Справа № 2-а-2510/10/1970
Суддя: Загорський О.О.
Дата ухвалення: 2010-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-2510/10/1970

22 липня 2010 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі головуючого - судді Загорського О.О..при секретарі - Мельничук С.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі до Головного управління юстиції у Тернопільській області відділ державної виконавчої служби про скасування постанови підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області від 02.07.2010р. про накладення штрафу по виконавчому провадженні .VI8504511,

ВСТАНОВИВ:

УПФУ в м. Тернополі звернулось з позовом до ГУЮ у Тернопільській області державної виконавчої служби про скасування постанови підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Тернопільській області від 02.07.2010р. про накладення штрафу по виконавчому провадженні №18504511 .

В судовому засіданні позивач надав пояснення, аналогічні позовній заяві, просить позов задовольнити, пояснила, що оскільки постановою Львівського апеляційного адміністративного суду не встановлений кінцевий термін виконання судового рішення, 22.04.2010р. УПФУ звернулося із заявою про надання роз'яснення про виконання постанови JIAAC у справі №4325/10/9104 від 23.03.2010р., станом на 09.07.10р. роз»яснення не надано, вказала, що оскаржувана постанова підлягає до скасування.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав пояснення анологічні запереченню на позовну заяву, та вказав, що позивачем не було в повному обсязі виконано рішення суду, а саме рішення було виконано за конкретний період, а тому державним виконавцем було правомірно винесено постанову про накладення штрафу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи вважає, що вказаний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

06.04.2009 року на виконання до відповідача надійшов виконавчий лист № 2-а-4459 від 06.04.2010 р. Тернопільського міськрайонного суду, про зобов'язання УПФУ у м. Тернополі провести перерахунок і виплату раніше призначеної державної і додаткової пенсії ОСОБА_4 за період з 21.09.2008 р. в розмірі визначеному ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням ч.1ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачених сум.

Пред'явлений до виконання виконавчий лист №2-а-4459 від 06.04.2010 p.. Тернопільського міськрайонного суду відповідав вимогам ст.19,ст.20-1 Закону України «Про виконавче провадження», /в подальшому Закон/.

Відповідно до ст.ст.3,18,24 Закону державним виконавцем 08.04.2010 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови за вих. № 2614/12-12 направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання. Боржнику надано добровільний термін виконати рішення суду до 15.04.2010 р.

Порядок виконання рішень даної категорії передбачений ст.76 Закону, після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до ст. 24 Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення. У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством і призначає новий строк виконання. Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф передбачений ч.2ст.87 Закону.

Згідно ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги державного виконавця щодо виконання зазначених у ст. З вказаного Закону рішень є обов'язковими для усіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог тягне за собою відповідальність згідно з законом.

У відповідності до ст.5 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

20.04.2010 р. на адресу Відповідача надійшло повідомлення УПФУ в м. Тернополі №4325/04 від 16.04.2010 року, що ОСОБА_4 одержить недоотриману пенсію за період з 21.09.2008 р. в сумі 16171,39 грн. в травні 2010 року разом із пенсією. В розпорядженні УПФУ в М.Тернополі доданого до повідомлення зазначено що ОСОБА_4 зроблено перерахунок пенсії тільки за конкретний період, тобто з 21.09.2008 р. по 30.11.2009 р.

Станом на 02.07.2010 р. рішення суду в повному обсязі не виконано, зроблено тільки перерахунок пенсії за період з 21.09. 2008 р. по 30. 11.2009 р.

За невиконання рішення № 2-а-4459 від 06.04.2010 р. Тернопільського міськрайонного суду в наданий державним виконавцем добровільний термін - до 15.04.2010р. відповідно до ст.ст.5,6,76,87 Закону державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на УПФУ в м. Тернополі в сумі 340 грн.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що станом на 02.07.2010р. (на час винесення постанови про накладення штрафу) постанова Тернопільського міськрайонного суду від 01.12.2009р. по справі №2-а-4459 не виконана позивачем в повному обсязі. До державного виконавця із заявою про зупинення виконавчого провадження у зв 'язку із зверненням, до суду для роз 'яснення виконання постанови позивач не звертався.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач рішення суду в повному обсязі не виконав і не вживав для цього, передбачених законом заходів.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються cудами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Ч.1 та 2 ст. 24 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам передбаченим цим Законом та пред'явлений до виконання до відділу ДВС за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документу виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати 7 днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.ЗО Закону якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Згідно до ч.1 ст.87 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від 20 до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки в даному випадку державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та виніс постанову про накладення штрафу в розмірах, передбачених ст.87 Закону України «Про виконавче провадження», № 606-ХІУ від 21.04.1999 р. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, то вимоги позивача про скасування постанови від 08.05.09р. ВП №12175683 та від 11.09.09р. ВП №12175683 про накладення штрафу є безпідставними.

Судом встановлено, що позивач, не вживав передбачених Законом України "Про виконавче провадження", № 606-ХІУ дій для виконання, в т.ч. добровільного, рішення суду, а тому дії відповідача є правомірними, а постанова від 02.07.2010р. №18504511 про накладення штрафу є законною і не підлягає до скасування.

Керуючись ч.2ст.19, ч. 5 ст. 124 Конституції України, ст. ст. 7, 11, 70, 71, 79, 86, 158-167, 181 КАС України, ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Управління пенсійного фонду України в м. Тернополі до Головного управління юстиції у Тернопільській області відділ державної виконавчої служби про скасування постанови підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області від 02.07.2010р. про накладення штрафу по виконавчому провадженні №18504511 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня постановлення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги у порядок і строк, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Головуючий суддя Загорський О.О.