Справа № 758/14103/14-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/18940/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, що переглядається за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 25 лютого 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва (далі - Управління ПФ) про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Зазначав, що він, як інвалід IІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на Чорнобильській АЕС, отримує державну та додаткову пенсію, передбачену статтями 50 та 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).

Крім того, вказував, що рішенням суду, яке набрало законної сили, Управління ПФ зобов'язано здійснити з 5 травня 2010 року перерахунок та виплату йому державної та додаткової пенсії в розмірах, передбачених статтями 50 та 54 Закону № 796-ХІІ, однак з листопада 2011 року відповідачем протиправно припинено виплату цих пенсій у встановлених судовим рішенням розмірах.

Посилаючись на те, що розміри виплат не відповідають розмірам, передбаченим Законом № 796-ХІІ і на відмову Управління ПФ привести їх у відповідність з вимогами Закону, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати його усунути зазначені порушення, провівши вказані перерахунки та виплати за період з 1 липня 2014 року.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 25 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, а позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління ПФ здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_4 пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, що встановлені статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, за період з 1 липня по 2 серпня 2014 року із урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, а позов задовольнити, зокрема, зобов'язати відповідача виконувати рішення суду, яке набрало законної сили.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що позивач є інвалідом IІ групи, віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та одержує пенсію по інвалідності на підставі статей 50 та 54 Закону № 796-ХІІ.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини четвертої статті 54 Закону № 796-ХІІ, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по IІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, зокрема інвалідам IІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Розрахунок пенсії позивачу в період з липня по серпень 2014 року Управлінням ПФ проведено виходячи із розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Задовольнивши позов частково, апеляційний суд виходив з того, що в період з 1 липня по 2 серпня 2014 року положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено обмежень щодо застосування статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ, а тому позивач у цей період має право на отримання основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, який встановлено цими статтями.

Разом з тим, Законом України від 31 липня 2014 року № 1622-VІІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (набрав чинності 3 серпня 2014 року) встановлено, що у 2014 році норми і положення статей, зокрема, 50 та 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що пенсія позивача має обраховуватись в розмірі, передбаченому Законом № 796-ХІІ до моменту прийняття змін в законодавстві, яке регулює ці правовідносини.

Щодо вимог позивача про зобов'язання Управління ПФ виконувати рішення суду, яке набрало законної сили, то колегія суддів зазначає таке.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 23 грудня 2010 року зобов'язано Управління ПФ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 основної пенсії з розрахунку не менше 8 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з розрахунку 75 % мінімальної пенсії за віком з 5 травня 2010 року.

У листопаді 2011 року Управління ПФ провело перерахунок державної та додаткової пенсій позивача, встановивши їх в розмірі, нижчому за передбачений статтями 50 та 54 Закону № 796-ХІІ.

Так, Законом України від 14 червня 2011 року № 3491-VI Прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4 такого змісту: «Установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік".

На виконання вимог цього Закону 6 липня 2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23 липня 2011 року.

У 2012 році розмір належних до виплати пенсій також визначався Кабінетом Міністрів України на підставі аналогічного за змістом пункту 3 Прикінцевих положень Закону України від 22 грудня 2012 року № 4282-VI «Про Державний бюджет України на 2012 рік». У 2013 році пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України від 6 грудня 2012 року № 5515-VI «Про Державний бюджет України на 2013 рік» також передбачено, що розмір спірного виду соціальних виплат визначається Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що у період, про який йдеться у позові, Управління ПФ здійснювало виплату державної та додаткової пенсії позивачу в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Це означає, що порушень прав позивача не допущено.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, зазначеного висновку не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов