Справа № 815/679/15
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/679/15

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді -Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом Південного наукового центру Національної академії наук України і Міносвіти і науки України до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Інспекції ДАБК в Одеській області № 150 «СК» від 16.10.2014 року «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт та декларації про початок виконання будівельних робіт», зобов'язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області поновити реєстрацію декларації від 24.12.2012 року № ОД 3 про початок виконання будівельних робіт з будівництва 12-ти поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями офісів та підземною автостоянкою та декларації від 25.03.2013 року № ОД 34 про початок виконання підготовчих робіт з будівництва прибудови адміністративних приміщень за адресою: м. Одеса, пров. Удільний, 6. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем було протиправно застосовано ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та аналогічні положення п. 14 Порядку виконання підготовчих робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 та п. 14 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466; оскаржуваний наказ прийнято з порушенням Конституції та законів України, з перевищенням повноважень, а також необґрунтовано та упереджено, а отже він є протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 16.10.2014 року № 150 «СК» «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт та декларації про початок виконання будівельних робіт». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції не було в повному обсязі досліджено всі обставини, які мають значення для вирішення справи, надано невірну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.12.2012 року позивачем подана та оформлена у відповідності до вимог чинного законодавства декларація про початок будівельних робіт з будівництва 12-ти поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями офісів та підземною автостоянкою за адресою: м. Одеса, пров. Удільний, 6, яка була перевірена Інспекцією ДАБК в Одеській області та зареєстрована за № ОД 3 (а.с. 22-24).

25.03.2013 року позивачем подана та оформлена у відповідності до вимог діючого законодавства декларація про початок виконання підготовчих робіт з будівництва прибудови адміністративних приміщень за адресою: м. Одеса, пров. Удільний, 6, яка була перевірена Інспекцією ДАБК в Одеській області та зареєстрована за № ОД 34 (а.с. 25-26).

16 травня 2014 року головою Комісії з ліквідації, заступником начальника Інспекції ДАБК в Одеській області видано наказ № 150 «СК» «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт та декларації про початок виконання будівельних робіт», відповідно до якого скасовано реєстрацію декларації від 24.12.2012 року № ОД 3 про початок будівельних робіт з будівництва 12-ти поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями офісів та підземною автостоянкою за адресою: м. Одеса, пров. Удільний, 6, замовник - Південний науковий центр НАН України та МОН України (код ЄДРПОУ - 01209765); скасовано реєстрацію декларації від 25.03.2013 року №ОД 34 про початок виконання підготовчих робіт з будівництва прибудови адміністративних приміщень за адресою: м. Одеса, пров. Удільний, 6, замовник - Південний науковий центр НАН України та МОН України (код ЄДРПОУ - 01209765) (а.с. 27-28).

Вважаючи наказ Інспекції ДАБК в Одеській області № 150 «СК» від 16.10.2014 року «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт та декларації про початок виконання будівельних робіт» протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області № 150 «СК» від 16.10.2014 року «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт та декларації про початок виконання будівельних робіт» винесений необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення не у межах повноважень, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, у зв'язку з чим вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту і достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання підготовчих робіт, та виконання підготовчих робіт з порушенням вимог, визначених у цій статті.

Згідно до ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Як встановлено ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.12.2012 року позивачем подана та оформлена у відповідності до вимог чинного законодавства декларація про початок будівельних робіт з будівництва 12-ти поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями офісів та підземною автостоянкою за адресою: м. Одеса, пров. Удільний, 6, яка була перевірена Інспекцією ДАБК в Одеській області та зареєстрована за № ОД 3 (а.с. 22-24).

25.03.2013 року позивачем подана та оформлена у відповідності до вимог діючого законодавства декларація про початок виконання підготовчих робіт з будівництва прибудови адміністративних приміщень за адресою: м. Одеса, пров. Удільний, 6, яка була перевірена Інспекцією ДАБК в Одеській області та зареєстрована за № ОД 34 (а.с. 25-26).

Спірним наказом голови Комісії з ліквідації, заступником начальника Інспекції ДАБК в Одеській області видано наказ № 150 «СК» «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт та декларації про початок виконання будівельних робіт» від 16.05.2014 року вищезазначені декларації були скасовані.

Як вбачається з наказу, підставою для скасування вищезазначених декларацій слугувало те, що у декларації від 24.12.2012 року № ОД 3 про початок виконання будівельних робіт було виявлено недостовірні дані, що є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, а саме зазначено, що будівництво здійснюється на підставі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки Управління архітектури та містобудування ОМР № 1443/04 від 13.12.2004 року, а відповідно до листа цього управління від 10.12.2014 року № 01-11/1846, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за вказаною адресою не видавалися.

З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2003 року начальником Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради Глазиріним В.П. було затверджено Архітектурно-планувальне завдання (АПЗ) №393 на проектування об'єкта архітектури для нового будівництва 12-ти поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями офісів та підземною автостоянкою за адресою: м. Одеса, пров. Удільний, 6 (а.с. 31-35).

20.08.2004 року позивачем отримано дозвіл на виконання будівельних робіт № 533/04, а саме з виконання будівельних робіт з будівництва 12-ти поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями офісів та підземною автостоянкою (а.с. 47).

Згідно до висновку Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №1443/04 по містобудівному обґрунтуванню розміщення дванадцятиповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями офісів та підземною автостоянкою по пров. Удільному, 6 та бізнес-центра на Канатній дорозі за вих. №5526 від 13.12.2004 року, було погоджене містобудівне обґрунтування для затвердження та подальшого проектування у встановленому порядку (а.с. 36-39).

В подальшому позивачем було отримано Комплексний експертний висновок № 103 (позитивний) по коректуванню проекту 12-ти поверхового житлового будинку із вбудованими припиненнями офісів та підземною автостоянкою по Удільному провулку, 6 в м. Одесі, який було складено Одеською обласною службою Укрінвестекспертизи за вих. № 103 від 14.10.2005 року (а.с. 40-26).

Поняття «архітектурно-планувальні завдання» містилося в абзаці 7 ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції, що була чинна на момент затвердження АПЗ №393 від 10.12.2003 року), відповідно до якого архітектурно- планувальні завдання - документ, який містить комплекс містобудівних та архітектурних вимог і особливих умов проектування і будівництва об'єкта архітектури, що випливають з положень затвердженої містобудівної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, відповідних рішень органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування, включаючи вимоги і умови щодо охорони пам'яток історії та культури, довкілля, законних прав і інтересів громадян та юридичних осіб при розташуванні об'єкта архітектури на конкретній земельній ділянці.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції від 01.08.2006 року) розроблення проектів об'єктів архітектури та перед проектні роботи здійснюються на підставі вихідних даних на проектування, до яких належать: архітектурно-планувальне завдання; завдання на проектування; технічні умови щодо інженерного забезпечення об'єкта архітектури.

Отже, архітектурно-планувальне завдання входило до складу вихідних даних на проектування.

Пунктом 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» від 16.09.2008 року № 509-VІ було внесено зміни у Закон України «Про архітектурну діяльність», якими поняття «архітектурно-планувальне завдання» було замінено на поняття «вихідні дані». Зокрема, абзац 7 статті 1 викладено в такій редакції: «містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс містобудівних і архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів містобудування, встановлені законодавством та затвердженою містобудівною документацією»; в абзаці 8 статті 1, частині 1 статті 15, абзаці 3 статті 22, абзацах 3 та 4 статті 23 слова «архітектурно-планувальне завдання» в усіх відмінках і числах замінено словами «містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки» у відповідному відмінку і числі; статтю 5 викладено в новій редакції, згідно якої до вихідних даних на проектування віднесено містобудівні умови і обмеження забудови відповідної земельної ділянки; технічні умови щодо інженерного забезпечення об'єкта архітектури; завдання на проектування об'єкта архітектури.

Отже, поняття «містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки» фактично замінило поняття «архітектурно-планувальне завдання».

Згідно до абз. 2 ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року містобудівні умови та обмеження є основними складовими вихідних даних.

Відповідно до п.1 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» від 16.09.2008 року цей Закон набирає чинності з дня його опублікування, крім: підпунктів 2, 4 пункту 4, абзаців третього та четвертого підпункту 1 та підпункту 2 пункту 7, підпунктів 1 - 4 та абзацу п'ятого підпункту 6 пункту 9, абзаців сьомого та восьмого підпункту 2, підпунктів 5, 10, 11, 13, 16, 17, 20 пункту 10 розділу І цього Закону, які набирають чинності через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом. Дозвіл на будівництво об'єкта містобудування, вихідні дані (архітектурно-планувальне завдання та технічні умови щодо інженерного забезпечення) та дозвіл на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності підпунктів, вказаних у першому реченні цього пункту, зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а щодо об'єктів містобудування, будівництво яких розпочато, - до завершення їх будівництва.

Судом встановлено, що позивач розпочав будівництво до прийняття вищевказаного Закону, що підтверджується дозволом на виконання будівельних робіт №533 від 20.08.2004 року.

17.02.2011року було прийнято Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VІ, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Цей Закон набрав чинності з дати його опублікування, тобто з 12.03.2011 року.

Відповідно до п. 5 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вихідні дані для проектування, експертні висновки до проектно-кошторисної документації на будівництво об'єктів, експертні висновки до проектів містобудівної документації, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а щодо об'єктів містобудування, будівництво яких розпочато, - до завершення їх будівництва.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у декларації від 24.12.2012 року №ОД 3 про початок виконання будівельних робіт було зазначено достовірні дані, а тому, відсутні жодні підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом, оскільки вихідні дані (АПЗ №393 від 10.12.2003 року) продовжували діяти на час реєстрації цієї декларації.

Форма декларації про початок виконання підготовчих робіт затверджена у додатку №2 Порядку виконання підготовчих робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 та не містить у собі вимог щодо зазначення у ній найменування органу, який видав містобудівні умови та обмеження, їх реєстраційний номер та дату видачі.

Відтак, посилання у спірному наказі на відсутність містобудівних умов та обмежень є безпідставним та необґрунтованим.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що наразі відсутні визначені законом підстави для визнання спірного будівництва самочинним.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що у позивача було право виконувати будівельні роботи відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт, зареєстрованих відповідачем декларацій про початок виконання будівельних робіт та початок виконання підготовчих робіт, а тому вважати спірний об'єкт самочинним будівництвом у Інспекції ДАБК не було жодних правових підстав.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при винесенні наказу № 150 «СК» від 16.10.2014 року «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт та декларації про початок виконання будівельних робіт» діяв в супереч законодавчо встановленим приписам, а тому вимоги позивача про визнання його протиправним та скасування підлягають задоволенню. Разом з тим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову позивачу у задоволенні вимог щодо зобов'язання Департаменту Інспекції ДАБК в Одеській області поновити реєстрацію вищезазначених декларацій, оскільки задоволення вимог позивача шляхом визнання протиправним та скасування наказу № 150 «СК» від 16.10.2014 року, яким, зокрема, скасовано реєстрацію вказаних декларацій про початок виконання підготовчих робіт та про початок виконання будівельних робіт, повністю відновлює порушені права позивача, з огляду на те, що наслідком скасування спірного наказу - є чинність реєстрації декларацій від 24.12.2012 року № ОД 3 про початок виконання будівельних робіт з будівництва 12-ти поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями офісів та підземною автостоянкою та від 25.03.2013 року № ОД 34 про початок виконання підготовчих робіт з будівництва прибудови адміністративних приміщень за адресою: м. Одеса, пров. Удільний, 6.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст рішення виготовлено 13.07.2015 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик