 року) ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Калуській центральній районній лікарні, що підтверджується лікарняним листком серія АБЧ № 149263, оригінал якого було надіслано відповідачу з рапортом 01.12.2009 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на описі та поштовою квитанцією.
Згідно п. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Відповідно до пунктів 13, 14 Статуту військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника
Пунктом 216 Статуту встановлено, що Військовослужбовці строкової служби у вільний від занять та робіт час мають право вільно переміщатися по території військової частини, а під час звільнення - і в межах гарнізону. Виїзд офіцерів, прапорщиків (мічманів), військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини. Виїзд військовослужбовців строкової служби за межі гарнізону (за винятком випадків відбуття у відпустку або відрядження) забороняється.
Представником відповідачів в судовому засіданні зазначено, що позивачем в порушення п.12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не доповідалося своєму безпосередньому начальнику про перебування на стаціонарному лікуванні в Калуській міській районній лікарні з 13.11.2009 року по 30.11.2009 року, як наслідок при вирішенні питання про виключення із списків особового складу ОСОБА_1 було враховано його перебування на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській ЦМКЛ з 18.09.2009 року по 14.10.2009 року.
Окрім того, позивачем надано суду листок непрацездатності серії АБЧ 149263, виданий 30.11.2009 року, відповідно до якого ОСОБА_1 повинен був стати до роботи з 01.12.2009 року.
Зважаючи на те, що лікарняний листок оформлений належним чином, відповідно до ст.40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності.
Відповідно до п.2 ст.24 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу", закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Згідно до ч.2 п.68 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби Безпеки України, затверджене Указом Президента України від 27.12.2007 року №1262/2007р., днем звільнення військовослужбовців Служби безпект України вважається день, з якого їх наказом виключено із списків особового складу.
Оскільки виключення позивача з особового складу проведено у період тимчасової непрацездатності, то слід внести зміни в наказ від 14.11.2009 року за № 186-ОС та трудову книжку в частині дати виключення із списків особового складу ОСОБА_1 , вказавши датою його виключення із списків особового складу - 01.12.2009 року, та вважати ОСОБА_1 таким, що звільнений з роботи 01.12.2009 року.
Тимчасова непрацездатність позивача по справі підтверджується листком непрацездатності (а.с. 9).
Вимоги щодо поновлення на роботі, суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно із Положенням про проходження військової служби військовослужбовцями Служби Безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 року №1262/2007 року, п.п.„б" п.61, п.п.„б" п.63 визначено підстави для звільнення з військової служби в органах СБ України «за станом здоров`я» - на підставі висновку ВЛК про непридатність або обмежену придатність до служби. Законодавчих підстав для подальшого проходження військової служби в органах Служби безпеки України ОСОБА_1 не було і на даний час немає, за таких обставин суд вважає вищезазначені вимоги такими, що не підлягають до задоволення.
На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст.11, 158-163, 167, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Позов задовольнити частково.
Визнати нечинним наказ начальника Управління Служби безпеки України в Тернопільській області від 14.11.2009 року за № 186-ОС в частині дати виключення із списків особового складу ОСОБА_1 .
Зобов`язати Управління Служби безпеки України в Тернопільській області внести зміни в наказ від 14.11.2009 року за № 186-ОС та трудову книжку в частині дати виключення із списків особового складу ОСОБА_1 , вказавши датою його виключення із списків особового складу - 01.12.2009 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. В разі подання заяви про апеляційне оскарження судового рішення, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом 10 днів з дня складання її в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Головуючий суддя /підпис/ Микитюк Р.В.

Суддя /підпис/ Черепій П.М.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 29.06.2010.