Справа № 1744/11/2170
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2011-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2011 р. Справа № 2-а-1744/11/2170

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення допомоги по безробіттю,

встановив:

ОСОБА_1 районний центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача 2990,72 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач перебував на обліку у ОСОБА_1 районному центрі зайнятості та йому надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 01.10.07 по 30.10.07 роки та з 10.12.08 по 19.06.09 роки. За результатами перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення складено акти № 7,8 від 25.01.2011р., якими встановлено, що відповідач в періоди перебування на обліку у центрі зайнятості як безробітний весь час був зареєстрований як фізична особа підприємець. У звязку з чим відшкодуванню підлягає сума отриманої допомоги з дня надання статусу безробітного, яка складає 2990,72 грн.

Позивач заявив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що дійсно був зареєстрований як фізична особа підприємець, але підприємницькою діяльністю не займався, та доходів не отримував. На підставі чого просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив: відповідно до Положення про ОСОБА_1 районний центр зайнятості, затвердженого директором обласного центру зайнятості від 01.01.01 року, ОСОБА_1 районний центр зайнятості є місцевим органом виконавчої влади та робочим органом виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, підпорядковується Херсонському обласному центру зайнятості.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України Про зайнятість населення, для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України (вищим органом виконавчої влади), створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено: 01.10.07 року до ОСОБА_1 районного центру зайнятості звернулася з заявою ОСОБА_2 про надання статусу безробітного, в якій зокрема зазначив, що не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності. На підставі наказу № НТ071001 ОСОБА_1 районним центром зайнятості відповідачу було надано статус безробітного та призначено і розпочато виплату допомоги по безробіттю з 01.10.07 року. Згідно наказу від 01.11.07 року № НТ071101 ОСОБА_2, знято з обліку і виплата допомоги по безробіттю припинена з 30.10.07 року, у звязку з працевлаштуванням безробітного;

10.12.08 року до ОСОБА_1 районного центру зайнятості повторно звернувся з заявою ОСОБА_2 про надання статусу безробітного, в якій зокрема зазначив, що не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності. На підставі наказу № НТ081210 ОСОБА_1 районним центром зайнятості відповідачу було надано статус безробітного та призначено і розпочато виплату допомоги по безробіттю з 10.12.08 року.

Згідно наказу від 19.06.09 року № НТ090619 ОСОБА_2, знято з обліку і виплата допомоги по безробіттю припинена, у звязку з працевлаштуванням відповідача;

Відповідно до актів перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення № 7,8 від 25.01.11р., встановлено, що ОСОБА_2, зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності з 21.03.05р. по 26.10.10 р. (довідка з ЄДР від 28.10.10 року) та водночас перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний.

25.01.11 року директором ОСОБА_1 районного центру зайнятості прийнято наказ № 20, щодо повернення коштів наданих ОСОБА_2, в сумі 2990,72 грн. ОСОБА_1 районного центру зайнятості було запропоновано відповідачу добровільно повернути кошти, даний лист відповідач отримав 29.01.11 року, але суму боргу не сплатив.

Згідно п. 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 219 від 14.02.2007 року, зняття з обліку громадян, зареєстрованих державною службою зайнятості як таких, що шукають роботу, і безробітних відбувається з дня виявлення факту подання недостовірних даних, що мав місце під час одержання допомоги по безробіттю.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про зайнятість населення, зайнятість - це діяльність громадян, повязана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що, як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі. Статтею 2 цього ж Закону встановлено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

У п.1 ст.1 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття зазначено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідач перебуваючи на обліку в центрі зайнятості порушив вимоги ч. 2 ст. 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття- не надав до центру зайнятості відомості про відношення до зайнятого населення, а саме про наявність статусу субєкта підприємницької діяльності. Згідно з п. 2 ст. 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття- особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до абзацу 2 пп. 1 п. 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 219 від 14.02.2007 року громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня працевлаштування, в тому числі на сезонні або загальнодержавні оплачувані громадські роботи, державної реєстрації фізичної особи - підприємця, укладення цивільно-правового договору, предметом якого є діяльність, спрямована на виконання власними силами робіт, надання послуг.

Відповідач був попереджений, що в разі отримання допомоги по безробіттю незаконним шляхом (отримання заробітку, доходу, пенсії, проходження очного курсу навчання в навчальному закладу; приховування факту працевлаштування та в інших випадках) і відмови від добровільного повернення службі зайнятості суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю цю суму буде стягнено в судовому порядку.

Згідно ч.3 ст.36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що доказів погашення відповідачем зазначеної суми станом на день розгляду цього спору не надав, суд встановив, що заборгованість ОСОБА_2, перед ОСОБА_1 районним центром зайнятості складає 2990,72 грн.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 17,18,19, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (01.01.1959 р/н., ідентифікаційних номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 районного центру зайнятості на р/р0443, банк ГУДКУ в Херсонській області, МФО 852010, код 22737899, заборгованість в сумі 2990 (дві тисячі девятсот девяносто) грн. 72 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 10.2.3