Справа № 583/1211/15-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 р.Справа № 583/1211/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального закладу Сумської обласної ради "Грунська спеціальна загальноосвітня школа інтернат" Охтирського району на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.05.2015р. по справі № 583/1211/15-а

за позовом Охтирського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1

до Комунального закладу Сумської обласної ради "Грунська спеціальна загальноосвітня школа інтернат" Охтирського району треті особи Орган опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації Сумської області , Державний навчальний заклад "Білопільське вище професійне училище"

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання нарахувати та виплатити грошову допомогу,

ВСТАНОВИЛА:

Охтирський міжрайонний прокурор в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального закладу Сумської обласної ради «Грунська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Охтирського району в якому з подальшими уточненнями просив: визнати бездіяльність відповідача щодо не донарахування та невиплати випускнику з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» в розмірі 7673,50 грн.; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити в установленому законом порядку випускнику з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразову грошову допомогу до розміру 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто, 7673,50 грн.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.05.2015 року вищезазначений позов задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.05.2015 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 197 КАС України, справа розглядається в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с. 10).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.11.2003 року по справі № 2-399 ОСОБА_1 був відібраний без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с. 13-14).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.09.2009 року ОСОБА_3 була позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.05.2011 року ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

ОСОБА_1 перебував на первинному обліку служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації з 04.12.2003 року, як дитина, позбавлена батьківського піклування (а.с. 5).

Розпорядженням голови Охтирської районної державної адміністрації від 19.05.2011 № 263 неповнолітньому ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 9).

Наказом директора КЗ СОР «Грунська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» від 04.02.2004 року № 4 ОСОБА_1 зарахований учнем цього закладу (а.с. 6).

Рішенням виконавчого комітету Грунської сільської ради Охтирського району № 47 від 04.10.2006 року в.о. директора КЗ СОР «Грунська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» ГРОМАК Ю.А. призначений опікуном над ОСОБА_1, а рішенням від 30.12.2014 року № 48 - опікунство знято у зв'язку з вибуттям із навчального закладу (а.с. 8, 16).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що, відповідач не нарахував та не виплатив під час випуску ОСОБА_1 з навчального закладу одноразову грошову допомогу у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, що передбачено ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 року № 226, п. 4.11 Положення про спеціальну загальноосвітню школу (школу-інтернат) для дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку, затвердженого наказом МОН України від 15.09.2008 року № 852 наказом директора КЗ СОР «Грунська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» від 21.08.2014 року № 87 вирішено провести нарахування та виплату матеріальної допомоги випускникам закладу, в т.ч. ОСОБА_1 у розмірі 42.50 грн.; видати комплект нового одягу та взуття; видати комплект зимового та літнього одягу та взуття, що був у дітей у користуванні під час навчання (а.с. 4).

З платіжної відомості на видачу кишенькових дітям-сиротам за квітень-серпень 2014 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав 85.00 грн., в т.ч. 42.50 грн. - одноразова допомога (а.с. 17). Крім того, ОСОБА_1 видавався новий одяг, та одяг, який був у користуванні.

Наказом директора КЗ СОР «Грунська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» від 01.09.2014 року № 95 ОСОБА_1 01.09.2014 року відрахований в зв»язку із закінченням школи з числа вихованців Грунської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат (а.с. 7).

Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі - Закон) заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Державні соціальні стандарти для дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа встановлюються незалежно від того, де така дитина або особа перебуває на утриманні та вихованні, на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку.

Державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються в тому числі щодо мінімального матеріального забезпечення, витрат на харчування, одяг та взуття; мінімального стандарту разової державної фінансової допомоги при закінченні такими дітьми виховного, навчального закладу

Відповідно до ст. 8 цього ж Закону держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Допомога та утримання таких дітей не може бути нижчою за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб.

Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Вартість повного державного забезпечення у грошовому еквіваленті для дітей віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, до двадцяти трьох років визначається відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум".

Стаття 9 Закону визначає, що витрати на утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа у сім'ях опікунів, прийомних сім'ях, дитячих будинках сімейного типу, у державних закладах фінансуються з державного, обласних бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, інших джерел, не заборонених законодавством.

Витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком.

Зміст вищенаведених норм законодавства свідчить про те, що Кабінету Міністрів України доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одягом і взуттям, в тому числі, встановити нормативи такого забезпечення. Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, визначений Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

Згідно із статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становив 1286.00 грн.

Отже, виходячи з вищенаведеної норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування у віці до 18 років, в тому числі, ОСОБА_1 при випуску з навчального закладу має бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7716.00 грн.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з вищенаведеного, а також з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що під час розгляду та вирішення цієї справи застосуванню підлягає частина 7 статті 8 Закону. При нарахуванні та виплаті грошової допомоги випускнику школи-інтернату ОСОБА_1 відповідач неправомірно керувався підпунктом 1 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України "Про поліпшення виховування, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" № 226 від 05.04.1994 року. Відповідач мав нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі не меншому, ніж визначено частиною 7 статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування".

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову..

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального закладу Сумської обласної ради "Грунська спеціальна загальноосвітня школа інтернат" Охтирського району залишити без задоволення.

Постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.05.2015р. по справі № 583/1211/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.