Справа № 495/1770/15-а
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/1770/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 травня 2015 року м. Білгород-Дністровський

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за №143 від 06.03.2015 року, винесену заступником начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

У судове засідання позивачка не зявилась, згідно заяви вимоги підтримала та просила справу розглядати за її відсутністю.

Представник відповідача Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був сповіщений належними чином, що підтверджується розписками про отримання судових повісток, причину своєї неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що Головним державним інспектором інспекційного відділу у південному регіоні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_3 проведена позапланова перевірка виконання вимог припису виданого Інспекцією ДАБК в Одеській області щодо самовільно збудованих господарських будівель по вул. Кірова/Свердлова 44/47 м. Білгород-Дністровський та встановлено, що ОСОБА_1 вимоги припису в повному обсязі не виконала, а саме: не отримано на самовільно збудовану господарську будівлю сараю літ. «Ф», документ, який посвідчує право власності (відповідно до технічного паспорту від 06 серпня 2014р. № 545/507), чим порушила п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, ч. 1ст. 188-42 КУпАП, про що на ОСОБА_1 складено: акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.02.2015р.; протокол про адміністративне правопорушення від 24.02.2015р. Заступник начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності: акт перевірки від 24.02.2015 року, протокол про адміністративне порушення від 24.02.2015 року, припис від 01.08.2014 року склав постанову від 06.03.2015 року № 143 по справі про адміністративне правопорушення, визнав винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладене адміністративне стягнення відповідно у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн.

Треба зазначити, що відповідач, виносячи оскаржувану постанову як доказ використав припис від 01.08.2014 року, саме про який ані в акті, ані в протоколі не зазначено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протоколом про адміністративне правопорушення від 24.02.2015 року та актом від 24.02.2015 року не вказано, який саме припис було порушено ОСОБА_1 та не встановлено його змісту та вимог, наслідком чого є необґрунтованість оскаржуваної постанови.

Раніше, головним державним інспектором інспекційного відділу № 1 інспекційного управління в Одеській області ОСОБА_4 складено Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за № 401 від 01.08.2014р. (про який йдеться в оскаржуваній постанові), яким встановлено, що ОСОБА_1, на присадибній ділянці по вул. Кірова/Свердлова,44/47, м. Білгород-Дністровський Одеської області здійснила самовільне будівництво господарських будівель, а саме: сарай літ. «Ф» у 1991р., прибудови літ. «б2» у 1986р., прибудови літ. «б4» у 1986р., підвалу літ «б3» у 1917р. без документів дозвільного характеру, які надають право на виконання будівельних робіт з подальшою експлуатацією без прийняття до експлуатації у встановленому законом порядку, що є порушенням ч. 1 ст. 34, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З метою усунення виявлених порушень вимагалося усунути порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності у термін до 01.12.2014р.

З-приводу незаконності прийняття до уваги відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови зазначеного припису, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до акту та протоколу про адміністративне правопорушення, відповідачем встановлено, що не отримано документ, який посвідчує право власності лише на будівлю сараю літ. «Ф», а отже ОСОБА_1 усунуті порушення встановлені в зазначеному приписі. Таким чином, не можна вказувати про невиконання ОСОБА_1 вимог цього припису в повному обсязі..

Строк для усунення порушень за зазначеним приписом встановлено до 01.12.2014 року, а отже з 02.12.2014 року відповідачу стало відомо про, порушення ОСОБА_1 вимог припису та п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Таким чином, оскільки строк виконання припису було встановлено до 01.12.2014 року, то 02.12.2014 року ОСОБА_1 вже вважалася такою, що вчинила правопорушення, і відповідачу про це було відомо, оскільки він сам встановив цей строк на виконання припису, то двохмісячний строк для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 188-42 КУпАП, сплив 02.01.2015 року, а оскаржувана постанова була винесена 06.03.2015 року, тобто з пропущенням цього строку, що також приймається до уваги судом.

Відповідно до ч.1 ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, але відповідачем цього завдання виконано не було, що призвело до винесення незаконної та необґрунтованої постанови.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із статтею 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

На підставі статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У постанові зазначено, що відповідно до ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а саме: 16.03.2015 року.

Відповідно до ст. 289 КУпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За загальним правилом обчислення строків, визначеним в ч. 1 ст. 103 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Так, враховуючи це, можна дійти обґрунтованого висновку про те, що строк для оскарження зазначеної постанови відповідача спливає 16.03.2015 року, що є останнім днем строку на оскарження, а отже оскаржувана постанова набирає чинності лише 17.03.2015 року.

З огляду на це строк для оскарження постанови відповідача ще не сплив на момент подачі цього позову до суду, тобто 16.03.2015 року.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права и свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зхідно ст. 293 КУпАП і розяснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 198 року № 15 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані помякшуючі обставини, майновий стан винного.

Згідно ч. 2 ст. 19 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події складу адміністративного правопорушення.

В частині позовних вимоги щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у звязку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення суд вважає за необхідне відмовити, оскільки дана вимога не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Питання стосовно закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у звязку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення вирішується місцевим судом в порядку діючого законодавства.

Відповідно до ст. 162 КАС України, повноваження суду при вирішенні справи: При вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково; У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточними та оскарженню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 69, 71, 72, 99, 104 106, 107, 128,159-163 КАС України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 256, 258, 283, 285 КУпАП суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за №143 від 06.03.2015 року, винесену заступником начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя