Справа № 826/10466/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 липня 2015 року № 826/10466/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Федорчук А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "УКООПГАРАНТ"

до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Товариство з додатковою відповідальністю "УКООПГАРАНТ", звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасувати вимогу №15-4002-АО від 18 травня 2015 року Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради в особі Крижанівського Ярослава Олександровича.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що будівля по вул. Саксаганського 53/80 у м. Києві не є об'єктом комунальної власності, а належить Укоопспілці на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності, за наявності укладеного договору оренди вважає рішення суб'єкта владних повноважень - Відповідача - Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради в особі Крижанівського Ярослава Олександровича, яке викладене у формі вимоги №15-4002-АО від 18 травня 2015 року - протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представники Відповідача не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, відповідно до вимог статей 35, 37 Кодексу адміністративного судочинства України. Заперечень на позовну заяву Відповідачем суду не надано.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

Для з'ясування всіх обставин справи 17.06.2015 року Судом надіслано на адресу Відповідача Судовий запит про витребування матеріалів перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "УКООПГАРАНТ" щодо розміщення вивіски за адресою вул. Саксаганського 53/80 у м. Києві та заперечення на позовну заяву.

Станом на час прийняття рішення від Відповідача на адресу суду не надходили витребувані документи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Головним спеціалістом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Крижанівським Ярославом Олександровичем 18.05.2015 року винесено Вимогу №15-4002-АО, якою зобов'язано Товариство з додатковою відповідальністю "УКООПГАРАНТ" здійснити демонтаж конструкції - рекламна вивіска на будинку (будівлі), споруді 3 м2, в м. Києві по вул. Саксаганського, 53/80.

Товариство з додатковою відповідальністю "УКООПГАРАНТ" вважає дії відповідача по винесенню Вимоги протиправним та такими, що порушують права позивача, звернулося з відповідним позовом до суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про рекламу», розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Згідно із ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу» вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

У відповідності до абзацами 7, 8 п. 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (надалі - Типові правила) спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами; вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Судом встановлено, що між Центральною спілкою споживчих товариств України «Укоопспілка» (Орендодавець), з однієї сторони, та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Укоопгарант» (Орендар), з іншої сторони, 31 липня 2012 року укладений Договір оренди об'єкта нерухомості (надалі - Договір №42).

У відповідності до пп. 1.1 - пп. 1.4 Договору №42, Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування окремо визначене майно - нежитлові офісні приміщення, загальною площею 154,4 квадратних метри, а саме: кімната № 5 загальною площею 33,2 квадратних метра; кімната № 6 загальною площею 34 квадратних метра; кімната № 7 площею 16 квадратних метрів - які розташовані на другому поверсі; кімната № 18 загальною площею 7,2 квадратних метрів - яка розташована на третьому поверсі та кімната № 801 (згідно плану БТІ кімната № 2) загальною площею 64 квадратних метрі - яка розташована на восьмому поверсі за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 53/80 (далі по тексту - Об'єкт оренди). Об'єкт оренди використовується Орендарем для розміщення офісу. Об'єкт оренди належить Орендодавцеві на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності. Сторони підтверджують, що вони мають правоздатність та дієздатність щодо укладення і виконання цього договору, а також щодо здійснення інших прав і обов'язків за ним.

Згідно з пп.3.4.2 п. 3.4 Договору №42, Орендар має право позначати своє місцезнаходження в Об'єкті оренди, шляхом розміщення зовнішніх та внутрішніх вивісок, конструкцій, в тому числі, світлових та розміщувати в Об'єкті оренди власні, або такі, що використовуються Орендарем на законних підставах, найменування товарів та послуг, логотипи торгових марок, вивіски зі своїм найменуванням.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець) зобов'язаний надати споживачеві достовірну і доступну інформацію про найменування, належність та режим роботи свого підприємства.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що у випадку коли на фасаді будинку (приміщення), яке займає суб'єкт господарювання, розміщено вивіску з інформацією про виробника товару та/або товар у місцях реалізації даного товару, яка не містить закликів до придбання товару чи надання послуги або іншої інформації, що призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару, така інформація не є рекламою і її розміщення не потребує одержання дозволу на розміщення об'єкта зовнішньої реклами.

В матеріалах справи містяться фото-копії, з яких вбачається, що на першому поверсі будинку розміщена вивіска з назвою «Страхова компанія «УКООПГАРАНТ», яка зазначає місце знаходження Позивача - офіс.

Відповідно до п. 4, п. 32 Типових правил, на територіях, будинках і спорудах зовнішня реклама розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з додержанням правил благоустрою територій населених пунктів. Плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою). При цьому площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу. Для неназемного та недахового рекламного засобу площа місця дорівнює площі вертикальної проекції цього засобу на уявну паралельну їй площину.

Згідно з Порядком розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №37/6253 самовільно встановлена спеціальна конструкція - спеціальна конструкція, що розміщується на майні або території підприємств комунальної власності або на внутрішній поверхні кабін ліфтів будинків комунальної власності та використовується для розміщення реклами без наявності Дозволу на розміщення реклами. Не вважається самовільно встановленою спеціальна конструкція, що розміщується протягом часу розгляду заяви розповсюджувача реклами про продовження строку дії Дозволу на розміщення реклами.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявна копія Свідоцтва про право власності, серія МК № 010002190, з якого вбачається, що будівля за адресою м. Київ, вул. Саксаганського 53/80 належить на праві власності Центральній спілці споживчих товариств України «Укоопспілка», а не до комунальної власності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасувати вимогу №15-4002-АО від 18 травня 2015 року Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради в особі Крижанівського Ярослава Олександровича є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про задоволення позовних вимог повністю.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу №15-4002-АО від 18 травня 2015 року Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради в особі Крижанівського Ярослава Олександровича.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук