Справа № 2-а-462/10
Суддя: Труш В. О.
Дата ухвалення: 2010-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-462/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року смт.Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Труша В.О.,

за участю секретаря судового засідання Літвинчук І.М.

позивача ОСОБА_1

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Любешівський районний суд з позовом до старшого інспектора 2 взводу 1 батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві лейтенанта міліції ОСОБА_2, Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Києві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Обгрунтовує свої вимоги тим, що 08 грудня 2010 року старшим інспектором 2 взводу 1 батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві лейтенантом міліції ОСОБА_2 І на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 та ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Дана обставина підтверджується постановою серії АА № 544697, протоколами про адміністративне правопорушення серії АА1 №364774 та серії АА1 №364773 відповідно до яких він 08 грудня 2010 року о 18 год. 15 хв., керуючи автомобілем Ауді 80, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві на перехресті вул. ОСОБА_3 - вул. Володимирський проїзд не виконав вимогу дорожнього знаку «Вїзд заборонено», здійснив рух в зону дорожнього знаку, при цьому був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.п. 3.21 «д»1, 2.3(b) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачені ч.І ст.122 тач. 4 ст. 121 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову незаконною, тому що 08 грудня 2010 року він дійсно рухався автомобілем Ауді 80, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві до перехрестя вул. ОСОБА_3 - вул. Володимирський проїзд, але припаркувавши автомобіль він направився до місця своєї роботи. Через годину, коли він повернувся до свого автомобіля, ввімкнув двигун та прогрівав автомобіль до нього підійшов співвідповідач ОСОБА_2 і повідомив, що ним було здійснено рух під знак «Вїзд заборонено». Позивач пояснив, що він іншим чином не може дістатись до місця роботи і, що дія цього знаку не розповсюджується на учасників дорожнього руху, які проживають чи працюють в зоні дії цього знаку. Однак, ОСОБА_2 не зважив на зауваження і склав ще й протокол про те, що позивач керував без паска безпеки, хоч він не керував автомобілем, а прогрівав його на парковці.

Оскільки зазначеного правопорушення ОСОБА_1 JI. не вчиняв, просить скасувати винесену щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги із зазначених підстав підтримав повністю, пояснив, що 08 грудня 2010 року керуючи автомобілем Ауді 80, державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. ОСОБА_3 - вул. Володимирський проїзд в м. Києві, дотримувався Правил дорожнього руху. О 18 год. 15 хв. в даному населеному пункті був зупинений старшим інспектором ДПС ОСОБА_2, який склав щодо нього протоколи про адміністративне правопорушення та виніс постанову серії АА № 544697 від 08 грудня 2010 року, в якій зазначив про порушення вимог п.п. 3.21«д»1, 2.3 (в) ПДР України. Вважає дану постанову незаконною, оскільки порушення вимог дорожніх знаків та вимог користування ременями безпеки не допускав так, як дія знаку «Вїзд заборонено» не поширюється на учасників дорожнього руху, які проживають чи працюють в зоні дії цього знаку та на момент перевірки не керував автомобілем і тому не був зобовязаний використовувати ремень безпеки, просить її скасувати.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає у випадку допущення водіями транспортних засобів порушень вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно п. 3.21 «д» 1 Правил дорожнього руху знак «Вїзд заборонено» забороняє вїзд усіх транспортних засобів.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає у випадках порушення водіями правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з п. 2.3 (в) ПДР України на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголівники, ремені безпеки), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Судом встановлено, що 08 грудня 2010 старшим інспектором ДПС ОСОБА_2 щодо позивача було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 544697, відповідно до якої ОСОБА_1 цього дня о 18 год. 15 хв., керуючи автомобілем Ауді 80, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві на перехресті вул. ОСОБА_3 - вул. Володимирський проїзд не виконав вимогу дорожнього знаку «Вїзд заборонено», здійснив рух в зону дорожнього знаку, при цьому не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.п. 3.21«д»1, 2.3(b) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачені ч.І ст.122 та ч. 4 ст. 121 КУпАП. Згідно з вказаною постановою на ОСОБА_4J1. було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З позовної заяви та показань в суді позивача вбачається, що ОСОБА_4J1. не згоден з тим, що 08 грудня 2010 року о 18 год. 15 хв., керуючи автомобілем Ауді 80, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався в м. Києві на перехресті вул. ОСОБА_3 - вул. Володимирський проїзд не виконав вимогу дорожнього знаку «Вїзд заборонено», здійснив рух в зону дорожнього знаку, при цьому був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.п. 3.21«д»1, 2.3(b) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачені ч.І ст.122 та ч. 4 ст. 121 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають зясуванню, зокрема такі обставини: чи було вчинено правопорушення, чи є обставини, що помякшують відповідальність, обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що згідно ст.251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, винесеній старшим інспектором ДПС ОСОБА_2, не наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Натомість жодного доказу в заперечення позову не надійшло.

Управлінням ДАІ ГУ МВС України в м. Києві та старшим інспектором 2 взводу 1 батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві лейтенантом міліції ОСОБА_2, належних доказів щодо законності своїх дій в суд не подано щодо визнання ОСОБА_4JI. винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.І ст.122 та ч.4 ст. 121 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на односторонність і поверховість досліджених обставин по справі по адміністративному правопорушенню, постанова серії АА № 544697 від 08.12.2010 року, винесена старшим інспектором ДПС ОСОБА_2 щодо ОСОБА_4JL, підлягає скасуванню за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 70-71, 122, 128, 158-163, 167 КАС України, ч.І ст.122 та ч. 4 ст.121 КпАП України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора 2 взводу 1 батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві лейтенанта міліції ОСОБА_2, Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Києві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову старшого інспектора 2 взводу 1 батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві лейтенанта міліції ОСОБА_2, серії АА № 544697 від 08.12.2010 щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 та ч.4 ст.221 КУпАП - скасувати.

Постанова не оскаржується.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_5