Справа № 815/1748/15
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 р. Справа № 815/1748/15

Категорія: 3.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.
при секретаріПолянській А.М.

за участю сторін:
Представник позивачаОСОБА_5 (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області про скасування висновків та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області про скасування висновків та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_6 відмовлено повністю.

ОСОБА_7 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 24 квітня 2015 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, позивач зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 30.10.2014 року звернулись за місцем проживання до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області (надалі відділ РАЦС) із заявами про внесення змін до актового запису про шлюб №1202 від 15.08.2013 року у зв'язку з помилкою в написанні прізвища нареченого (в актовому записі про шлюб зазначено прізвище ОСОБА_8 замість ОСОБА_8) та до актового запису про народження №5370 від 20 червня 2013 року ОСОБА_9, в зв'язку з невірним зазначенням прізвище батька «ОСОБА_8» замість «ОСОБА_8» та прізвища дитини з «ОСОБА_8» замість «ОСОБА_8» складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

До заяв було додано копії: національних паспортів заявників, переклад національного паспорту ОСОБА_8, посвідки на тимчасове проживання, свідоцтво про народження ОСОБА_8 та його переклад на українську мову, свідоцтва про народження ОСОБА_9, свідоцтва про шлюб, довідки посольства Камерун від 08.12.2014 року №315/АТ та її переклад на українську мову.

Як вбачається з копії національного паспорту виданого на ім'я ОСОБА_8 громадянина Республіки Камерун строк його дії сплив 23.06.2014 року та він не є дійсним на час звернення до відповідача, а тому не може прийматися до уваги як документ який встановлює особу.

Копія посвідки на тимчасове проживання видана УДМС України в Черкаській обл.. від 31.08.2012 року на ім'я ОСОБА_8 є дійсною до 30.06.2015 року, та в неї зазначено прізвище особи як й в свідоцтві про народження дитини.

Згідно висновку Відділу РАЦС від 24.01.2015 року, ОСОБА_6 відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження та шлюб з посиланням на неможливість витребування з Республіки Камерун копії актового запису про народження гр. ОСОБА_8 (а.с.24-28).

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі Закон).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1, ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх.

Відповідно до ст. 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ,ст. 22 Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, зокрема особи, щодо якої складено актовий запис.

Частиною 3, 4 ст. 22 Закону передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до ч. 5, ст. 9 Закону правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері державної реєстрації актів цивільного стану.

На виконання вищевказаної норми були прийняті Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 (далі - Правила).

Відповідно до 2.6. Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Відповідно до п. 2.12. Правил на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

Згідно п. 2.16 Правил, зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

В свідоцтві про народження сина позивача ОСОБА_9 (2013 р.н.) в графі «прізвище» зазначено «ОСОБА_8», та у графі «батько» значиться «ОСОБА_8», що збігається з даними посвідки на тимчасове проживання виданої його батьку УДМВ України в Черкаській області 31.08.2012 року.

Згідно п.2.7 Правил на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Реєстрація актів цивільного стану компетентними органами іноземних держав, з якими Україна не уклала договорів про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, підтверджується відповідними легалізованими у встановленому порядку документами про реєстрацію актів цивільного стану без витребування копій актових записів цивільного стану.

Процедура легалізації документа необхідна для приданя йому юридичної сили на территорії іншої держави. Легализація полягає у підтвердженні повноважень, справжністі підпису, а в деяких випадках, печатки або штампу посадової особи, яка видала документ.

Республіка Камерун не приєдналась до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (та до якої приєдналась Україна), та договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах між Україною та Республікою Камерун не укладений, тому свідоцтво про народження ОСОБА_8 повинно було бути легалізованим.

Паспортний документ іноземця визначений у Законі України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773 як документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в'їзд або виїзд з держави і визнається Україною, а посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Оскільки свідоцтво про народження на ім'я ОСОБА_8 не було легалізоване перед подачею до відділу РАЦС, то вказаний документ не міг бути прийнятий відповідачем до уваги, без дотримання порядку встановленого Правилами.

За таких обставин, відповідач правомірно надав перевагу даним зазначеним у тимчасовій довідки на проживання виданого на ім'я ОСОБА_8 стосовно правильного написання прізвища заявника, виданою уповноваженою особою держави Україна, та залишив поза увагою не легалізовані та недійсні документи (національний паспорт та копію свідоцтва про народження).

Тому суд погоджується з відповідачем, щодо правомірності висновків про відмову у внесенні змін до актових записів за наявними документами доданими до заяв.

Отже для врахування відповідачем копії свідоцтва про народження на ім'я ОСОБА_8 громадянина Республіки Камерун під час прийняття рішення по заявам, останній повинен його легалізувати у відповідності з діючим законодавством в консульській установі країни заявника.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що є паспорт на ім'я ОСОБА_8 дійсний на сьогоднішній день та ксерокопію якого, ніким не завірену було надано для огляду до суду апеляційної інстанції. Разом з тим, як вибачається з матеріалів справи, означений паспорт не надавався відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області із заявою про внесення змін до актового запису.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані висновки Відділу є правомірними, оскільки були прийняті на підставі наданих до заяви документів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно положень ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_6 про скасування висновків та зобов'язання вчинити певні дії належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року по справі № 815/1748/15, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 08 липня 2015 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук