Справа № 2а-626/10/0870
Суддя: Малиш Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2010-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2010 року 11 год.21 хв. Справа № 2а-626/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Малиш Н.І.,

при секретарі Рожик О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя

до відповідача: Приватного підприємства «АЗОВПРОМКОМПЛЕКТ»

про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1., довіреність від 04.01.2010р. №5/12;

від відповідача: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (КАС України), звернулось Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (надалі - позивач) з адміністративним позовом до Приватного підприємства «АЗОВПРОМКОМПЛЕКТ» (далі по тексту відповідач) про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 15344 грн.14 коп.

Свої вимоги позивач виклав в позовній заяві, в якості нормативних підстав позову посилається на Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закон України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України та КАС України., просить суд задовольнити позовні вимоги з підстав викладених в позові.

Ухвалою від 03.02.2010р. судом відкрито провадження у адміністративній справі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Пояснив суду, що приватне підприємство «АЗОВПРОМКОМПЛЕКТ» є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України. У період з 01.09.2009р. по 31.12.2009р. відповідачу нараховано страхових внесків на суму 15344 грн.14 коп. (відповідно до Розрахунків сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за вересень, жовтень, грудень 2009р.). За період з вересня 2009р. по січень 2010р.у рахунок погашення заборгованості відповідачем сплата не здійснювалась. Таким чином, станом на 28.01.2010р. за ПП «АЗОВПРОМКОМПЛЕКТ» числиться борг в розмірі 15344грн.14 коп., що підтверджується особовою карткою страхувальника.

На підставі викладеного просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач будучи повідомлений судом про дату, місце і час судового засідання ухвалою суду та судовою повісткою про виклик до суду в судове засідання не зявився, заперечень, пояснень по суті позовних вимог, а також витребувані ухвалами суду документи і матеріали не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений судом належним чином ухвалою суду та судовою повісткою про виклик до суду які надсилались за місцезнаходженням відповідача але повернулись до суду з відміткою поштового відділення «по адресу организации нет». Місцезнаходження відповідача підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №5255446 відповідно до якої, станом на 24.02.2010р., відповідач зареєстрований за тією ж адресою, що і зазначена в позові. Згідно з вимогами п. 11 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», (...) страхувальник зобовязаний повідомити територіальні органи Пенсійного фонду про зміну облікових реквізитів підприємства, установи, організації, їх місцезнаходження, юридичної адреси в 10 - денний термін із дня виникнення відповідних змін. А оскільки позивач не надав суду відомостей про зміну місцезнаходження та юридичної адреси відповідача, суд прийшов до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи в суді.

З підстав наведених вище суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів фіксації судового процесу, а саме звукозаписуючого пристрою «Камертон».

У судовому засіданні 15.03.2010 р, на підставі ст. 160 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Судом оголошено про час виготовлення постанови в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми законодавства та оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідач, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», є платником страхових внесків до Пенсійного фонду.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що страховими внесками є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обовязкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

У ст. 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон № 400/97-ВР) зазначено, що платниками збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до вимог ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону № 1058-IV, страхувальниками є роботодавці, інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Частиною 3 ст. 15 зазначеного вище Закону передбачено, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків з дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду України.

У ч. 2. ст. 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що виключно цим Законом визначається порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до п. п. 1.3 пункту 1 та пункту 2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за № 64/8663 (далі за текстом - Інструкція), страхувальники є платниками страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV передбачено, що страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п. 11.11. ст. 11 Інструкції, зазначеної вище, платники щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків. Оригінал розрахунку подається платником до органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням платника. Усі примірники розрахунку страхових внесків підписуються керівником, головним бухгалтером підприємства (установи чи організації) та завіряються печаткою. Розрахунки подаються платниками до органу Пенсійного фонду для реєстрації за базовий звітний період, що дорівнює календарному місяцю, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Частиною 2 ст. 20 Закону (№ 1058-IV) передбачено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальником на підставі бухгалтерських та ін. документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на які, відповідно до цього Закону, нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону (№ 1058-IV), обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фону України у випадках, передбачених законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та ін. документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які, відповідно до цього Закону, нараховуються страхові внески.

Частиною 6 ст. 20 Закону (№ 1058-IV) передбачено, що страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Для страхувальників, що мають найманих працівників, базовим звітним періодом є календарний місяць.

У відповідності до ч. 12 ст. 20 Закону (№ 1058-IV), страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно з нормами абз. 8 ч. 3 ст. 106 Закону (№ 1058-IV), у випадку, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом 10-ти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом із застосованою до нього фінансовою санкцією, включеною до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі, якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом 10-ти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутись до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

У період з вересня по грудень 2009р.(включно) відповідач самостійно взяв на себе зобовязання по сплаті страхових внесків по розділу 1 Додатка 23 в розмірі 15344 грн.14 коп. Дана заборгованість підтверджується розрахунком суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті по формі за додатком 23 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003р. за вересень-грудень (включно) 2009р.. За період з вересня 2009р. по січень 2010р.у рахунок погашення заборгованості відповідачем сплата не здійснювалась. Факт існування зазначеної недоїмки підтверджується карткою особового рахунку платника страхових внесків, яка формується на підставі наданих страхувальником Розрахунків та бази платіжних доручень УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя.

При цьому, в терміни, передбачені чинним законодавством (Закон № 400/97-ВР, Закон № 1058-IV), відповідачем зобовязання зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в повному обсязі виконані не були. Докази іншого відповідачем суду не надані.

У звязку із наведеним вище суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 15344 грн.14 коп., за період з 01.09.2009р. по 31.12.2009р., є обґрунтованими, заснованими на законі, підтверджені зібраними у справі доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 1, 5, 14, 15, 17, 20, 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ч. 1 ст. 11, ст. 51, ст. 60, ч. 1 ст. 71, ст. ст. 94, 158, 160-163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя до приватного підприємства «АЗОВПРОМКОМПЛЕКТ» про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства «АЗОВПРОМКОМПЛЕКТ» заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 01.09.2009р. по 31.12.2009р. у розмірі: 15344 (п'ятнадцять тисяч триста сорок чотири) грн. 14 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження, а у разі якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 19 березня 2010 р.

Суддя (підпис) Н.І.Малиш

Постанова не набрала законної сили.

Суддя Н.І.Малиш