Справа № 814/1186/15
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1186/15

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Князєв В.С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В.

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу фермерського господарства «Колос» на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 травня 2015р. по справі за адміністративним позовом Управління пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області до фермерського господарства «Колос» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку №2 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015р. Управління пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області (далі УПФУ) звернулось в суд із позовом до фермерського господарства «Колос» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку №2 за січень-березень 2015р. в сумі 3150,48грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ФГ "Колос" перебуває на обліку в УПФУ та є платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідач використовував працю найманих працівників, у тому числі за професіями, стаж роботи за якими зараховується до спеціального стажу, що надає їм право на призначення пенсії на пільгових умовах.

ОСОБА_2 02.10.2006р. була призначена пенсія за віком на пільгових умовах на підставі пункту «ж» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». УПФУ надіслало керівнику ФГ "Колос» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а»,«б»-«з» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за січень-березень 2015р. у розмірі 3150,48грн. Між тим, платник податків відмовляється покривати витрати на виплату та доставку пільгової пенсії своєму працівнику. Посилаючись на зазначені обставини позивач просить позов задовольнити.

Постановою Миколаївського апеляційного господарського суду від 6 травня 2015р. позов задоволено, стягнуто з Фермерського господарства «Колос» на користь Управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області заборгованість в сумі 3150,48грн. по сплаті фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по списку №2, за січень-березень 2015р.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати, ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволені позову, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог діючого законодавства України, відповідач зобов'язаний вносити до Пенсійного фонду України внески, що покривають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених громадянам, які працювали на його підприємстві на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, на пільгових умовах, відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 працювала в ФГ «Колос» з 01.04.2006р. по 30.09.2006р. та виховувала п'ятеро дітей до 14-річного віку. 02.10.2006р. їй була призначена пенсія за віком на пільгових умовах на підставі пункту «ж» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

УПФУ надіслало керівнику ФГ "Колос» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а»,«б»-«з» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за січень-березень 2015р. у розмірі 3150,48грн.

Перевіряючи правомірність вимог УПФУ щодо стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку) є платниками збору - фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. "б-з" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 ЗУ "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом 6.1. розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України №21-1 від 19 грудня 2003р., зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 16 січня 2004р. (далі - Інструкція) передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1'Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною 2 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Законом № 1058-ІУ (з 1 січня 2004р.), а саме, відповідно до норм ЗУ "Про пенсійне забезпечення", «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997р., відшкодуванню підлягали пенсії, призначені за пунктами "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно ст.1 ЗУ ''Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та ст.15 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Фермерське господарство «Колос»" перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області і є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, відшкодуванню підлягають витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених громадянам, які отримують пенсію відповідно пункту „ж" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", незалежно від часу їхнього призначення, до досягнення працівниками пенсійного віку, встановленого ст.26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.6.8 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З огляду на те, що ОСОБА_2 перед виходом на пенсію працювала у ФГ "Колос", а також те, що довідка на пільгову пенсію надана відповідачем їй як особі, що має право на отримання пенсії відповідно до пункту „ж" ст. 13 ЗУ „Про пенсійне забезпечення", колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що відшкодування витрат по виплаті та доставці пенсій має здійснюватися саме ФГ «Колос»".

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що доводи апелянта стосовно того, що витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають пільговий стаж на декількох підприємствах покриваються цими підприємствами пропорційно до стажу роботи такого працівника, мають бути вирішені відповідачем шляхом звернення до суду із відповідним позовом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність задоволення позовних вимог УПФУ щодо стягнення з ФГ «Колос»заборгованість в сумі 3150,48грн. по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Колос» - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 травня 2015р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук