Справа № 452/2279/14-а,2-а/452/75/2014
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Справа № 876/10736/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», Державної фіскальної служби України, Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції у Львівській області в інтересах Старосамбірського відділення про стягнення заборгованості по страховій виплаті,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся суд з адміністративним позовом до приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», Державної фіскальної служби України, Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції у Львівській області в інтересах Старосамбірського відділення про солідарне стягнення заборгованості по страховій виплаті.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 02.07.1990 року по 13.11.2012 року працював в органах державної податкової служби Львівської області. Під час виконання своїх службових обов'язків втратив працездатність у зв'язку із захворювання. Йому присвоєну ІІ групу інвалідності безтерміново внаслідок загального захворювання. Ступінь втрати позивачем професійної працездатності становить 65%. 13.11.2012 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію по інвалідності. Відповідно до ст. 347 Податкового кодексу України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин посадові особи органів державної податкової служби підлягають обов'язковому державному особистому страхуванню за рахунок коштів державного бюджету на випадок загибелі або смерті на суму десятирічної заробітної плати за останньою посадою, а у разі поранення, контузії, травми або каліцтва, захворювання чи інвалідності, що сталися у зв'язку з виконанням службових обов'язків, - у розмірі від шестимісячної до п'ятирічної заробітної плати за останньою посадою залежно від ступеня втрати працездатності. Порядок і умови страхування посадових осіб контролюючих органів встановлюються Кабінетом Міністрів України. 29.10.2012 року між ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» та ДПА України був укладений договір №3126676 про надання послуг зі страхування посадових осіб органів державної податкової служби України. 31.12.2013 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування. Таким чином позивач просить у судовому порядку стягнути солідарно з відповідачів суму страхових виплат в розмірі 85776,60грн.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено з тих підстав, що судом не встановлено причин виникнення інвалідності внаслідок професійної діяльності застрахованої особи, а також встановлено відсутність податкового органу юридичних обовязків перед позивачем.

Не погоджуючись з прийнятим рішення, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою. Вважає, що суд необґрунтовано не прийняв до уваги клопотання про проведення судової медико-соціальної експертизи для підтвердження факту встановлення інвалідності та втрати працездатності позивачем у звязку з виконанням ним професійних обовязків. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з таких міркувань.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не надано належних доказів встановлення інвалідності саме у зв'язку з виконанням службових обов'язків та не доведено перед судом причини виникнення інвалідності внаслідок професійної діяльності застрахованої особи, а також встановлено відсутність у податкового органу юридичних обовязків перед позивачем.

Погодитися з такими висновками суду першої інстанції необхідно частково з таких підстав.

У п.4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2012 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» цей суд розяснив, що за змістом ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства, що регулює спірні правовідносини, подібні правовідносини (аналогія закону), або за відсутності такого закону - на підставі конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), принципів верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог ст.70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Цим вимогам оскаржене судове рішення не відповідає.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із ч.4 ст.13 ОСОБА_4 Закону держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. ОСОБА_4 України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (ст.41).

Субєктивне право на отримання страхових сум виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Цивільним кодексом України та іншими законами України, що регулюють відносини в сфері страхування.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Старосамбірської міжрайонної державної податкової інспекції Львівської області ДПС №32-о від 13.11.2012 року ОСОБА_2 був звільнений з посади головного державного податкового ревізора-інспектора сектору податкового контролю фізичних осіб Старосамбірської МДПІ Львівської області ДПС за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №123818 від 03.11.2012 року, позивачу присвоєну другу групу інвалідності безтерміново внаслідок загального захворювання.

29.10.2012 року між ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» та ДПА України був укладений договір №3126676 про надання послуг зі страхування посадових осіб органів державної податкової служби України. Термін дії договору до 31 грудня 2012 року.

Згідно даного Договору виконавець зобов'язувався у 2012 році надати Замовнику послуги з обов'язкового соціального страхування (страхування посадових осіб органів державної податкової служби України), зазначені в Порядку та умовах обов'язкового державного особистого страхування посадових осіб органів державної податкової служби, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України 03.06.1994 року №349, а Замовник - прийняти та оплатити такі послуги; застрахованими особами є посадові особи органів державної податкової служби, крім працівників податкової міліції; обсяги закупівлі Послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Відповідно до умов даного Договору, ціна договору згідно Протоколу погодження договірної ціни становила 3768394,00грн. без ПДВ. Ціна цього Договору могла бути зменшеною за взаємною згодою сторін.

05.12.2013 року позивач звернувся до ПрАТ «УАСК «АСКА» із заявою про виплату страхової суми, однак 31.12.2013 року №6327-22/01 йому було повідомлено, що станом на 28.12.2012 року страхові платежі, призначені для здійснення страхових виплат повністю використані та повідомлено про припинення договірних зобов'язань й у страховій виплаті відмовлено.

Апеляційним судом встановлено, що звернення позивача до суду зумовлено тим, що ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» відмовлено у страховій виплаті.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу в частині вимог до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

На думку апеляційного суду, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відмова приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» у страховій виплаті за умовами договору з ДПА України не є актом органу державної влади чи місцевого самоврядування. Такі відносити не є публічно-правовими, а мають вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Відтак, частина позовних вимог, предметом якого є стягнення заборгованості по страховій виплаті зі страхової компанії, не може бути розглянутий адміністративним судом, оскільки такі відносити регулюються за нормами цивільного законодавства.

Отже, в цій частині спір не повинен розглядатися за нормами адміністративного судочинства, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Стаття 15 ЦПК України визначає компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ, п.1 ч.1 якої вказує, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому ч.1 ст.203 цього ж Кодексу визначає, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно установлено відсутність у співвідповідачів Державної фіскальної служби України, Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції у Львівській області в інтересах Старосамбірського відділення юридичних обов'язків, які випливали б із закону або відповідних повноважень виплачувати будь-яке відшкодування чи виплату заборгованості по страховій виплаті, а тому в цій частині позову відмовлено.

Частиною першою ст. 18 Закону України «Про державну податкову службу України» регламентовано, що посадові особи органів державної податкової служби підлягають обов'язковому державному особистому страхуванню за рахунок коштів державного бюджету на випадок загибелі або смерті на суму десятирічної заробітної плати за їх останньою посадою, а в разі поранення, контузії, травми або каліцтва, захворювання чи інвалідності, що сталися у зв'язку з виконанням службових обов'язків, - у розмірі від шестимісячної до п'ятирічної заробітної плати за їх останньою посадою (залежно від ступеня втрати працездатності).

Страховим випадком є подія, передбачувана договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страховий ризик - обставини, внаслідок яких може статися страховий випадок. Страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг.

Порядок та умови страхування посадових осіб органів державної податкової служби встановлюються Кабінетом Міністрів України.Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.1994 року №349 затверджено Порядок та умови обов'язкового державного особистого страхування посадових осіб органів державної податкової служби.

Відповідно до п. п. 1, 6, 7 Порядку, обов'язкове державне особисте посадових осіб органів державної податкової служби здійснюється за рахунок коштів державного бюджету; з вимогою про виплату страхової суми застрахований або його спадкоємці можуть звернутися до страховика протягом трьох років з дня настання страхової події; виплата страхових сум провадиться у семиденний термін з дня одержання страховиком всіх необхідних документів від застрахованого або його спадкоємців, у разі відмови у виплаті страхової суми страховик у семиденний термін письмово повідомляє про це застрахованого або його спадкоємців у відповідний орган державної податкової служби із зазначенням причини відмови.

Разом з тим згідно п. 5 Порядку Страховик виплачує страхові суми у разі втрати застрахованим працездатності в результаті поранення, контузії, травми або каліцтва, захворювання чи інвалідності, що сталися під час виконання службових обов'язків.

Беручи до уваги наведені нормативно-правові акти та встановлені обставини справи, що підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про те, що при вирішенні питання страхової виплати за обов'язковим державним особистим страхуванням посадових осіб органів державної податкової служби має бути встановлено, що інвалідність виникла саме внаслідок професійної діяльності застрахованої особи та зумовлена дією на організм виключно або переважно факторів виробництва, характерних для конкретної професії. Належних доказів встановлення інвалідності саме у зв'язку з виконанням службових обов'язків ОСОБА_2 як заявником не було надано сторонам відповідача, а також не представлено суду в адміністративному позові у встановленому законом порядку, - позивачем не представлено документальних доказів, а також у своїх поясненнях не переконано суд, що його захворювання сталося внаслідок виконання службових обов'язків, а не в побуті чи взагалі протягом життєдіяльності.

Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що Державна фіскальна служба України та Самбірська об'єднана державна податкова інспекція у Львівській області за своєю суттю є контролюючими державними органами.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам;

Таким чином, судом першої інстанції було порушено предметну підсудність розгляду адміністративної справи.

Одночасно необхідно вказати, що згідно вимог ч. 1 ст. 24 КАС України адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України, їхньої посадової чи службової особи, виборчої комісії (комісії з референдуму), члена цієї комісії розглядаються і вирішуються в окружному адміністративному суді колегією у складі трьох суддів.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв необґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув, що призвело до неправильного вирішення справи й відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 202 КАС України є підставою для скасування судового рішення та постановлення нового, за яким в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.3 ч.1 ст. 198, ст.202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2014 року у справі №452/2279/14-а та прийняти нову постанову.

Відмовити в позові ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції у Львівській області в інтересах Старосамбірського відділення про стягнення заборгованості по страховій виплаті.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення заборгованості з страхових виплат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_5

Повний текст виготовлено 07.07.2015р.