Справа № 826/20722/14
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Горбань Н.І.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві з вимогами про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 02.07.2014 року № , рішення про застосування фінансових санкцій від 02.07.2014 № , податкової вимоги від 08.09.2014 за № 8163-25, рішення про застосування фінансових санкцій від 24.09.2014 № , податкового повідомлення-рішення від 24.09.2014 за № , податкового повідомлення-рішення від 24.09.2014 № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2015 року позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано Рішення про застосування фінансових санкцій від 02.07.2014 № ; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 08.09.2014 року № 8163-25 в частині визначення суми податкового боргу у розмірі 8500 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на її думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в позові. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необ'єктивність судового рішення, що є підставами для його скасування.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, фіксування звукозаписувальним засобом при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2014 року проведено перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими для виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено Акт № 000923 від 17.06.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року, а саме: зберігання 1 пляшки горілки «Наша марка Посольська», 0,56 л., 40% об., виробництва ТОВ «ДГЗ Прайм», 10.06.2014 розливу, по ціні 35,00 грн. та 1 пляшки коньяку України ординарного «Три зірочки» «Сонячний оберег», 0,5 л., 40% об., виробництва ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод», 04.11.2013 року розливу, по ціні 61,50 грн. на загальну суму 96,50 грн. без марок акцизного податку встановленого зразка.

02.07.2014 року відповідачем винесено рішення про застосування фінансових санкцій № у розмірі 8 500 грн.

Також вказаною перевіркою встановлено порушення положень ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995, а саме: реалізація пляшки вина «Кагор», 0,7 л., виробництва ТОВ «Котовський винозавод», по ціні 17.50 грн., що підтверджується 3-звітом від 09.03.2014, в той час коли Постановою Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 року мінімальна ціна на таке вино у такій тарі встановлено в розмірі 18,00 грн.

02.07.2014 року винесено рішення про застосування фінансових санкцій № у розмірі 5 000 грн.

24.09.2014 року відповідачем винесено Рішення про застосування фінансових санкцій № у розмірі 10 000 грн.

Також 09.09.2014 року проведена фактична перевірка, за результатами якої складено Акт від 09.09.2014 року № 001032, під час якої встановлено порушення п.267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, п. 1, п. 2 п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» шляхом виявлення не оприбуткування (несвоєчасне та повне) готівки в КОРО № 0/1 на підставі фіскальних звітних чеків. В КОРО в графах, де відсутні записи про надходження готівкової виручки, зроблено відмітку про проведення перевірки. Аналогічно відсутній запис на суму 377,50 грн. в КОРО.

24.09.2014 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 грн.

Також позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення № від 24.09.2014 року про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6677,50 грн.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Статтею 226 Податкового кодексу України встановлено порядок виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідачем не надано доказів, що 1 пляшка горілки «Наша марка Посольська» та 1 пляшка коньяку України ординарного «Три зірочки» «Сонячний оберег» 0,5 знаходяться саме на зберіганні, а не в обігу (реалізації) на розлив.

Тому суд обґрунтовано взяв до уваги доводи позивача, що вищевказана алкогольна продукція була відкрита у такій спосіб, що марки акцизного збору розривалися у момент відкриття пляшки.

Крім того, п. 228.3 ст. 228 Податкового кодексу України у разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, контролюючі органи, зазначені у пункті 228.2 цієї статті, вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію).

В матеріалах справи відсутні докази вилучення пляшок без марок акцизного податку з вільного обігу та поданням відповідних матеріалів до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію), що спростовує доводи відповідача про відсутність вказаних марок на пляшках горілки та коньяку.

Крім того, відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

В Акті перевірки від 17.06.2014 № 000923 зафіксовано порушення, які виявлені під час проведення перевірки. При цьому, в оскаржуваному Рішенні про застосування фінансових санкцій від 02.07.2014 року № вказується про встановлення порушень позивачем норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в частині здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного збору встановленого зразка на підставі іншого Акту перевірки, а саме № 32/170123/НОМЕР_6 від 23.06.2014, який відсутній в матеріалах справи.

Крім того, в Рішенні встановлено порушення позивачем абз. 2 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Проте дана норма лише вказує про основні характеристики етикеточної продукції, яка розробляється товаровиробником алкогольних та тютюнових виробів.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного Рішення про застосування фінансових санкцій від 02.07.2014 № .

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 02.07.2014 року № та від 24.09.20014 року № , слід зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (в редакції від 21.11.2013, чинної на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що розмір мінімальної оптово-відпускної і роздрібної ціни на вино у скляній тарі, місткістю 0,7 л., становить 18 грн.

Як вбачається з матеріалів перевірки позивачем здійснювалась реалізація пляшки вина «Кагор» 0,7 л. виробництва ТОВ «Котовський винозавод» по ціні 17.50 грн., тобто за ціною нижчою, ніж встановлено Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Позивачем не надано доказів спростування реалізації вищевказаної пляшки без порушення норм Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» та Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

За таких обставин, оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій прийняті відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому відсутні підстави для визнання оскаржуваних рішень протиправними та їх скасування.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.09.2014 № слід зазначити наступне.

Під час перевірки встановлено порушення п.267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, п. 1, п.2 п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових опареній у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» шляхом виявлення не оприбуткування (несвоєчасне та повне) готівки в КОРО № 0/1 на підставі фіскальних звітніх чеків, а саме: № 41 за 23.03.2014 року на суму 79,00 грн., № 56 за 02.04.2014 на суму 391,00 грн., № 121 за 15.06.2014 року на суму 355,50 грн., №130 за 24.06.2014 року на суму 59,50 грн., № 131 за 24.06.2014 року на суму 82,00 грн., в розділі 2 КОРО в графах 5-6 відсутні записи про загальну суму розрахунків готівкою. В КОРО в графах, де відсутні записи про надходження готівкової виручки, зроблено відмітку про проведення перевірки. Аналогічно відсутній запис на підставі 3-звіту № 148 за 10.07.2014 на суму 377,50 грн. в КОРО.

Пунктом 2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» встановлено, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО (реєстраторів розрахункових операцій) або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Не можна вважати належними доказами здійснення обліку готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК) копії сторінок КОРО із відмітками та фіскальними чеками, надані позивачем, оскільки, як вбачається з Акту перевірки від 09.09.2014, відповідачем вказуються конкретні номери фіскальних чеків та суму готівки. При цьому з копії наданих представником позивача матеріалів не вбачається, що в дати, а саме 23.03.2014, 02.04.2014, 15.06.2014, 24.06.2014, 24.06.2014 наявні записи про загальну суму розрахунків. Натомість стороною надано копії сторінок КОРО із відмітками та фіскальними чеками, які не дають можливість ідентифікувати, що саме вказані в Акті перевірки фіскальні чеки були внесені в КОРО.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.09.2014 № .

Також вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 000221701, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 грн. за порушення п. 1, п. 2, п. 13 ст. 13 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на спростування вказаних порушень.

Враховуючи, що визнано протиправним та скасовано Рішення про застосування фінансових санкцій від 02.07.2014 року № , яким встановлено розмір штрафу у сумі 8500 грн., суд першої інстанції правомірно визнав протиправною та скасував податкову вимогу від 08.09.2014 року № 8163-25 в частині визначення суми податкового боргу у розмірі 8500 грн.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вони не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Н.І.Горбань

Судді: Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 09.07.2015 року.

.

Головуючий суддя Горбань Н.І.

Судді: Сорочко Є.О.

Земляна Г.В.