Справа № 818/797/15
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 р. Справа №818/797/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/797/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація"

до Сумської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" (далі позивач) звернулося до суду із позовом до Сумської митниці Державної фіскальної служби України (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 19.02.2015 року №805130000/2015/000005/1.

Свої вимоги мотивує тим, що під час митного оформлення товару (солодка оголена сухий цілий пресований корінь в кількості 2561,63кг), який ввозився на територію України, Товариство визначило його митну вартість за основним методом за ціною договору (контракту) та заявило цей показник у декларації митної вартості, до якої додало документи, що її підтверджують, згідно з переліком, встановленим положеннями Митного кодексу України. Вважає, що Митниця безпідставно не погодилася із заявленою декларантом митною вартістю товару і незаконно прийняла рішення про коригування митної вартості із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості (резервного). Звернув увагу на відсутність підстав для витребування у Товариства додаткових документів для підтвердження митної вартості товару (прайс-листа виробника товару, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціальними експертними організаціями) та не виявлення відповідачем розбіжностей в наданих документах. Наголосив на обовязку Митниці доводити наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, а також, на не проведенні нею процедури консультацій.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив (а.с.62-72,90-91), зазначивши, що дії Митниці є правомірними, а також те, що відповідальність за обґрунтування цін за зовнішньоекономічними контрактами покладається на суб'єктів підприємницької діяльності. Вважає, що вимога Митниці про надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості ґрунтується на законних підставах з огляду на те, що використані декларантом відомості не є обєктивними та достатньо підтвердженими документально. Зокрема, згідно з пунктом 3.2 контракту №UK-120115 від 12.01.2015 року відвантажений товар повинен супроводжуватися сертифікатом походження, проте в графі 44 митної декларації №805130000/2015/001666 про надання такого документу під час митного оформлення не вказано, у звязку з чим відповідач направив письмову вимогу підприємству про необхідність надання прайс-листа виробника товару, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціальними експертними організаціями, а також інформації біржових організацій про вартість товару або сировини. Крім того, товар за митною декларацією оплачувався платіжним дорученням в іноземній валюті №4 від 29.01.2015 року, де сума передоплати вказана як 157469дол. США та відсутні будь-які дані про оплату рахунку-фактури на суму 3586,28 дол. США. Отже, надані Товариством документи виявились недостатніми для визнання заявленої митної вартості товару за основним методом, а тому, Митницею законно та обґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товару. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, судом встановлено наступне.

12.01.2015 р. між Товариством «Сумифітофармаця» (Покупець) та компанією «Greenworld Business LLP» (Продавець) укладено контракт №UK-120115 (далі - контракт), за умовами якого Продавець зобовязується продати, а Покупець прийняти та оплатити лікувальну рослинну сировину відповідно до специфікацій (а.с.13-15).

Постачання товару здійснюється на умовах, визначених у специфікаціях до даного контракту. Загальна сума контракту складається із загальної суми всіх специфікацій до нього (розділ 2).

Оплата здійснюється шляхом, зазначеним в специфікаціях до даного контракту. Валюта сировини та валюта платежу встановлюються у специфікаціях до контракту (п.4.1, п.4.2).

Так, згідно зі специфікацією №1 до контракту предметом постачання є лікувальна рослинна сировина, в т.ч. і солодка оголена сухий цілий пресований корінь (Glycyrrhiza glabra dried whole pressed roots (licorice) в кількості 3000кг, ціною 1,4 дол.США, загальною вартістю 4200дол. США.(а.с.16-17).

Загальна сума цієї специфікації 157469дол. США, валюта сировини та валюта платежу дол. США. Умови постачання: CPT Суми, Україна відповідно до ІНКОТЕРМС 2010. Відвантаження автотранспортом. Сировина постачається на територію України.

Відвантажений товар повинен супроводжуватися наступними документами: сертифікат походження; фітосанітарний сертифікат; рахунок-фактура; транспортна накладна; пакувальний лист; сертифікат якості (пункт 3.2 контракту).

Судом встановлено, що на підставі зазначеного вище контракту Товариство імпортувало товар - солодка оголена сухий цілий пресований корінь в кількості 2561,63кг.

18.02.2015 р. з метою отримання товару на підставі контракту та його митного оформлення Товариство до Митниці подало митну декларацію №805130000/2015/001666 (далі - МД), в якій задекларувало товар (солодка оголена сухий цілий пресований корінь) та заявило його митну вартість за ціною контракту 1,4 дол. США за 1 кг на загальну суму 3586,28 дол. США. За офіційним курсом НБУ станом на 18.02.2015 року 1 долар США становив 26,3581300грн.(а.с.73-74).

На підтвердження митної вартості товару, разом із зазначеною вище МД до Митниці Товариство надало пакет документів, що перелічені у графі 44 МД та які необхідні для розмитнення товару.

18.02.2015 р. посадовою особою митного поста «Суми-центральний» направлено письмову вимогу декларанту про необхідність подання додаткових документів сертифікату походження товару та пакувального листа, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціальними експертними організаціями, а також інформації біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с.79,81).

Декларант сертифікату походження та висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціальними експертними організаціями не надав, про що свідчать його листи від 18/02 від 18.02.1015 року та №19/02 від 19.02.2015 року (а.с.80,82).

19.02.2015 р. Митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №805130000/2015/000005/1, в якому митну вартість товару на підставі наявних у Митниці відомостей та із застосуванням другорядного методу митної вартості резервного, скориговано до 2,2 дол. США за 1 кг. (а.с.83-84).

Підстави визначення митної вартості за другорядним методом зазначені у графі 33 вищезгаданого рішення, зокрема: "Основний метод не застосовувався тому, що використані декларантом відомості не є обєктивними та достатньо підтвердженими документально. В результаті здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару декларантом не надано прайс-листи виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Між декларантом і митним органом проведено консультацію. Другорядні методи визначення митною вартості: за ціною договору щодо ідентичних товарів (а) та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (б) не застосовувалися тому, що відсутня інформація по операціях з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, які продаються на експорт в Україну приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що і оцінювані товари. Другорядні методи визначення митної вартості: на основі віднімання вартості (в) та на основі додавання вартості (обчислена вартість) (г) не використовувались з причин відсутності необхідної інформації. Підстави для визначення митної вартості: цінова інформація щодо імпортних операцій ЄАІС Держмитслужби України: МД №805130000/2014/013452 від 30.10.2014 року.

19.02.2015 року Митниця оформила картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №805130000/2015/00005 (а.с.35), у якій Товариству повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів та подання нової ВМД із зазначенням митної вартості відповідно до наведеного вище рішення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правовідносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України (далі - МК), а також, положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 246 МК метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч.1 ст. 248 МК).

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (ч.1 ст. 257 МК).

Статями 49 та 50 МК встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Положеннями частин четвертої та пятої статті 58 МК визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із статтею 51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII та главою 8 цього Кодексу (ч.1 ст. 52 МК).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч.2 ст. 52 МК).

Згідно із частиною першою статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Положеннями частини другої статті 53 МК встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, з аналізу положень частин першої та другої статті 53 МК випливає, що МК містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Окрім цього, положеннями частини пятої статті 53 МК встановлено заборону вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Вищезазначене кореспондується з положеннями ч.3 ст.318 МК, якими встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. А також, відповідає пунктам 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур" (далі - Міжнародна конвенція), якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, вищенаведене узгоджується із закладеними у положеннях статті 8 МК принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частою першою статті 54 МК встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (ч.1 ст. 57 МК).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст. 57 МК).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст. 57 МК).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст. 57 МК).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МК (ч.2 ст. 54 МК).

Положеннями частини першої статті 58 МК встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні, б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно), в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні (ч.2 ст. 58 МК).

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК (ч.3 ст. 58 МК).

Положеннями частини четвертої статті 54 МК встановлено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 МК додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості (ч.5 ст. 54 МК).

Частиною шостою статті 54 МК встановлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та пятої статті 54, статті 58 МК надає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобовязаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також, відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору наведених у статті 58 МК.

Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що повязують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже, такі вади не дозволяють органу доходів і зборів здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, що необхідні для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи і для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або зясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині третій статті 53 МК.

Крім того, пунктами 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції встановлено стандартне правило: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; у випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Також, у листі Міністерства доходів і зборів України від 31.03.2014 №7420/7/99-99-24-02-04-17 "Щодо додержання законодавства України з питань визначення митної вартості" зазначено: "що МК визначений виключний перелік підстав для запиту додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. До таких підстав відповідно до частини третьої статті 53 МК віднесено: 1) наявність в документах, які підтверджують митну вартість товарів, розбіжностей; 2) наявність в документах, які підтверджують митну вартість товарів, ознак підробки; 3) відсутність в документах, які підтверджують митну вартість товарів, всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Додаткові документи відповідно до частини четвертої статті 53 МК запитуються органом доходів і зборів виключно у випадку наявності у останнього підстав вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Інших підстав для запиту додаткових документів законодавством України з питань державної митної справи не встановлено.

У випадку встановлення визначених законодавством підстав для запиту додаткових документів посадова особа органу доходів і зборів здійснює письмовий запит додаткових документів із зазначенням конкретних документів, які необхідно подати. При цьому необхідність надання окремих додаткових документів повинна визначатися посадовою особою виходячи з особливостей зовнішньоекономічної операції.

Рішення про коригування митної вартості товарів приймається органом доходів і зборів виключно у випадках, якщо встановлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість, в тому числі, невірно визначено митну вартість товарів.

Перелік таких випадків є виключний та визначений частиною шостою статті 54 МК".

Згідно з частиною третьої статі 54 МК, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 55 МК встановлено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Отже, право Митниці на витребування додаткових документів закон тісно повязує з наявністю розбіжностей чи ознак підробки у основних документах, які повинні доводитись митним органом при витребувані додаткових документів.

Під час митного оформлення товарів, за яким були прийнято оскаржуване рішення, Товариство надавало усі необхідні документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК, а саме:

- контракт № UK -120115 від 12.01.2015 року;

- специфікація №1 від 12.01.2015 року;

- рахунок-фактура (інвойс) №М8-2015;

- банківське платіжне доручення №4 від 29.01.2015 року.

Крім того, підприємством було подано: міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 12.02.2015 року; пакувальний лист б/н від 11.02.2015 року; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2730 від 12.02.2015 року; інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару №2730 від 12.02.2015 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 12.02.2015 року; декларацію про походження товару М8-2015 від 11.02.2015 року; сертифікат якості № UK-6 UА від 13.02.2015 року; копію митної декларації країни відправлення №15LV9338; комерційну пропозицію №5- UА-15 від 13.02.2015 року.

При цьому, із поданих позивачем документів, які містяться в матеріалах справи, не вбачається наявність розбіжностей або відсутність в них відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зокрема, в п.1.4 специфікації №1 до контракту №UK -120115 від 12.01.2015 року, яка є його невідємною частиною та дійсна протягом усього строку дії контракту, передбачена передоплата придбаного товару. Загальна сума даної специфікації складає 157469дол. США (а.с.17).

Вартість солодка оголеної сухий цілий пресований корінь (Glycyrrhiza glabra dried whole pressed roots (licorice) згідно з п.1.1 специфікації №1 становить 1,4 дол.США за 1 кг (а.с.16).

В комерційній пропозиції №5- UА-15 від 13.02.2015 року, а також в рахунку-фактурі (інвойсі) №М8-2015 ціна даного товару значиться як «1,4 дол.США за 1 кг» на умовах 100% передоплати (а.с.19-20,23).

З копії митної декларації №805130000/2015/001666 слідує, що ціна товару становить 3586,28 дол. США за товар (рослини, які використовуються в медицині, сушені: солодка оголеної сухий цілий пресований корінь (Glycyrrhiza glabra) вагою 2561,630кг.

Таким чином, згідно з поданою ТОВ «Сумифітофармація» митною декларацією ціна товару становила 1,4 дол. США за 1 кг (3586,28:2561,630), як і зазначено в поданих позивачем документах під час митного оформлення.

Варто зауважити, що в рішенні про коригування митної вартості товарів від 19.02.2015 року №805130000/2015/000005/1 (а.с.83-84) Митниця жодним чином не вказала на будь-які наявні розбіжності чи ознаки підробки в поданих документах, а лише витребувала додаткові документи. Відповідач не зазначив, які саме факти чи складові митної вартості потрібно підтвердити запитуваними документами, а також конкретні причини та підстави необхідності надання таких документів. А також, в оскаржуваному рішенні не вказано розбіжностей, які б стосувалися основного переліку документів для підтвердження митної вартості товарів, визначеного у частині другій статті 53 МК.

З приводу посилань представника відповідача те, що товар за митною декларацією оплачувався платіжним дорученням в іноземній валюті №4 від 29.01.2015 року на суму передоплати 157469дол. США, а не на суму 3586,28 дол. США, яка вказана у графі 42 декларації, суд відмічає, що в даному випадку передоплата здійснювалася відразу ж на всю суму специфікації №1 до контракту № UK -120115 від 12.01.2015 року, якою передбачалося постачання не тільки солодка оголеної сухий цілий пресований корінь, а й інших видів лікарської рослинної сировини. Тому твердження про не відповідність сплаченої ціни вартості товару, що підлягав митному оформленню, є необґрунтованими.

Більш того, з копії оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару не вбачається, що саме це стало підставою для його прийняття.

Відтак, суд вважає, що Митницею не доведено декларанту те, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Також, Митницею не надано доказів того, що документи, подані товариством для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Відносно відсутності висновку експертної організації щодо якісних характеристик товару, то за правилами частини третьої статті 53 МК такі документи надаються на письмову вимогу митниці виключно у випадку їх наявності в декларанта. При цьому, Митницею не доведено, що їх відсутність не дала змогу визначити митну вартість за основним методом.

Щодо визначення митної вартості товарів за другорядним методом, а саме, за резервним методом необхідно зазначити наступне.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена частиною другою статті 58 МК. Відповідно до вказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Суд вважає, що ненадання товариством всіх запитуваних Митницею документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування Митницею коригування митної вартості. Також, Митницею не надано доказів існування обмежень для визначення митної вартості задекларованих товарів за ціною договору, наведених у статті 58 МК.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Митницею неправомірно відмовлено Товариству у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначивши митну вартість за другорядним методом - резервним. А прийняте Митницею оскаржуване рішення містить загальні посилання та не розкриває фактів і відомостей, не деталізує конкретних обставин та підстав, які повинні міститись у рішеннях про коригування митної вартості, що вказує на його необґрунтованість та невідповідність вимогам частини другої статті 55 МК.

Положеннями частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Це покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Проте, Митницею не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження позиції щодо правомірності застосування норм митного законодавства, а відтак, не доведено суду правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із положеннями частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Товариством за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 182,70 грн.(а.с.3), доказів понесення інших судових витрат суду не надано. Тому, судові витрати щодо сплати судового збору в зазначеній сумі підлягають присудженню на користь Товариства.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" до Сумської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 19.02.2015 року №805130000/2015/000005/1 про коригування митної вартості товарів, заявленої в митній декларації від 18.02.2015 року №805130000/2015/001666.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" (40035, м. Суми, вул. Заливна,11, пов.1, ідентифікаційний код 31397624) судовий збір в сумі 182грн.70коп. (сто вісімдесят дві грн. сімдесят коп.)

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 03.06.2015 року.

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова