Справа № 826/2657/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 липня 2015 року № 826/2657/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Гарника К.Ю., суддів Добрівської Н.А., Скочок Т.О., при секретарі судового засідання Непомнящій А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"
до треті особи Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби головного управління юстиції у м. Києві Корюк Т.В. Державної реєстраційної служби України ОСОБА_2 ОСОБА_3 Міністерство юстиції України
про визнання протиправним, скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби головного управління юстиції у м. Києві Корюк Т.В. (далі по тексту - відповідач-1), Державної реєстраційної служби України (далі по тексту - відповідач-2), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Міністерства юстиції України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Т.В. від 15 січня 2015 року № 18625100 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

- зобов'язати Державну реєстраційну службу України повторно розглянути заяву, прийняту 30 грудня 2014 року 15:56:24 реєстраційний номер 9701086 та прийняти рішення за наслідками розгляду такої заяви щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за АТ «Банк «Фінанси та Кредит», про що надати суду звіт протягом 15 (п'ятнадцяти) днів з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2015 року відкрито провадження у справі № 826/2657/15 та призначено до розгляду у судове засідання.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2015 року адміністративну справу передано на розгляд судді Гарнику К.Ю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2015 року адміністративну справу № 826/2657/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 09 липня 2015 року.

У судовому засіданні 09 липня 2015 року представник позивача підтримав позов, просив задовольнити його в повному обсязі. Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Керуючись приписами частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів зазначає наступне.

15 січня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної Державної реєстраційної служби України Корюк Тетяною Василівною за наслідками розгляду заяви АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень - для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 18625100.

Підставою для відмови зазначено, що подані документи не відповідають вимогам, та не дають змоги встановити факт отримання письмової вимоги іпотекодавцем, а тому не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Позивач не погоджується із такими висновками, зазначає, що додані до позовної заяви документи, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення, спростовують доводи, викладені у спірному рішенні.

Заперечення відповідача-1 мотивовані тим, що позивачем до заяви про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, не додано документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, письмової вимоги. Щодо вимоги про зобов'язання відповідача повторно розглянути подану заяву, зазначено, що такий порядок не передбачений чинним законодавством, оскільки кожна заява реєструється у встановленому порядку та їй присвоюється номер, відповідно - повторний розгляд однієї заяви не допускається.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів частково погоджується із позовними вимогами з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 30 грудня 2014 року представником АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Семенчук В.Ю. подано до Реєстраційної служби Білоцерківського районного управління юстиції у Київській області заяву про державну реєстрацію права власності та їх обтяжень. Заява була зареєстрована у базі даних про реєстрації заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30 грудня 2014 року 15:56:24 за реєстраційним номером 9701086.

Як свідчать копії реєстраційних матеріалів, до заяви було додано наступний перелік документів:

- Іпотечний договір посвідчений 17 листопада 2006 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Шелудченко О.В. за реєстровим № 6252 (17 листопада 2006 року між позивачем та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено Іпотечний договір, згідно якого, Іпотекодавець передає в заставу (іпотеку) Іпотекодержателю наступне нерухоме майно: квартиру під номером 120 (сто двадцять), що знаходиться в будинку АДРЕСА_1. Зазначена квартира складається з трьох житлових кімнат, має загальну площу 68,2 кв. м. і житлову площу 39,4 кв. м.). ;

- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 20 листопада 2014 року (штрих-код 320);

- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 20 листопада 2014 року (штрих-код 265);

- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 20 листопада 2014 року (штрих-код 575);

- вимога про дострокове повернення кредитних коштів та про виселення № 9-244-200/17281 від 17 листопада 2014 року;

- лист - згоду Іпотекодержателя на реєстрацію права власності;

- довідка про стан заборгованості вих. № 9-244220/19063від 29 грудня 2014 року;

- статутні документи Банку;

- копія паспорта та довіреності на представника Семенчук В.Ю.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4 2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

В свою чергу, пунктом 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868 (далі по тексту - Порядок № 868) встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

- завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

- документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

- заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Як підтверджується копіями реєстраційної справи та матеріалами адміністративної справи, позивачем при зверненні із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, дотримано вимоги пункту 46 Порядку № 868 та надано завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень та документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником.

Наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід зава власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотеко держателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в Іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотеко держателем в даному випадку.

Слід зазначити, що зі спірного рішення вбачається, що єдиною підставлю для відмови позивачу у державній реєстрації прав та їх обтяжень зазначено - відсутність документу, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлені статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема:

текст документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, повинен бути написаний розбірливо. Прізвище, ім'я, по батькові фізичних осіб та їх місце проживання, а також найменування юридичних осіб та їх місцезнаходження повинні бути написані повністю;

не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами;

електронні документи, подані для проведення державної реєстрації прав, оформляються згідно з вимогами законодавства у сфері електронних документів та електронного документообігу, а також електронного цифрового підпису;

Відповідальність за відповідність електронних копій оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, оригіналам таких документів у паперовій формі несе особа, яка подає заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі.

Будь-яких зауважень щодо недотримання позивачем вимог статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідачем не наведено ані у запереченнях ані у спірному рішенні.

Враховуючи, що під час розгляду справи такі доводи відповідача спростовані, вимога про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Т.В. від 15 січня 2015 року № 18625100 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією - органів державної реєстрації права.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини в даному провадженні, адміністративний позов в цій частині підлягає задоволенню шляхом зобов'язання Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби головного управління юстиції у м. Києві Корюк Т.В. повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 грудня 2014 року з урахуванням висновків суду.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідачів подати до суду звіт про виконання вказаного судового рішення , то суд зазначає те, що в вказані процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яка може використовуватись в залежності від наявності об'єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. В даному випадку, враховуючи не встановлення судом наведених вище підстав, вимога позивача про зобов'язання подати звіт про виконання рішення не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи за меж позовних вимог та з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Т.В. від 15 січня 2015 року № 18625100 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

3. Зобов'язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби головного управління юстиції у м. Києві Корюк Т.В. повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 грудня 2014 року з урахуванням висновків суду.

4. В решті вимог відмовити.

5. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" сплачений судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя К.Ю. Гарник

Судді Н.А. Добрівська

Т.О. Скочок