Справа № 2-а-387/10
Суддя: Труш В. О.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-387/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року смт.Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Труша В.О.,

за участю секретаря судового засідання Літвинчук І.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 5 ДПС ДАІ УМВС України у Волинській області сержанта міліції ОСОБА_2, Управління ДАІ УМВС України у Волинській області про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Любешівський районний суд з позовом до інспектора взводу № 5 ДПС ДАІ УМВС України у Волинській області сержанта міліції ОСОБА_2, Управління ДАІ УМВС України у Волинській області про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Обгрунтовує свої вимоги тим, що 31 жовтня 2010 інспектором взводу № 5 ДПС ДАІ ОСОБА_2 на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 430 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Дана обставина підтверджується постановою серії АСІ № 079895, відповідно до якої він 31 жовтня 2010 року о 16 год. 45 хв., керуючи автомобілем МАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом МАЗ АС 0478 XX на перехресті нерівнозначних доріг виїхав з другорядної дороги вул.Боженка на головну дорогу вул.Львівська у м.Луцьку, не надавши переваги у русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, чим порушив п.п.16.11 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову незаконною, тому що 31 жовтня 2010 року він рухався автомобілем МАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом МАЗ АС 0478 XX в м.Луцьку, перед виїздом з другорядної дороги на вул.Львівська, він переконався, що його виїзд безпечний, оскільки в радіусі 300 метрів автомобілів не було, окрім патрульного автомобіля ДАІ, який знаходився за 150 метрів від нього. Лише після цього здійснив переїзд перехрестя. Після проїзду перехрестя був зупинений інспектором ДПС, який вказав на порушення ним Правил дорожнього руху.

Оскільки зазначеного правопорушення не вчиняв, просить скасувати винесену відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги із зазначених підстав підтримав повністю, пояснив, що 31 жовтня 2010 року рухався автомобілем МАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом МАЗ АС 0478 XX в м.Луцьку, дотримуючись Правил дорожнього руху. О 16 год. 45 хв. в даному населеному пункті був зупинений інспектором взводу № 5 ДПС ДАІ ОСОБА_2, який склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову серії АСІ № 079895 від 31 жовтня 2010 року, в якій зазначив про порушення вимоги п.16.11 ПДР. Вважає дану постанову незаконною, оскільки правил проїзду перехрестя не порушував, так як виїздом з другорядної дороги на вул.Львівська, він переконався, що його виїзд безпечний, оскільки в радіусі 300 метрів автомобілів не було, окрім патрульного автомобіля ДАІ, який був за 150 метрів від нього. Лише після цього здійснив переїзд перехрестя, просить її скасувати.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені ,ро час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає у випадку порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2010 інспектором взводу № 5 ДПС ДАІ ОСОБА_2 відносно позивача було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АСІ №079895, відповідно до якої ОСОБА_1 цього дня о 16 год. 45 хв., керуючи автомобілем МАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом МАЗ АС 0478 XX на перехресті нерівнозначних доріг виїхав з другорядної дороги вул.Боженка на головну дорогу вул.Львівська у м.Луцьку, не надавши переваги у русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, чим порушив п.п.16.11 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Згідно вказаної постанови на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 430 грн.

Як вбачається з показань допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3, який 31.10.2010 року їхав в салоні автомобіля позивача, позивач не порушував вимог п.16.11. Коли їх зупинив інспектор ДАІ, вони намагалися пояснити, що не порушували Правил дорожнього руху, однак він їх доводів до уваги не взяв.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З позовної заяви та показань в суді позивача вбачається, що ОСОБА_1 не згоден з тим, що 31 жовтня 2010 року о 16 год. 45 хв., керуючи автомобілем МАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом МАЗ АС 0478 XX на перехресті нерівнозначних доріг виїхав з другорядної дороги вул.Боженка на головну дорогу вул.Львівська у м.Луцьку, не надавши переваги у русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, чим порушив п.п.16.11 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають зясуванню, зокрема такі обставини: чи було вчинено правопорушення, чи є обставини, що помякшують відповідальність, обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що згідно ст.251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, винесеній інспектором взводу № 5 ДПС ДАІ ОСОБА_4, не наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Натомість жодного доказу в заперечення позову не надійшло.

Управлінням ДАІ УМВС України у Волинській області та інспектором взводу № 5 ДПС ДАІ ОСОБА_2 належних доказів щодо законності своїх дій в суд не подано, також не було надано матеріалів справи та всіх документів і доказів, на підставі яких була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії АСІ № 079895 від 31.10.2010 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на односторонність і поверховість досліджених обставин по справі по адміністративному правопорушенню, постанова серії АСІ № 079895 від 31.10.2010 року, винесена інспектором взводу № 5 ДПС ДАІ ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, підлягає скасуванню за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги щодо закриття справи про адміністративне правопорушення не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до положень КпАП України та КАС України дане питання не належить до компетенції суду.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 70-71, 122, 128, 158-163, 167 КАС України, ч.2 ст.122 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 5 ДПС ДАІ УМВС України у Волинській області сержанта міліції ОСОБА_2, Управління ДАІ УМВС України у Волинській області про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову інспектора взводу № 5 ДПС ДАІ УМВС України у Волинській області сержанта міліції ОСОБА_2, серії АСІ № 079895 від 31.10.2010 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 430 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова не оскаржується.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_5