Справа № 815/2544/15
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2544/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю представника апелянта - Тараненко Р.Ю.,

представника позивача - Гавричков С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АМ ТРАНС" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "АМ ТРАНС" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними дії щодо проведення перевірки та складання Акту від 31.03.2015 року № 2234/15-53-22-05/38721889 та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.04.2015 року № .

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідачем при проведенні перевірки не було з'ясовано усіх фактичних обставин здійснення господарських операцій, односторонньо та не в повному обсязі було досліджено первинні документи, невірно застосовано до спірних правовідносин норми чинного законодавства, що призвело до помилкових висновків та визначення грошових зобов'язань та застосування санкцій

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2015 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "АМ ТРАНС" задоволено. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо проведення перевірки та складання акту від 31.03.2015 року № 2234/15-53-22-05/38721889 про результати позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АМ ТРАНС» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин з Приватним підприємством «Нікон-Торг» (код за ) за жовтень 2014 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 20.04.2015 року № .

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ТОВ «АМ ТРАНС» зареєстроване рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 17.05.2013 року за № 0046823.

Позивач зареєстрований та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області як платник податків з 18.05.2013 року за № 7.

На підставі направлення від 16.03.2015 року № 000141/268 (а.с.102) та Наказу № 317 від 16.03.2015 року (а.с.13) в період з 18.03.2015 року по 24.03.2015 року співробітники Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області провели позапланову виїзну документальну перевірку позивача щодо документального підтвердження фінансово-господарських відносин з платником податків ПП «Нікон-Торг», код за , за період з 01.10.2014 року 31.10.2014 року.

За результатами цієї перевірки 31 березня 2015 року відповідачем складено акт №2234/15-53-22-05/38721889 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АМ ТРАНС», код за щодо документального підтвердження фінансово-господарських відносин із Приватним підприємством «Нікон-Торг», код за за період жовтень 2014 року» (а.с.25-40).

В акті перевірки встановлені наступні порушення з боку позивача:

- ст.1, ст.3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено значення податку на додану вартість на суму 10436,00 грн.

За наслідками перевірки позивача податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення - від 20.04.2015 року № , яким позивачеві за порушення ст.1, ст.3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 15654,00 грн., у тому числі за основним платежем на 10436,00 та за штрафними (фінансовими) санкціями 5218,00 грн. (а.с.41).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2015 року залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 року по справі № 815/1690/15 позов ТОВ «АМ ТРАНС» задоволено. Скасувано наказ Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № 317 від 16.03.2015 року «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АМ ТРАНС», щодо документального підтвердження господарських правовідносин з Приватним підприємством «Нікон-Торг» за період жовтень 2014 року» (а.с.14-16).

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та зазначає наступне.

Відповідно до п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Також, відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, при проведенні перевірки товариству з обмеженою відповідальністю не пред'являлися направлення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на проведення документальної позапланової перевірки.

Таким чином, з огляду на наведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що дії податкового органу щодо проведення перевірки та складання за її результатами акту є неправомірними.

Відповідно до ч.1 ст.207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін -у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а в разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також усе належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише в однієї зі сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави (ч.1 ст.208 ГК України).

Положення ст.ст.207, 208 ГК України слід застосовувати з урахуванням того, що правочин, який вчинено з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, водночас суперечить моральним засадам суспільства, а тому згідно з ч.1 ст.203, ч.2 ст.215 ЦК України є нікчемним, і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Органи державної податкової служби, вказані в абз.1 ст.10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», можуть на підставі п.11 цієї статті звертатись до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їхню нікчемність.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений ст.228 ЦК України: 1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; 2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (ст.14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

З наведених норм законодавства слідує, що висновки про нікчемність правочинів, тим більш визнання правочинів нікчемними відносяться виключно до компетенції судів, а не податкових органів.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «АМ ТРАНС» (покупець) та ПП «Нікон-Торг» (постачальник) уклали договір поставки товару № 300914/1 від 30.09.2014 року, згідно якого постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити оплату його вартості на умовах визначених договором. На виконання умов зазначеного договору позивач здійснив оплату за товар, що підтверджується наявними доказами в матеріалах справи, що свідчить про реальність здійснення господарської операції (а.с.48-79).

Придбання товарів позивачем за вищезазначеним договором, повністю узгоджується, є логічним та відповідає тому виду діяльності, яким займається підприємство позивача.

Також, встановлено, що за отримання зазначених вище робіт позивач з своїм контрагентом розрахувався, тобто сторони договору зазнали змін майнового стану. Дані факти підтверджується податковими накладними, які були включені позивачем у податкову звітність з ПДВ у періоді, що перевірявся.

Зазначеними доказами спростовуються доводи відповідача про безтоварність господарських операцій між ТОВ «АМ ТРАНС» (покупець) та ПП «Нікон-Торг». Первинні бухгалтерські документи та податкові документи оформлені без порушень, підписані уповноваженими та скріплені печатками сторін, мають всі реквізити, як того вимагає чинне законодавство України. ПП «Нікон-Торг» є платником податку на додану вартість.

Крім того суд першої інстанції встановив, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 року по справі 815/6734/14 залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року позов ПП «Нікон-Торг» задоволено частково. Визнано протиправними дії ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області по внесенню до діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформації на підставі листа ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 17.11.2014 року № 38847/7/15-53-22-3-/17 щодо відсутності об'єктів оподаткування по операціях з контрагентами та зобов'язано ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області вилучити з діючих електронних автоматизованих систем співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту (Податковий блок аналітична система співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань) в розрізі контрагентів інформацію, внесену на підставі листа ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 17.11.2014 року № 38848/7/15-53-22-3-/17 щодо відсутності об'єктів оподаткування по операціях з контрагентами.

При цьому, позивач не повинен нести відповідальність за дії чи бездіяльність своїх контрагентів. Порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на віднесення вартості отриманих послуг до складу валових витрат у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Враховуючи той факт, що у позивача як на момент проведення перевірки, так і під час судового розгляду даної справи були в наявності всі податкові накладні та первинні бухгалтерські документи, копії яких наявні в матеріалах справи, які підтверджують факт придбання товарів, посилання ДПІ на порушення норм податкового законодавства в обґрунтування своєї позиції є недоведеним.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.07.2015 року.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик