Справа № 814/1088/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/1088/13-а

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Зіньковський О. А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Тропанець О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Траконта» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на хибність висновків податкового органу, викладених в акті перевірки, щодо встановлення ознак нікчемності правочинів з придбання товарів (робіт, послуг) у контрагентів ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв», ПП ВКФ «Універсал-Центр», ТОВ «ПВК Лоджистік», ТОВ «Тетрабудсервіс», ПП «Мгновение Юг», просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби від 28 грудня 2012 року №, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Траконта» збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 331 675 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 60 464 грн.

Позов обґрунтовував тим, що на вимогу податкового органу товариством надано первинні документи, які свідчать про товарність укладених угод з підприємствами-контрагентами, однак при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем їх не враховано. Висновки перевіряючих про недійсність угод зроблено з перевищенням повноважень, так як визнання правочинів недійсними можливо тільки в судовому порядку.

За наслідками розгляду адміністративного позову Миколаївським окружним адміністративним судом 03 квітня 2013 року ухвалено постанову про задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Траконта».

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби від 28 грудня 2012 року №.

Приймаючи означене рішення Миколаївський окружний адміністративний суд виходив з того, що господарські правовідносини позивача та його безпосередніх контрагентів були реальними, товарними, направленими на досягнення економічного ефекту та на отримання прибутку, а органи податкової служби не наділені повноваженнями за власною ініціативою визнавати нікчемними (недійсними) господарські угоди між двома суб'єктами господарювання. На підтвердження реальності (товарності) здійснення господарських операцій у періоді, що перевірявся, позивачем було надано суду копії відповідних первинних документів, зауважень щодо достатності та правильності оформлення яких акт перевірки не містить. Суд не взяв до уваги посилання відповідача на копії актів інших ДПІ про неможливість проведення документальних перевірок контрагентів позивача, зазначивши, що такими актами не доведено порушення безпосередньо позивачем норм податкового законодавства.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняте нове, яким позов ТОВ «Траконта» залишити без задоволення. В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні справи суд обмежився лише дослідженням наданих позивачем податкових накладних, не надавши, при цьому, належної оцінки доводам ДПІ щодо неможливості вчинення господарських операцій контрагентами позивача.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби №1342 від 26.11.2012р., відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, у період з 27.11.2012р. по 05.12.2012р. державним податковим ревізором-інспектором відповідача було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Траконта» з питань правомірності формування податкового кредиту та податкових зобов'язань, валових доходів та валових витрат по взаємовідносинах з ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв», ПП ВКФ «Універсал-Центр», ТОВ «ПВК Лоджистік», ТОВ «Тетрабудсервіс», ПП «Мгновение Юг» за період з 01.10.2009р. по 30.09.2012р., за результатами якої складено акт перевірки №3744/221-100/23618895 від 12.12.2012р.

У висновках акту перевірки, серед іншого, вказується на порушення позивачем п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 331675 грн.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що згідно податкової звітності та наданих до перевірки бухгалтерських та перинних документів ТОВ «Траконта» відображені операції з постачальниками товарів (робіт, послуг) ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв», ПП ВКФ «Універсал-Центр», ТОВ «ПВК Лоджистік», ТОВ «Тетрабудсервіс», ПП «Мгновение Юг». В результаті порушення вказаними контрагентами приписів господарського та цивільного законодавства, правочини, вчинені зазначеними контрагентами на постачання товарів (послуг) на адресу ТОВ «Траконта», за висновками податкового органу, мають протиправний характер та є недійсними.

28 грудня 2012 року, на підставі акту перевірки №3744/221-100/23618895 від 12.12.2012р., ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби прийняла податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшила суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 392 139 грн. (в т.ч. за основним платежем - 331 675 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 60464 грн.).

Задовольняючи позов ТОВ «Траконта» про скасування вказаного податкового повідомлення-рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявність порушень, зафіксованих актом перевірки №3744/221-100/23618895 від 12.12.2012р., а тому визначення на підставі такого акту грошових зобов'язань до сплати товариству є безпідставним. Колегія суддів погоджується з таким висновком Миколаївського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 вказаного Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку;

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках певні обов'язкові реквізити. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п.201.6 ст.201 ПКУ). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення витрат до валових виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов'язкові реквізити.

Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню підлягає факт реальності надання послуг із з'ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб'єктності сторін господарського договору, можливості реального надання послуг тощо.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

З матеріалів справи вбачається, що основним видом діяльності ТОВ «Траконта» у перевіряємий період було монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування. Для здійснення вказаного виду діяльності ТОВ «Траконта» залучало інших суб'єктів господарювання.

Так, у перевіряємий період між ТОВ «Траконта» (Замовник) та ПП «Мгновение Юг» (Виконавець) було укладено договори підряду №03 від 19.01.2010р., №62 від 01.12.2010р., №58 від 01.11.2010р., №43 від 14.09.2010р., №25 від 01.06.2010р., за умовами яких Замовник доручає, а Виконавець бере на себе обов'язок виконання монтажних робіт обладнання, трубопроводів, виготовлення та монтаж вентиляційних систем.

Вказані договори підписані директорами підприємств, які мали повноваження на укладення угод, їх підписи завірені відповідними печатками сторін.

ПП «Мгновение Юг» має ліцензію на здійснення будівельної діяльності серії АВ №327644, видану 04.09.2007р. Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації.

В підтвердження виконання умов зазначених договорів в матеріалах справи містяться оформлені належним чином податкові накладні, рахунки-фактури, акти прийому-здачі виконаних робіт, акти виконаних робіт. Розрахунки між суб'єктами господарювання проводилися у безготівковій формі з банківського рахунку ТОВ «Траконта» на банківський рахунок ПП «Мгновение Юг». Відповідно до журналів-ордерів та відомостей по рахунках 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 371 «Розрахунки з дебіторами» та банківських виписок ТОВ «Траконта» перераховано коштів за договорами підряду №03 від 19.01.2010р., №62 від 01.12.2010р., №58 від 01.11.2010р., №43 від 14.09.2010р., №25 від 01.06.2010р. 1201138,86 грн. Станом на час проведення перевірки кредиторська заборгованість між ТОВ «Траконта» та ПП «Мгновение Юг» складала 98343,13 грн.

05 вересня 2011 року між ТОВ «Траконта» (Покупець) та ТОВ «ПВК Лоджистік» (Продавець) було укладено договір поставки №56/1, за умовами якого Продавець зобов'язаний укомплектувати по заявці Покупця замовлення і передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язаний прийняти його та оплатити його відповідно до виставлених рахунків-фактур.

Вказаний договір підписаний директорами підприємств, які мали повноваження на укладення угод, їх підписи завірені відповідними печатками сторін.

В підтвердження виконання умов зазначеного договору в матеріалах справи містяться оформлені належним чином податкові накладні й видаткові накладні на поставку конденсаторів високовольтних, кабелів високовольтних, електродів, сталі листової, труб сталевих тощо. Розрахунки між суб'єктами господарювання проводилися у безготівковій формі з банківського рахунку ТОВ «Траконта» на банківський рахунок ТОВ «ПВК Лоджистік». Відповідно до журналів-ордерів та відомостей по рахунках 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 311 «Поточні рахунки в національній валюті» та банківських виписок ТОВ «Траконта» перераховано коштів за договором поставки №56/1 від 05.09.2011р. за вересень-жовтень 2011 року 124748,26 грн. Станом на час проведення перевірки кредиторська заборгованість між ТОВ «Траконта» та ТОВ «ПВК Лоджистік» складала 2146,99 грн.

Придбаний у ТОВ «ПВК Лоджистік» товар в подальшому ТОВ «Траконта» реалізовано ТОВ «Харцизький машинобудівельний завод» та ТОВ «НВП «Мітек», в підтвердження чого надано позивачем копії видаткових накладних.

03 жовтня 2011 року між ТОВ «Траконта» (Замовник) та ТОВ «Тетрабудсервіс» було укладено договір підряду №62/1, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання монтажних робіт та ремонт обладнання, трубопроводів, виготовлення та монтаж вентиляційних систем. Вартість робіт по договору складається із загальної вартості робіт. Договірна ціна є динамічною.

Вказаний договір підписаний директорами підприємств, які мали повноваження на укладення угод, їх підписи завірені відповідними печатками сторін.

ТОВ «Тетрабудсервіс» має ліцензію на здійснення діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури серії АГ №575118, видану 22.03.2011р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві, строком дії з 22.03.2011р. по 22.03.2014р.

В підтвердження виконання умов зазначеного договору в матеріалах справи містяться оформлені належним чином податкові накладні, рахунки-фактури, акти прийому-здачі виконаних робіт, акти виконаних робіт. Розрахунки між суб'єктами господарювання проводилися у безготівковій формі з банківського рахунку ТОВ «Траконта» на банківський рахунок ТОВ «Тетрабудсервіс». Відповідно до журналів-ордерів та відомостей по рахунках 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 311 «Поточні рахунки в національній валюті» та банківських виписок ТОВ «Траконта» перераховано коштів за договором підряду №62/1 від 03.10.2011р. 34783,73 грн. згідно платіжного доручення №1408 від 31.10.2011р. Заборгованість ТОВ «Траконта» перед ТОВ «Тетрабудсервіс» відсутня.

02 квітня 2012 року між ТОВ «Траконта» (Замовник) та ПП ВКФ «Універсал-Центр» (Підрядник) було укладено договір підряду №21, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати монтажні, ремонтні, пуско- та режимно-налагоджувальні випробовування газового котельного обладнання, трубопроводів, газопроводів та ін., виготовлення, монтаж та паспортизація вентиляційних систем.

Вказаний договір підписаний директорами підприємств, які мали повноваження на укладення угод, їх підписи завірені відповідними печатками сторін.

В підтвердження виконання умов зазначеного договору в матеріалах справи містяться оформлені належним чином податкові накладні, рахунки-фактури, акти прийому-здачі виконаних робіт. Розрахунки між суб'єктами господарювання проводилися у безготівковій формі з банківського рахунку ТОВ «Траконта» на банківський рахунок ПП ВКФ «Універсал-Центр». Відповідно до журналів-ордерів та відомостей по рахунках 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 311 «Поточні рахунки в національній валюті» та банківських виписок ТОВ «Траконта» перераховано коштів за договором підряду №21 від 02.04.2012р. 268810 грн. Заборгованість ТОВ «Траконта» перед ПП ВКФ «Універсал-Центр» відсутня.

Також, в перевіряємому періоді до складу валових витрат ТОВ «Траконта» віднесено суми витрат по господарських операціях з ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» згідно податкової накладної №003508 від 05.08.2010р. (щодо поставки костюму зварювальника у кількості 3 штуки та рукавиць брезентових у кількості 10 пар.) та рахунку-фактури №ВС-0000130 від 03.08.2010р.

Розрахунки між суб'єктами господарювання проводилися у безготівковій формі з банківського рахунку ТОВ «Траконта» на банківський рахунок ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв». Відповідно до журналів-ордерів та відомостей по рахунках 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 371 «Розрахунки з дебіторами» та банківських виписок ТОВ «Траконта» перераховано коштів ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» 514,80 грн. згідно платіжного доручення №812 від 05.08.2010р. Заборгованість ТОВ «Траконта» перед ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» відсутня.

В акті перевірки відсутні відомості щодо того, що на момент проведення перевірки позивачем не надано до перевірки податкові накладні, або податкові накладні оформлені із порушеннями ст.201 Податкового кодексу України чи ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Слід зазначити, що жодних зауважень з приводу наданих позивачем доказів та первинних документів на обґрунтування відсутності факту виконання позивачем умов господарських договорів з контрагентами відповідач ні до суду першої, а ні до суду апеляційної інстанцій не надав.

ТОВ «Траконта» доведено, що при укладенні договорів воно переконалося у тому, що підприємства-контрагенти ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв», ПП ВКФ «Універсал-Центр», ТОВ «ПВК Лоджистік», ТОВ «Тетрабудсервіс», ПП «Мгновение Юг» були зареєстровані у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, а також зареєстровані як платники податку на додану вартість і мали право на видачу податкових накладних.

Позивачем, також, доведено, що зазначені вище договори не були ані удаваними, ані фіктивними, мають економічний ефект, що підтверджується первинними документами податкового та бухгалтерського обліку. В матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані докази та факти, які свідчили б про те, що зміст договорів не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів. Зазначені договори спрямовані на реальне настання наслідків, обумовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідає положенням цивільного, господарського і податкового законодавства. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наявність як у позивача, так і у суб'єктів господарювання, з яким позивач мав господарські відносини, реальної ділової мети, пов'язаної зі здійсненням зазначених господарських операцій і отриманням прибутку (доходу).

Ані актом перевірки, ані іншими матеріалами справи не встановлено жодного фактичного порушення саме позивачем вимог законодавства, яким регламентується порядок формування валових витрат.

Висновки ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби щодо встановлених порушень з боку ТОВ «Траконта» базуються лише на висновках актів:

- щодо ПП «Мгновение Юг»: актах ДПІ у Миколаївському районі м.Миколаєва Миколаївської області від 24.05.2011р. «Про результати документальної невиїзної перевірки ПП «Мгновение Юг» з питань формування податкового кредиту та податкових зобов'язань по ПДВ за рахунок взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Гелій Групп» за період грудень 2010 року», від 20.06.2011р. «Про неможливість проведення документальної перевірки ПП «Мгновение Юг» з питання взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Росттон» та достовірність визначення показників декларації з податку на додану вартість за квітень 2010 року», від 20.06.2011р. «Про неможливість проведення документальної перевірки ПП «Мгновение Юг» з питання взаємовідносин з контрагентом ТОВ «КС1Л-11» та достовірність визначення показників декларації з податку на додану вартість за період січень-лютий 2011 року», а також актах про неможливість проведення зустрічних звірок ПП «Мгновение Юг» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків ТОВ «ТД «Азовкабель-Юг», ПП «Є.В.А.-Партнер», ПП «ВІЛЛІЯ ЕКСПОТРЕЙД»;

- щодо ТОВ «ПВК Лоджистік»: актах ДПІ у Миколаївському районі м.Миколаєва Миколаївської області від 02.11.2012р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ПВК Лоджистік» щодо підтвердження господарських відносин із платником податків контрагентом - ТОВ «Медиакартель» та контрагентами-покупцями за період жовтень 2011 року», від 21.11.2011р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ПВК Лоджистік» щодо підтвердження господарських відносин із платником податків контрагентом - ТОВ «Колокол Україна» та контрагентами-покупцями за період вересень 2011 року», від 27.12.2011р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ПВК Лоджистік» щодо підтвердження господарських відносин із платником податків контрагентами ТОВ «НВО-Житомирбудпроект» та ТОВ «Вакус-Естейт» за жовтень 2011 року та контрагентами-покупцями за період серпень, жовтень 2011 року»;

- щодо ТОВ «Тетрабудсервіс»: акті ДПІ у Печерському районі м.Києва від 07.03.2012р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Тетрабудсервіс» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.08.2011р. по 31.01.2012р.»

- щодо ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв»: акті ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва Миколаївської області ДПС від 02.12.2011р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв» з питань правомірності формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «ДЕ-ЛОНГА» за період з 01.01.2010р. по 31.12.2010р.»

- щодо ПП ВКФ «Універсал-Центр»: актах ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва Миколаївської області ДПС від 25.10.2012р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП ВКФ «Універсал-Центр» з питань взаємовідносин з ТОВ «МІГ» за серпень 2012 року», від 02.11.2012р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП ВКФ «Універсал-Центр» з питань взаємовідносин з ПП «Робота-Плюс» за період з 01.06.2012р. по 30.06.2012р.», від 06.08.2012р. про неможливість проведення зустрічної звірки ПП ВКФ «Універсал-Центр» з питань взаємовідносин з ТОВ «ДЕ-ЛОНГА» за березень 2010 року, ПП «Мгновение Юг» за лютий 2011 року, ТОВ Фірма «АВАНТЕХТРАНС» за лютий-березень 2011 року та інших.

Тобто, в даному випадку податковий орган обмежився посиланням на акти перевірок та акти про неможливість проведення зустрічних звірок інших податкових інспекцій інших контрагентів та без самостійного дослідження господарських операцій позивача з його безпосередніми контрагентами дійшов висновку про безтоварність укладених правочинів, залишивши поза увагою первинну документацію.

Колегія суддів вважає, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. У разі, якщо контрагент позивача не виконав свого зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Відповідачем не наведено доводів та не подано доказів, які безспірно б підтверджували недобросовісність саме позивача, як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності свого контрагентів (контрагентів контрагентів).

При цьому, слід зазначити, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Сам по собі факт порушення кримінальних справ за фактом створення суб'єкта підприємницької діяльності ПП «Мгновение Юг» з метою прикриття незаконної діяльності за ч.2 ст.205 КК України (постанова ст.слідчого СВ ПМ ДПА у Миколаївській області від 18.10.2011р.) та за фактом фіктивного підприємництва шляхом створення (придбання) невстановленими слідством особами ТОВ «Тетрабудсервіс» з метою прикриття незаконної діяльності за ч.2 ст.205 КК України (постанова ст.слідчого з ОВС СУ ДПС у м.Києві від 02.03.2012р.) не є підставою для висновків про нікчемність укладених договорів з ТОВ «Траконта», оскільки факти вчинення злочину, в тому числі у вигляді фіктивного підприємництва та ухилення від сплати податків, можуть встановлюватись виключно відповідним рішенням суду. Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва не надано вироку суду, яким би було встановлено, що ТОВ «Тетрабудсервіс» чи ПП «Мгновение Юг» зареєстровані в державних органах влади з метою прикриття незаконної діяльності, а не з метою здійснення господарської діяльності, передбаченої чинним законодавством України; що між позивачем і вказаними юридичними особами укладались фіктивні господарські угоди, в тому числі з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо, підроблялись первинні документи або що послуги від вказаних контрагентів позивачу фактично не надавались.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюванний правочин).

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочини, якщо його недійсність установлено законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання судом такого правочину недійсним не вимагається. Нікчемний правочин є недійсним на підставі закону, а тому також не створює інших наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами; правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

Оскільки встановлено, що договори з контрагентами ТОВ «Траконта» укладено у письмовій формі, виконання вказаних договорів підтверджується первинними документами, тому суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що сторони договорів діяли виключно для досягнення економічних результатів та з метою отримання прибутків у відповідності до ст.3 ГК України. Укладені договори відповідають вимогам ст.203 ЦК України, не порушують публічний порядок, не спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, недійсність таких договорів прямо законом не встановлена, а також такі договори судом недійсними не визнавалися, а отже є чинними.

Колегія суддів вважає, що факт порушення контрагентами може мати податкові наслідки для платника, лише якщо податкова служба доведе, що платник діяв без достатньої обачливості і обережності, та йому мало бути відомо про порушення контрагентів, або його діяльність спрямована на отримання податкової вигоди при операціях переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань. Таким чином, наведені в акті перевірки порушення не дають право податковому органу вчиняти дії щодо визнання угод нікчемними, а є лише підставою, при наявності достатніх доказів, для звернення до суду у встановленому законодавством порядку з вимогою про визнання правочинів недійсними.

Колегія суддів не може погодитись з твердженням апелянта про необхідність вивчення платником податків всіх обставин можливостей здійснення господарських операцій його контрагентом постачальником товарів (робіт, послуг). На думку суду, при укладені договорів головним для суб'єкта господарювання є предмет договору, цінова політика, строки та спосіб доставки (виконання) предмету договору, розрахунки по договору (угоді), а також реєстрація постачальника як суб'єкта господарювання в органах виконавчої влади та допоміжна інформація про реєстрацію платником податку на додану вартість у органах податкової служби. Тому відповідач не має права наполягати на отримані додаткової інформації позивачем від його контрагента - постачальника товарів (робіт, послуг).

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, вказуючи на нікчемність правочинів, укладених позивачем та ТОВ «Восток-Сервіс-Миколаїв», ПП ВКФ «Універсал-Центр», ТОВ «ПВК Лоджистік», ТОВ «Тетрабудсервіс», ПП «Мгновение Юг», суб'єктивний та оціночний характер доводів, якими це підтверджується, наявність первинних документів та інших доказів на підтвердження товарності зазначених правочинів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 28 грудня 2012 року №, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Траконта» збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 331 675 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 60 464 грн.

Колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2013 року за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Траконта» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 28 грудня 2012 року № - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач: Димерлій О.О.

Судді: Романішин В.Л.

Єщенко О.В.