Справа № 2а-7028/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2010-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2010 року о 12 год. 22 хв. Справа № 2а-7028/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГР Корпорейшн»,

м. Запоріжжя

до відповідача: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі

м. Запоріжжя, м. Запоріжжя

про визнання дій неправомірними, визнання нечинним рішення та зобовязання вчинити дії, -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1 від 11.01.2010 р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 15.01.2010 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВГР Корпорейшн» звернулося із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя, в якому просить суд визнати дії ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо винесення акта з анулювання реєстрації ТОВ «ВГР Корпорейшн» як платника податку на додану вартість неправомірними; визнати нечинним рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя з анулювання реєстрації ТОВ «ВГР Корпорейшн» як платника податку на додану вартість; зобовязати відповідача відновити ТОВ «ВГР Корпорейшн» як платника податку на додану вартість. Позивач ґрунтує свої вимоги на положеннях ст. 19 Конституції України, п. 1.3 ст. 1, п. 2.1 ст. 2, п. п. 3.1.1 п. 3.1 ст.3 Закону України «Про податок на додану вартість» та зазначає, що після державної реєстрації та отримання свідоцтва платника ПДВ, ТОВ «ВГР Корпорейшн» здійснювало активні заходи щодо організації господарської діяльності, метою якої є отримання прибутку від продажу металопродукції та від надання послуг з оброблення металевих відходів та брухту, зокрема: укладено договір банківського рахунку, договір про надання гарантії та формування і використання забезпечувальних коштів (із АКБ «УкрСиббанк»), договір із надання послуг із здавання електронних звітів до системи персоніфікованого обліку із ДП «Інформаційний центр персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України», договір про надання послуг цифрового електронного підпису з ТОВ «Український сертифікаційний центр», тощо. Вказує, що податкові накладні за період з листопада 2008 р. по жовтень 2009 р. підтверджують факт оплати послуг контрагентів за вказаними вище договорами, а у деклараціях з податку на додану вартість за цей же період ТОВ «ВГР Корпорейшн» щомісячно декларувало податковий кредит. З огляду на це, позивач вважає, що у спірний період товариство здійснювало господарську діяльність і не могло порушити приписів підпункту «ґ» п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість».

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, з підстав, викладених у позові.

Державна податкова інспекція в Шевченківському районі м. Запоріжжя адміністративний позов не визнає. У письмових запереченнях від 14.01.2010 р. (вих. № 257/10/10-024) зазначає, що підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість стало те, що він протягом останніх послідовних дванадцяти податкових місяців надає податковому органу декларації, які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду (п. п. «ґ» п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість»). Вказує, що жодної оподатковуваної поставки за період з листопада 2008 року по жовтень 2009 року позивач по справі не задекларував, що підтверджують податкові декларації подані до податкового органу з прочерком. На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив, вважає його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з підстав, визначених у запереченнях.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

08.04.20008 р. ТОВ «ВГР Корпорейшн» зареєстровано ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя платником податку на додану вартість, про що видано свідоцтво № 100110003

30.11.2009 р. Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Запоріжжя складено акт № 133 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, оформлене актом № 133 від 30.11.2009 р., ТОВ «ВГР Корпорейшн» звернулося до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

Порядок анулювання реєстрації платників податку на додану вартість регулюється Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 79 від 01.03.2000 р. (надалі за тестом - Положення).

Відповідно до п. 25 Положення, реєстрація діє до дати її анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 9.8 статті 9 Закону, якщо:

а) платник податку, який до місяця, у якому подається заява про анулювання реєстрації, є зареєстрованим згідно з положеннями підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону більше двадцяти чотирьох календарних місяців, уключаючи місяць реєстрації, та має за останні дванадцять поточних календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій, менші за визначені зазначеним підпунктом Закону;

б) ліквідаційна комісія платника податку, оголошеного банкрутом, закінчує роботу або платник податку ліквідується за власним бажанням чи за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання);

в) особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку або стає суб'єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин;

г) зареєстрована як платник податку особа обирає відповідно до Закону спеціальний режим оподаткування за ставками, іншими, ніж зазначені в статті 6 та статті 81 Закону;

ґ) особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Анулювання реєстрації здійснюється шляхом анулювання Свідоцтва та виключення платника податку на додану вартість з Реєстру.

Як вбачається з акту № 183 від 30.11.2009 р. та пояснень представника відповідача, анулювання реєстрації позивача, як платника податку на додану вартість, було здійснено на підставі п. п. «ґ» п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» у звязку із поданням декларацій з ПДВ, що свідчать про відсутність оподатковуваних поставок протягом 12 послідовних календарних місяців.

Суд вважає вірними висновки ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя та зазначає наступне.

Платник податку самостійно заповнює та подає до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість, затверджену наказом ДПА України від 03.05.1997 р. № 166, п. п. 5.3.1 якого визначено, що у рядках 1-5 декларації вказуються загальні обсяги поставки, за якими у платника в даному звітному періоді виникло податкове зобовязання (оподатковувані за ставкою 20 %, нульовою ставкою, звільнені від оподаткування відповідно до статті 5 Закону та тимчасово звільнені від оподаткування відповідно до ст.. 11 Закону чи інших нормативно-правових актів), та обсяги поставки, що не є обєктом оподаткування (п. 3.2 ст. 3 Закону).

При цьому, відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Судом встановлено, що позивачем за період з листопада 2008 року по жовтень 2009 року не задекларував жодної податкової поставки, що підтверджується податковими деклараціями поданими до податкового органу з прочерком (рядок 5 «Загальний обсяг поставки»).

Крім того, всі податкові накладні надані позивачем в підтвердження оподатковуваних поставок судом до уваги не приймаються, оскільки за ними ТОВ «ВГР Корпорейшн» є не продавцем, а покупцем, тому нарахування податку він не здійснює.

Також слід відзначити, що нарахування позивачем за вказаний період податкового кредиту не позбавляє податковий орган обовязку анулювати свідоцтво такого платника податку.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя дійшла законних та обґрунтованих висновків про наявність обставин визначених п. п. «ґ» п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» та правомірно прийняла рішення, оформлене актом № 133 від 30.11.2009 р., про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ВГР Корпорейшн», тому підстави для задоволення позовних вимог у суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГР Корпорейшн» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними, визнання нечинним рішення та зобовязання вчинити дії, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова

Постанову складено у повному обсязі 22 січня 2010 р