Справа № 1985/11/2170
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2011-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2011 р. Справа № 2-а-1985/11/2170

Херсонський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді: Кравченко К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Вішва Ананда»

до Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

встановив:

В квітні 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вішва Ананда» (надалі-позивач) звернулось до суду з позовом до Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції (надалі - ДПІ, відповідач) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 22.12.2010р. № /0, яким позивачу донараховані податкові зобовязанні з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у сумі 43062,78 грн., у тому числі 14354,26 грн. - за основним платежем та 28708,52 грн. - за штрафними санкціями.

Позивач просить скасувати спірне податкове повідомлення-рішення посилаючись на те, що при його винесенні ДПІ не врахувала всіх обставин здійснення ним розрахунків з бюджетом по податку з доходів, виплачених іноземним юридичним особам. Так позивач, посилаючись на платіжні документи, стверджує, що ним відповідно до пп..«а» п.17.2 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі Закон №2181) здійснено доплату раніше несплаченого податку на прибуток з доходів іноземних юридичних осіб та нараховано штрафну санкцію у розмірі 5 відсотків від несплаченої суми податку. На думку позивача повне самостійне перерахування податку та штрафної санкції у розмірі 5 відсотків від недоплаченої суми звільняє його від подальшої відповідальності щодо неповного перерахування сум цього податку.

Відповідач проти позову заперечує і, посилаючись на ст..13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994р. №334/94-ВР (далі - Закон №334), стверджує, що позивач у період здійснення виплат іноземному партнерові зобовязаний був утримати та перерахувати податок на прибуток іноземних юридичних осіб до початку або в момент здійснення зазначених виплат. За неперерахування, або несвоєчасне перерахування податку до бюджету передбачена відповідальність пп..17.1.9. п.17.1 ст.17 Закону №2181 у вигляді штрафу у подвійному розмірі неперерахованої або несвоєчасно перерахованої суми податку, і тому, на думку відповідача, позивач повинен був додатково перерахувати недоплачену суму податку та штраф у подвійному розмірі несвоєчасно сплаченого податку. Оскільки позивач, на думку відповідача, вимог пп..17.1.9. п.17.1 ст.17 Закону №2181 не виконав, то ДПІ правомірно винесла спірне повідомлення-рішення.

06 червня 2001 року по даній справі було проведено судове засідання за участю представників сторін, і оголошено перерву до 08.07.2011р. для надання додаткових доказів.

08.07.2011р. представники сторін звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до частини 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Спірне податкове повідомлення-рішення від 22.12.2010р. № /0 винесене на підставі акту планової перевірки позивача від 10.12.2010р. №17/2310/32125410.

За актом перевірки позивач у 1 кварталі 2010 року виплатив іноземному партнерові компанії «Trion Avraharm Agriculture Projects Management» 8050 доларів США (64409,67 грн.) у якості сплати вартості послуг по визначенню 600 га. для впровадження системи зрошення, консультативних послуг та участі в зустрічі з компанією виробником фрегатів з метою обговорення зразків модифікацій щодо поліпшення фрегатів. При проведені виплат податок на прибуток іноземних юридичних осіб був обрахований позивачем, виходячи з 10 відсоткової ставки податку, що привело до недоплати цього податку в сумі 3220,16 грн.. Аналогічно у І та ІІ кварталах 2010 року позивач вплатив нерезиденту - компанії «Alfa Novel LTD» 15000 доларів США (119640 грн.) та 13000 доларів США (103041,19 грн.) у якості оплати вартості консультативних послуг по впровадженню системи зрошення та участі в зустрічі з компанією виробником фрегатів з метою обговорення зразків модифікацій щодо поліпшення фрегатів. При проведені цих виплат податок на прибуток іноземних юридичних осіб обрахований позивачем, виходячи з 10 відсоткової ставки податку, що привело до недоплати цього податку за 1 квартал 2010 року в сумі 5982,0 грн. та за ІІ квартал 2010 року в сумі 5152,1 грн.. Позивач не надав відповідачу довідок встановленої форми про те, що вищезазначені іноземні контрагенти є резидентами країни, з якою Україною укладено договір про уникнення подвійного оподаткування доходів.

Відповідно до ст..13 Закону №334 будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях) оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Для цілей цієї статті під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, слід розуміти: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за борговими зобов'язаннями, випущеними (виданими) резидентом; б) дивіденди, які сплачуються (нараховуються) резидентом; в) роялті, фрахту та доходи від послуг типу "інжиніринг";

Резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях), крім доходів, зазначених у пунктах 13.3 - 13.6, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 13.1 цієї статті, за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачене нормами міжнародних угод, які набрали чинності.

За ст..1 Закону №334 інжиніринг - надання послуг (виконання робіт) зі складання технічних завдань, проведення наукових досліджень, складання проектних пропозицій, проведення техніко-економічних обстежень та інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об'єктів, розробка технічної документації, проектування та конструкторське опрацювання об'єктів техніки і технології, консультації та авторський нагляд під час монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також консультації економічного, фінансового або іншого характеру, пов'язані з такими послугами (роботами).

Відповідно до п.4 Порядку звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України згідно з міжнародними договорами України про уникнення подвійного оподаткування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001р. №470, підставою для звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження в Україні є подання нерезидентом особі, яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвіченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір. Відсутність такої довідки передбачає оподаткування виплачених доходів на загальних підставах.

Виходячи із наведених положень нормативних актів, оподаткування проведених позивачем виплат на користь нерезидентів «Trion Avraharm Agriculture Projects Management» та «Alfa Novel LTD» повинно було здійснюватись за ставкою 15 відсотків від суми виплати із відповідним перерахуванням цього податку до або в момент проведення цих виплат.

На момент проведення позивачем вищезазначених виплат іноземним партнерам декларування податку з цих виплат в податковому органі не передбачалось, тобто позивач повинен був самостійно розрахувати та сплатити цей податок без декларування його податковому органу.

Фінансова відповідальність за неналежне виконання обовязків про оподаткування виплат на користь нерезидентів України передбачалась пп.17.1.9 п.17.1 ст.17 Закону №2181-ІІІ, відповідно до якого у разі, коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу). Сплата зазначеного штрафу не звільняє платника податків від адміністративної або кримінальної відповідальності та/або конфіскації таких товарів (продукції) або коштів відповідно до закону.

Суд вважає помилковими посилання позивача на положення п.17.2 ст. 17 Закону №2181 з наступних підстав.

Згідно п.17.2 ст. 17 Закону №2181 платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку, б) або відобразити суму такої недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з цього податку. Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються. При самостійному донарахуванні суми податкових зобов'язань адміністративні штрафи не накладаються.

Суд вважає, що передбачений п.17.2 Закону №2181 механізм самостійного виправлення помилок, допущених при декларуванні податкових зобовязань, які призвели до заниження обєкту оподаткування, стосується лише тих податків і зборів, по яким передбачено декларування у податковому органі, і цей порядок не стосується тих зобовязань, по яких не передбачено декларування зобовязань у податковому органі.

В даному випадку позивач на підставі ст..13 Закону №334 повинен був утримати та сплатити до бюджету податок на прибуток іноземних юридичних осіб з тих виплат, які здійснені ним на користь нереидентів, тобто сплатити до бюджету цей податок за нерезидента до або в момент проведення цих виплат..

Тому суд вважає, що платник податків у разі виявлення помилок стосовно не повного утримання або перерахування сум податку на прибуток іноземних юридичних осіб зобовязаний на підставі пп.17.1.9 п.17.1 ст.17 Закону №2181-ІІІ разом з неперерахованою сумою податку перерахувати і штраф у подвійному розмірі неперерахованої суми податку.

Разом з тим, при проведення перевірки позивача відповідач повинен був врахувати всі сплачені позивачем кошти у рахунок сплати зобовязань з податку на прибуток іноземних юридичних осіб, а податкове повідомлення рішення про нарахування цього податку та штрафних санкцій сформувати на різницю несплачених зобовязань з цього податку.

Як встановлено судом, позивач у І кварталі 2010 року з суми виплати на користь «Trion Avraharm Agriculture Projects Management» (64403,22 грн.) зобовязаний був утримати та перерахувати податок на прибуток з цих виплат у суму 9660,49 грн., а фактично сплатив лише 6440,32грн., і сума недоплати склала 3220,06 грн.

Також позивачем у І кварталі 2010 року підчас здійснення виплати на користь «Alfa Novel LTD» у сумі 119640,0 грн. недоутримано та не сплачено податку у сумі 5982,0 грн., а у ІІ кварталі 2010 р. під час проведення виплат у сумі 103041,19 грн. недоутримано та не сплачено податку на прибуток у сумі 5152,1 грн..

Отже, позивач по операціям з нерезидентами України за І та ІІ квартали 2010 року зобовязаний був на підставі пп.17.1.9 п.17.1 ст.17 Закону №2181-ІІІ додатково перерахувати податок на прибуток у сумі 14 354,26 грн. та штрафні санкції у подвійному розмірі - 28708,52 грн., а всього на суму 43062,78 грн..

Згідно наданих суду платіжних документів позивач до складання акту перевірки 23.09.2010 року перерахував податок на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 15080,0 грн., 30.09.2010р. в сумі 3221,61 грн. та 02.12.2010р. в сумі 5953,5 грн., а всього на загальну суму 24 255,11 грн..

Таким чином, за результатами здійснених позивачем платежів 23, 30 вересня та 02 грудня 2010 року позивач частково виконав свої зобовязання по сплаті податку на прибуток іноземних юридичних осіб за основним платежем в сумі 14354,26 грн. та по штрафним санкціям з цього податку на суму 9900,85 грн., і несплаченими залишились штрафні санкції на суму 18807,67 грн..

Відповідачем при винесені спірного повідомлення-рішення не були враховані здійснені позивачем оплати 23, 30 вересня та 02 грудня 2010 року, у звязку із чим відповідач зайво нарахував позивачу спірним рішенням 14354,26 грн. за основним платежем та 9900,85 грн. за штрафними санкціями.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання спірного повідомлення-рішення недійсним в частині нарахування зобовязань по податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 14354,26 грн. - за основним платежем та на суму 9900,85 грн. за штрафними санкціями.

Керуючись ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 160-163, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Вішва Ананда» задовольнити частково.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції від 22.12.2010р. № /0 в частині нарахування податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 14354,26 грн. - за основним платежем та на суму 9900,85 грн. за штрафними санкціями.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вішва Ананда» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп..

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кравченко К.В.

кат. 8.2.6