Справа № 872/6275/15
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2015 рокусправа № 199/10853/14(2а/199/40/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

при секретарі: Портненко М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 20 січня 2015 року у справі № 199/10853/14(2а/199/40/15) за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дії Відповідача щодо відмови в призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника незаконними та зобовязати останнього призначити пенсію у звязку з втратою годувальника. Підставою для призначення вказаного виду пенсії позивачем зазначені положення ст. 37 та 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також позивач вказала, що 30.10.2014 р. звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, але 01.12.2014 р. нею отримана відмова в призначенні пенсії (№ 7272/05 від 28.11.2014 р.) у зв'язку з відсутністю умов.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано незаконними дії Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії у звязку з втратою годувальника за поданою заявою від 30 жовтня 2014 року. Зобовязано Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська призначити ОСОБА_1 пенсію у звязку з втратою годувальника за поданою заявою від 30 жовтня 2014 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач не досяг пенсійного віку, у звязку з чим у відповідача відсутні законні підстави для призначення позивачу пенсії по втраті годувальника. Доводи позивача ж щодо догляду онуки померлого годувальника матеріалами справи не підтверджені.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач народилася 19.08.1959 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач не перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська та не отримує пенсію.

ОСОБА_3 чоловік позивача, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу від 19.06.1982 р. За життя померлий був інвалідом 1 групи, віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, захворювання, що призвело до смерті, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 01.08.2008 року ОСОБА_1 звільнилася з роботи через необхідність здійснення догляду за хворим чоловіком. З 03.02.1986 року до моменту смерті чоловіка (11.02.2009 року) перебувала на його утриманні, після смерті чоловіка позивач перебувала на обліку в державному центрі зайнятості АНД району м. Дніпропетровська. З 01.07.2010 року по 29.03.2011 року отримувала допомогу по безробіттю. Трудовий стаж становить 28 років, на час звернення до суду позивачці виповнилося 55 років.

30.10.2014 р. позивач звернулася до УПФУ в АНД районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Листом від 28.11.2014 р. № 7272/05 відповідач повідомив про відмову в призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника, оскільки відсутні підстави для цього.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсій в Україні визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-VI (далі Закон № 1058).

Відповідно до ст. 36 Закону № 1058:

1. Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

2. Непрацездатними членами сім'ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

3. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Таким чином, вказаною статтею визначені умови, за яких членам сім'ї, зазначеним у її другій частині, призначається пенсія у зв'язку із втратою годувальника. При цьому зі змісту цих норм убачається, що перелік непрацездатних членів сім'ї, яким може бути призначена пенсія у зв'язку із втратою годувальника, є поосібним і вичерпним. Вони не містять правил (велінь), згідно з якими до непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника можна відносити осіб за іншими критеріями (ознаками), ніж передбачено вказаною статтею Закону № 1058.

Відповідно ж до статті 26 Закону № 1058 жінки, які народилися з 1 квітня по 30 вересня 1959 року мають право на пенсію лише після досягнення ними 58 років.

Пунктом 3 частини 2 статті 36 Закону № 1058 передбачена можливість визнання непрацездатним членом сімї померлого годувальника його дружини до досягнення нею пенсійного віку лише у випадку, якщо вона доглядає за дитиною (дітьми) такого годувальника. Можливість визнання непрацездатною особою у випадку догляду за онукою померлого чоловіка Законом № 1058 не передбачена.

Таким чином, позивач на час звернення до органів ПФУ за призначенням пенсії не була непрацездатною особою в розумінні частини 2 статті 36 Закону № 1058, а тому права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника не набула.

Посилання позивача як на підставу своїх вимог на Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788) колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Згідно п. 16 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058 До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таким чином, враховуючи, що Закон № 1058-IV, який прийнятий останнім у часі та, як зазначено у його преамбулі, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів ПФУ, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, а також те, що він чітко визначає, в якій частині застосовується Закон № 1788, пріоритетному застосуванню до відносин, пов'язаних з призначенням і виплатою пенсії у зв'язку з втратою годувальника, підлягає Закон № 1058-IV.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2014 року (справа № 21-67а14), 15 липня 2014 року (справа № 21-263а14), 16 вересня 2014 року (справи №№ 21-309а14, 21-351а14), 14 жовтня 2014 року (справа № 21-445а14).

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув і позов помилково задовольнив.

За таких обставин , колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Повний текст складений 13 липня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183?, 195, 196, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 20 січня 2015 року у справі № 199/10853/14(2а/199/40/15) скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду постанови, прийнятої в скороченому провадженні, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко