Справа № 807/2338/13-а
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 р. Справа № 876/3750/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Матковської З.М., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання: Корнієнко О.А.,

з участю представника відповідача: Беззаботнова В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Державної податкової інспекції в Виноградівському районі Головного управління Міндоходів в Закарпатській області та Відкритого акціонерного товариства «Агропромислова група «Закарпатський сад» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 року у справі № 807/2338/13-а за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Агропромислова група «Закарпатський сад» до Державної податкової інспекції в Виноградівському районі Головного управління Міндоходів в Закарпатській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство «Агропромислова група «Закарпатський сад» (далі - позивач) звернулося в суд з позовною заявою до Державної податкової інспекції в Виноградівському районі Головного управління Міндоходів в Закарпатській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ДПІ у Виноградівському районі від 14.11.2008р. № /0 та № /0.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.08.2010р. позов було задоволено частково. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2010р. скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято постанову якою позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.05.2013р. постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2010р. скасовано. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.08.2010р. скасовано в частині відмови у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення рішення від 14.11.2008р. №/0, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.08.2010р. в частині задоволення позову про часткове скасування податкового повідомлення - рішення від 14.08.2008р. №/0 - залишено в силі.

Як вбачається із матеріалів справи та вищевикладених рішень, предметом нового розгляду у справі є оскарження позивачем податкового повідомлення - рішення від 14.11.2008р. №/0, яким позивачу донараховано зобов'язання по податку на прибуток в сумі 4 451 629,60грн. (в тому числі 2 547 267грн. основного платежу та 1 904 362,6грн. штрафної санкції).

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 року позовні вимоги ВАТ «Агропромислова група» Закарпатський сад» задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Виноградівському районі № /0 від 14.11.2008 року в частині податкового зобов'язання за основним платежем в сумі 202232, 25 грн., та податкового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 143015, 15 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції її оскаржили позивач ВАТ «Агропромислова група» Закарпатський сад» та відповідач ДПІ у Виноградівському районі ГУ Міндоходів в Закарпатській області подавши апеляційні скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апелянт - ДПІ у Виноградівському районі ГУ Міндоходів в Закарпатській області в апеляційній скарзі зазначає, що судом при розгляді справи неправильно надано правову оцінку доказам представленим податковим органом в підтвердження позиції по даній справі, неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апелянт - ВАТ «Агропромислова група» Закарпатський сад» в апеляційній скарзі зазначає, що судом при розгляді справи дано неправильну оцінку фактичним обставинам справи та порушено норми матеріального права через що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою позов слід задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі податкового органу, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Позивач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи однак явки представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційні скарги ВАТ «Агропромислова група» Закарпатський сад» та ДПІ у Виноградівському районі ГУ Міндоходів в Закарпатській області в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Виноградівському районі на підставі направлення від 24.09.2008р. №485 було проведено планову виїзну перевірку ВАТ «Агропромислова група «Закарпатський сад» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2007 року по 30.06.2008 року.

За результатами проведеної перевірки дотримання позивачем вимог податкового законодавства ревізорами відповідача було складено акт перевірки від 07.11.2008р. №116/23-0112. Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем пп.8.4.9, пп.8.4.4 ст.8, п.5.1 ст.5, п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що полягало в заниженні податку на прибуток в сумі 2 547 267грн.

На підставі вказаного акту перевірки начальником ДПІ у Виноградівському районі 14.11.2008р. прийнято податкове повідомлення - рішення №/0 яким позивачу визначено зобов'язання по податку на прибуток в сумі 4 451 629,60грн. (в тому числі 2 547 267грн. основного платежу та 1 904 362,6грн. штрафної санкції).

Судом встановлено, що однією з підстав донарахування зобов'язання по податку на прибуток стало збільшення позивачу за наслідками перевірки валового доходу на суми авансових платежів отриманих від ТОВ «МАК ДЕВІД» в сумі 336653грн., Київської філії «Королівський замок» в сумі 347723грн., Служби технічних навігацій в сумі 114579грн. та від ЮК «Шмаров та партнери» в сумі 53444 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач частково погодився з висновками перевірки про порушення податкового законодавства внаслідок не включення до складу валових доходів авансових платежів отриманих від ТОВ «МАК ДЕВІД», Служби технічних навігацій та ЮК "Шмаров та партнери" на загальну суму 504 676грн.

Також матеріалами справи підтверджується, що позивач не відніс до складу валових доходів у відповідних періодах суми отриманих авансових платежів від ТОВ «МАК ДЕВІД» в сумі 336 653грн., Київської філії «Королівський замок» в сумі 347 723грн., Служби технічних навігацій в сумі 114579грн. та від ЮК «Шмаров та партнери» в сумі 53 444грн. на загальну суму 852 398 грн.

Підпунктом 11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», чинним на момент виникнення спірних правовідносин, датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що за змістом наведених правових норм платник податків у випадку отримання авансових платежів повинен збільшити у податковому обліку на суму платежів валові доходи з яких визначається податок на прибуток.

Відтак відповідач, за наслідками перевірки, правомірно збільшив позивачу суму валових доходів в розмірі 852398 грн.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та ТОВ «Східноєвропейська інвестиційна компанія», яка є платником податку на прибуток на загальних підставах, укладено 2 договори про надання поворотної (строкової) безвідсоткової фінансової допомоги (позики) від 27.05.2008р. №2705-1 та від 26.06.2008р. №2606-8, за умовами яких ТОВ «Східноєвропейська інвестиційна компанія» надавало позивачу поворотну безвідсоткову фінансову допомогу у сумах 345000грн. до 31.12.2008р. та 314000грн. до 27.12.2008 для поповнення обігових коштів. За договором від 27.05.2008р. №2705-1 позивач 27.05.2008р. отримав 25000грн., а 02.06.2008р. 320000грн.; за договором від 26.06.2008 №2606-8 позивач отримав позику у повному обсязі. З отриманих позик 03.06.2008р. позивач повернув 320000грн. (позика за договором від 27.05.2008 №2705-1) в решті суми позики не були повернуті, у зв'язку з чим перевіркою нараховано позивачу відсотки в сумах 279грн. та 516,10 грн. як умовно нараховані відсотки.

Крім цього, 01.10.2007р. позивач отримав поворотну безвідсоткову фінансову допомогу у сумі 3 700 000грн. до 27.10.2007р. від ЗАТ «Страхова група «ТАС» за договором безпроцентної позики від 27.07.2007 №83/ПСГ. Згідно з додатковими угодами від 18.10.2007р. та від 29.01.2008р. строки повернення коштів визначені як 30.01.2008р. та 31.12.2008 відповідно. У зв'язку з безвідсотковим користуванням коштами відповідачем нараховано умовно нараховані відсотки у сумі 271 468грн.

Відповідно до п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валовий дохід - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Підпунктом 1.22.1 п.1.22 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, до безповоротної фінансової допомоги віднесено суму процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Відтак колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про правомірність збільшення позивачу валового доходу за результатами перевірки на суму умовно нарахованих відсотків у розмірі 272263,10грн.

Як вбачається з матеріалів справи ВАТ «Агропромислова група «Закарпатський сад» у червні 2008 року уклало договір ВАТ «Сведбанк» (іпотекодержатель) про задоволення вимог іпотекодержателя. Предметом договору є задоволення вимог іпотекодержателя за кредитним договором № 03 від 28.12.2005р., додатковими угодами №1 від 24.05.2006р., №2 від 23.07.2007р., №3 від 26.07.2007р., №4 від 27.07.2007. Згідно договору позивач передає у власність іпотекодержателя нерухоме майно визначене Додатком 1 до договору. Відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомості (будівель і споруд) станом на 01.05.2008р., яка була проведена ТОВ "Українське бюро оцінки" ринкова вартість нерухомого майна, що передається іпотекодержателю складає 26 158 176грн. без ПДВ.

Судом встановлено, що в червні 2008 року позивач згідно акту прийому-передачі від 26.06.2008р. складеного на підставі договору про задоволення вимог ВАТ «Сведбанк» та на підставі видаткової накладної №ЗС-0000030 від 25.06.2008р. передав у власність іпотекодержателя нерухоме майно на суму 26 158 476грн. без ПДВ. На підставі оборотно-сальдової відомості по рахунку "Основні засоби 1 групи" за другий квартал 2008р. встановлено, що балансова вартість реалізованого нерухомого майна становить 6 319 745грн. Отже сума доходу від реалізації основних засобів 1 групи склала 17 639 360грн., яка позивачем не включена до складу валового доходу.

Згідно пп. 8.4.3 п.8.4 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» у разі виведення з експлуатації окремих об'єктів основних фондів групи 1 у зв'язку з їх продажем, балансова вартість групи 1 зменшується на суму балансової вартості такого об'єкта. Сума перевищення виручки від продажу над балансовою вартістю окремих об'єктів основних фондів групи 1 включаються до валових доходів платника податку.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про правомірність збільшення за результатами перевірки валового доходу позивача на суму перевищення виручки від реалізації основних фондів та їх балансовою вартістю.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач у квітні 2006 року звернувся до ЗАТ «Страхова група ТАС» з вимогою про відшкодування понесених внаслідок стихійного лиха збитків, однак страхова компанія відмовилася від виплати страхового відшкодування.

В подальшому, 05.06.2007р. Господарським судом Закарпатської області прийнято рішення у справі №5/82 про стягнення із страхової компанії на користь позивача 8 477 606,66грн.

ВАТ «Агропромислова група «Закарпатський сад» та ЗАТ «Страхова група ТАС» 26.06.2007р. уклали мирову угоду згідно з якою страхова компанія зобов'язується протягом двох робочих днів оплатити страхове відшкодування в сумі 1 800 000грн. Вказана оплата була проведена 30.06.2007р.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач повинен був включати суму страхового відшкодування до валового доходу, оскільки згідно умови мирової угоди таке відшкодування сплачувалося третій особі АКТ «ТАС - Комерцбанк».

Відповідно до пп.8.4.9 п.8.4 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» у разі коли страхова організація або інша юридична чи фізична особа, визнана винною у заподіяній шкоді, компенсує платнику податку втрати, пов'язані з виникненням обставин, визначених у підпункті 8.4.8 цього пункту, платник податку в податковий період, на який припадає така компенсація збільшує валовий дохід на суму компенсації за основні фонди групи 1 (окремий об'єкт основних фондів групи 1).

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про правомірність збільшення позивачу валового доходу на суму 1 800 000грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було укладено з Закарпатською філією АКБ «ТАС-Комерцбанк» кредитний договір від 28.12.2005р. за № 03 на отримання кредитної лінії у розмірі 30 000 000грн. Строк користування даною лінією з 28.12.2005р. по 26.12.2008р. Плата за користування кредитною лінією становить 21% річних. Згідно додаткової угоди від 24.05.2006р. за №1 до договору №03 від 28.12.2005р. внесено зміни якими збільшено розмір кредитної лінії до 41 920 000грн.

Разом з тим матеріалами справи підтверджується, що в період сплати відсотків за користування кредитною лінією, позивачем надавалися безпроцентні позики фізичним особам ОСОБА_2 у розмірі 800 000грн., ОСОБА_3 в розмірі 2 500 000грн., ОСОБА_4 в розмірі 20 000грн., ОСОБА_5 в розмірі 7 500грн. та ОСОБА_6 в розмірі 90 000грн.

Податковим органом розраховано, що внаслідок надання безвідсоткових позик фізичним особам, позивачем за 2007 рік зайво віднесено до складу валових витрат 828929грн. нарахованих відсотків по кредитній лінії наданій АКБ "ТАС-Комерцбанк".

Разом з тим судом встановлено цільовий характер кредитної лінії, що виключало можливість позивача використовувати кошти отримані в межах кредитної лінії без дозволу, в тому числі не за цільовим призначенням. На доведення цільового використання кредитних коштів в матеріалах справи знаходяться копії платіжних доручень та банківські виписки. Також позивачем надано копії балансу та звіту про фінансові результати, на підставі яких встановлено, що крім залучених кредитних коштів у позивача були власні обігові кошти за рахунок яких позивач надавав безвідсоткові позики фізичним особам. Відповідачем та матеріалами справи не доведено, що безвідсоткові позики надавалися позивачем за рахунок саме кредитних коштів по яким позивач нараховував відсотки. Таким чином висновки відповідача у цій частині не знайшли свого підтвердження .

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про неправомірне зменшення перевіркою валових витрат позивача за 2007 рік на суму 828929грн., в тому числі за 1 квартал 2007 року - 213104 грн; за 2 квартал 2007 року - 208378 грн; за 3 квартал 2007 року - 194956 грн; за 4 квартал 2007 року 212491 грн., відповідно донарахування відповідачем суми податку на прибуток (202232,25 грн.) та застосування штрафних санкцій (143015,15 грн.) на підставі вказаних обставин є неправомірними.

З пункту 3.1.3 акту перевірки від 07.11.2008 року №116/23-0112 вбачається, що за період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. та з 01.01.2008р. по 30.06.2008р. позивачем задекларовано амортизаційні відрахування у сумі 15 656 622грн. та 397 580грн., відповідно.

Перевіркою повноти визначення амортизаційних відрахувань за період з 01.01.2007р. по 30.06.2008р. встановлено їх заниження в сумі 6 009 506грн.

Таким чином виходячи з положень пп.8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" перевіркою було збільшено суму амортизаційних відрахувань позивача за 2007р. в цілому на 4 390 974грн. та за І-ше півріччя 2008р. на 1 618 532грн.

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що податкове повідомлення - рішення ДПІ у Виноградівському районі від 14.11.2008р. №/0, яким позивачу донараховано зобов'язання по податку на прибуток в сумі 4 451 629,60грн. (в тому числі 2 547 267грн. основного платежу та 1 904 362,6грн. штрафної санкції) підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині суми 202232,25грн. основного платежу та 143015,15грн. штрафної (фінансової) санкції.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг ДПІ у Виноградівському районі та ВАТ «Агропромислова група «Закарпатський сад» суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів в Закарпатській області та Відкритого акціонерного товариства «Агропромислова група «Закарпатський сад» залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 року у справі № 807/2338/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді З.М.Матковська

А.М.Ліщинський

Повний текст ухвали складений 10.07.2015 року.