Справа № 813/8770/14
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Львів Справа № 876/4311/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Курильця А.Р., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року по справі № 813/8770/14 за позовом управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові про стягнення та перерахунок витрат на виплату і доставку пенсій,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова звернулося до суду з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Львові, в якому просило зобов'язати відповідача включити в акт звірки допомогу на поховання громадянина ОСОБА_1 в розмірі 302,27 грн. та витрати на виплату і доставку основного розміру пенсії за період з 01 червня 2014 року по 31 жовтня 2014 року громадянину ОСОБА_2 на суму 476,50 грн. та стягнути з нього вказані суми.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова подало апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що перерахування коштів відбувається на централізованому рівні і тільки тих сум, які включені в акт, складений на територіальному рівні і зазначених в узгодженій довідці. Тому, якщо в щомісячний акт звірки виплачена сума не включена, то вона і не буде відшкодована на централізованому рівні. Також зазначає, що в управлінні Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова наявна довідка про смерть, яка і є підставою для одержання допомоги на поховання. В даній довідці не вказується причина смерті, а вимагати таку інформацію в органах реєстрації актів громадянського стану немає підстав, оскільки така інформація є конфіденційною, має обмежений доступ і розголошенню не підлягає.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що спір виник у зв'язку з відмовою відповідача включити в акт звірки та прийняти до відшкодування виплачену управлінням Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова допомогу на поховання громадянина ОСОБА_1, а також витрати на виплату і доставку основного розміру пенсії громадянину ОСОБА_2 за період з 01 червня по 31 жовтня 2014 року.

Відмовляючи в задоволенні вимоги про зобов'язання включити в акт звірки допомоги на поховання та витрат на виплату і доставку основного розміру пенсії, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту (відновлення) порушеного права є таким, що не відповідає змісту його прав на відшкодування понесених витрат. Також суд першої інстанції вказав на безпідставність позовної вимоги про стягнення з відповідача допомоги на поховання в розмірі 302,27 грн. та витрат на виплату і доставку основного розміру пенсії в розмірі 476,50 грн. у зв'язку із відсутністю факту страхового випадку.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі статтею 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обовязків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності" Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності" встановлено, що Фонд зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому, або особам, які перебували на його утриманні зокрема пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до пункту 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 року N 5-4/4, відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо його невідповідності змісту прав позивача з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 року N 5-4/4, органи Пенсійного фонду України щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Пенсійного фонду України в районах та містах обласного значення звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і управлінням виконавчої дирекції Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Зазначені акти після їх підписання надсилаються до вищестоящих органів Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України і після звірок та уточнень є підставою для здійснення розрахунків щодо відшкодування останнім здійснених органами Пенсійного фонду України витрат (пункти 6 та 7 Порядку).

Отже, за змістом наведених норм зазначені в позові акти звірки є предметом подальшого опрацювання вищестоящими органами сторін у цій справі.

У частині включення в акт щомісячної звірки відповідних сум Порядок підлягає застосуванню лише при відсутності спору між відповідними управлінням Пенсійного фонду України і відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, оскільки не врегульовує спірних відносин між фондами.

У випадку відсутності згоди щодо підписання актів звірки з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, спір вирішується в судовому порядку, шляхом пред'явлення позову про стягнення виплачених сум, а не шляхом пред'явлення вимог про визнання незаконними дій щодо неприйняття до відшкодування пенсії.

Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога щодо включення в акт звірки допомоги на поховання та витрат на виплату і доставку основного розміру пенсії є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 8 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

На виконання частини 8 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» 11 липня 2001 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 826 «Про затвердження Порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання».

Відповідно до пункту 2 цього Порядку, витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Абзацом 2 частини 9 сатті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлено, що причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Доказів на підтвердження причинного зв'язку смерті ОСОБА_1 з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я позивач не надав. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правові підстави для відшкодування понесених витрат на поховання ОСОБА_1 за рахунок відповідача відсутні.

Згідно з статтею 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.

Порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату визначається Інструкцією, затвердженою постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20 квітня 2011 року №10.

Пункт 4 вказаної Інструкції встановлює перелік документів, які повинна містити особова справа потерпілого від нещасного випадку на виробництві. Така справа повинна, зокрема, містити Акт про нещасний випадок за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок, а не професійне захворювання) або його нотаріально завірену копію, рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві (якщо було засідання суду з цього питання) або його нотаріально завірену копію. Якщо в особовій справі потерпілого або особи, яка одержує відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю годувальника, відсутні деякі документи, передбачені пунктом 4 цієї Інструкції, то така справа відділенням виконавчої дирекції Фонду не приймається до повного її укомплектування.

Порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату визначається Інструкцією, затвердженою постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20 квітня 2011 року №10.

Як видно з матеріалів справи, акта форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві або його завіреної копії управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Львові не передавало. В судовому порядку факт нещасного випадку на виробництві не встановлювався.

За таких обставин, підстави для відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії громадянину ОСОБА_2 в сумі 476,50 грн. відсутні.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року по справі № 813/8770/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді А.Р. Курилець

Д.М. Старунський