Справа № 804/7118/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2015 рокусправа № 804/7118/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД»
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі №804/7118/14
за позовом до відповідача про Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» Дніпропетровської митниці Міндоходів скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» (далі по тексту - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів (далі по тексту - відповідач), в якому просило:

- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2014/200057/1 від 18 квітня 2014 року;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110100000/2014/00127 від 18 квітня 20144 року;

- зобов'язати відповідача визначити митну вартість товару за ціною договору (контракту) товарів, які імпортуються (вартість операції) щодо товарів відповідно до декларації митної вартості №110100000/2014/209435 від 18 квітня 2014 року.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позові, зазначив, що у позивача були в наявності всі необхідні документи для визначення митної вартості за основним методом. Відмова відповідача в застосуванні першого методу митної вартості за ціною контракту є необґрунтованою, а застосування другорядного методу здійснено з порушенням ст. 64 Митного кодексу України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі №804/7118/14 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що з урахуванням відсутності додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, наявної інформації щодо митного оформлення аналогічного товару, посадова особа митниці, відповідно до ст. 55 Митного кодексу України, прийняла рішення № 110100000/2014/200057/1 від 18.04.2014р. про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до якого митне оформлення товарів було здійснено за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r-резервним методом за наявними у митного органу даними.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД», не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі №804/7118/14 та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційних вимог позивач зазначив, що відомості, наведені в договорах (контрактах), каталогах, специфікаціях, прейскурантах (прайс-листах) виробника товару, не мають імперативного характеру, а отже можуть прийматись митними органами до уваги лише як додаткове джерело інформації для прийняття рішення щодо правильності визначення митної вартості. Неподання позивачем витребуваних митним органом додаткових документів не звільняє відповідача від обов'язку визначити митну вартість задекларованого товару на підставі наявних відомостей, зокрема документів, наданих позивачем. Відповідачем не обґрунтовано та не надано суду належних і допустимих доказів підтвердження неможливості визначення митної вартості товару позивача шляхом застосування другорядних методів, що передують резервному.

Відповідачем надані письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, зокрема, вказує, що позивач не надав додаткових документів у повному обсязі, а ті документи, які були подані позивачем жодним чином не усунули наявні розбіжності в поданих до митного оформлення документах. Відповідач просить залишити без змін оскаржувану постанову суду.

Позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, свого представника для участі у її розгляді не направив.

За таких обставин, з урахуванням думки представника відповідача, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

23.01.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» (покупець, Україна) та компанією Hyundai Corporation (продавець, Корея) укладено зовнішньоекономічний контракт №HDC-JH140123-05, згідно із умовами якого продавець зобов'язаний здійснити поставку та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товар - поліетилен низького тиску, марки Matlex HHM 5502BN SAUDI виробництва POLIMER COMPANY загальною кількістю 99000 кг, умови поставки - CFR м.Одеса (Україна), ціна на товар становить 1548 дол. США за 1 метричну тону та включає вартість пакування, пакувальних матеріалів, маркування, завантаження, виконання експортних формальностей у країні продавця; загальна сума контракту становить 153252,00 дол. США.

Дніпропетровській митниці Міндоходів позивачем були заявлені до митного оформлення товари шляхом електронного декларування по декларації митної вартості за № 110100000/2014/209435, разом з документами зазначеними в графі 44 вказаної декларації. Згідно відомостей, зазначених декларантом, поставку здійснено на підставі договору від 23 січня 2014 року.

При цьому митна вартість товару позивачем була заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.

Положеннями ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 335 Митного кодексу України передбачено, що разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про:

1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами;

3) транспортні (перевізні) документи;

4) комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію;

5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;

6) документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв'язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень);

7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару;

8) у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів;

9) у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму;

10) у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів;

11) у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

У відповідності до положень п. 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Згідно статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України має право:

1. упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2. письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3. здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4. проводити в порядку, визначеному ст. ст. 345 - 354 Митного кодексу України, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5. звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6. застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МК України.

За результатами здійснення контролю правильності визначеннямитної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Положеннями ст. 337 Митного кодексу України встановлено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Посадовою особою Дніпропетровської митниці Міндоходів відповідно до п. 4.1 ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:

- до митного оформлення надано експортну МД № 7168 від 09.03.2014р. разом із перекладом; на перекладі зазначено, що він "є вірним і повністю відповідає вимогам до перекладу документів міжнародного обігу. Виконав: ОСОБА_1 Свідоцтво (диплом) НОМЕР_1 від 26.06.2003р."; митний орган просив надати підтверджуючі документи, на підставі яких перекладача ОСОБА_1 уповноважено здійснювати переклади документів із арабської та англійської мови;

- п.4.1 зонішньоекономічного контракту передбачено, що відвантаження товару має бути здійснено протягом лютого 2014 року, однак, інвойс № 40015789 видано 12.03.2014р., коносамент - 23.03.2014р.;

- в інвойсі № 40015789 від 12.03.2014р. виявлено розбіжність щодо умов поставок (CFR) у порівнянні з даними експортної митної декларації № 7168 від 09.03.2014р., де зазначено умови поставки CIF;

- у сертифікаті походження товару міститься посилання на комерційний інвойс, якого на момент видачі сертифікату не існує, до митного оформлення товару надано сертифікат походження № 16553 від 27.02.2014р. з посиланням на інвойс № 8880316 від 12.03.2014р.;

- інвойс №8880316 від 12.03.2014р. у пакеті документів, наданих для митного оформлення, відсутній;

- пакувальний лист від 24.02.2014р., виявлений під час митного огляду 17.04.2014р., видано виробником товару "Saudi polymers LLC" безпосередньо ТОВ "Гранд Полімер ЛТД" без зазначення будь-яких посередницьких структур;

- сертифікат аналізу від 27.03.2014р. містить відомості про дату відвантаження - 13.03.2014р., хоча товар був відвантажений 12.03.2014р., а також даний сертифікат посилається на номер партії SBB22093, такий номер співпадає із номером партії, зазначеної у пакувальному листі від 24.02.2014р., виявлений під час митного огляду 17.04.2014р.; даний сертифікат безпосередньо надається від "Saudi polymers LLC" безпосередньо ТОВ "Гранд Полімер ЛТД";

- в експортній декларації країни відправлення №7168 від 09.03.2014р., виходячи із даних її перекладу, зробленого Дніпропетровською ТПП, наявна інформація про те, що експортером товару є компанія "Saudi polymers LLC";

- у митній декларації країни відправлення у графі "Номер коносаменту, накладної, маніфесту" зазначено В867457321; у пакеті документів, наданих до митного оформлення, будь-який транспортний документ з вказаним номером, відсутній.

У зв'язку із виявленими розбіжностями, які зокрема стосуються визначення експортера та умов поставки, посадовою особою Дніпропетровської митниці Міндоходів під час здійснення митного контролю було здійснено на зворотньому аркуші декларації відповідно до ст. 337 Митного кодексу України запис про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження митної вартості за декларацією за №110100000/2014/209435, про що направлено позивачу електронне повідомлення.

Декларант у порядку здійснення консультацій надіслав відповідачу лист від 18.04.2014р., у якому зазначив про проведення консультацій, ознайомлення з переліком документів та надав наступні документи до митного органу:

- доповнення № 1 до контракту від 23.01.2014р. за № HDC-JH140123-05;

- гарантійний лист від 24.02.2014р. за № СІС-240214-01;

- виписка із бухгалтерської документації від 18.04.2014р. за № 18/04.

Також декларант зазначив, що інші документи, окрім наданих, у десятиденний строк надати не можливо.

Проаналізувавши надані у порядку консультацій додаткові документи, митним органом було встановлено, що виписка із бухгалтерської документації від 18.04.2014р. за № 18/04 за своїм змістом не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зазначена в ній інформація повною мірою не ідентифікує господарську операцію та обставини її здійснення.

За результатами контролю співставлення відповідно до ст. 337 Митного кодексу України встановлено, що рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 1,55 дол. США/кг на умовах поставки CFR (м.Одеса), рівень митної вартості товару подібного із врахуванням якісних характеристик товару, за попередніми митиними оформленнями, здійсниними за МД від 07.04.2014р. за № 125130000/2014/405606, становить 1,72 дол. США/кг.

З урахуванням позиції підприємства, відсутності додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, посадова особа митниці відповідно до ст. 55 МК України, прийняла рішення про коригування заявленої митної вартості № 110100000/2014/200057/1 від 18.04.2014р., яким визначена митним органом митна вартість товару у розмірі 1,72 дол. США за 1 кг.

Відповідно до зазначеного рішення митну вартість скориговано на підставі наявних у митниці відомостей (за вже оформленою митною декларацією, що визнана митними органами та розраховано за ціною угоди - МД від 07.04.2014р. за № 125130000/2014/405606) із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 60 Митного кодексу України.

При цьому, посадовою особою Дніпропетровської митниці у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів Україні від 24.05.2012р. за № 598 зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); послідовність застосування методів визначення митної та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Також посадовою особою зазначено про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обгрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Митного кодексу України. Крім того, зазначено причини неприйняття додаткового наданих у порядку консультацій декларантом документів.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу Украни, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарі, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до п.2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У процесі проведення митного контролю підприємством не було надано всі документи, які витребовувались митним органом, для проведення коригування митної вартості товару у митного органу була відсутня достатня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких здійснено за методом визначення митної вартості 2а) та 2б), тому, враховуючи положення ст. 61 МК України, при визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2 а). та 2 б) згідно ст. 59 та 60 МК України. Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст. 62, ст. 63 МК України) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. Митним органом було застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2-г - резервний метод, відповідно до наявних даних - митну вартість скориговано за наявними у митного органу відомостями про, що прийнято відповідне рішення про коригування митної вартості та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

З огляду на викладене та враховуючи, що документи, надані позивачем містять розбіжності, які не дають можливість достовірного визначення експортера та умов поставки, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно дотримання митницею норм ч.6 ст.54 Митного кодексу України, правомірності рішення про коригування митної вартості товарів №110100000/2014/200057/1 від 18 квітня 2014 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110100000/2014/00127 від 18 квітня 2014 року.

Крім того, відносно вимог про зобов'язання відповідача визначити митну вартість товару за ціною договору (контракту) товарів, які імпортуються (вартість операції) щодо товарів відповідно до декларації митної вартості № 110100000/2014/209435 від 18.04.2014р., необхідно звернути увагу на те, що відповідно до правової позиції, викладеною у постанові Верховного Суду України від 17.12.2013р. по справі № 21-439а13, питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів. Тому суди, не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачену з такої вартості суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

З огляду на вищевказане, доводи апеляційної скарги позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду від 10 вересня 2014 року, з огляду на що дане судове рішення необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі №804/7118/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко