Справа № 2а-3094/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія статобліку 2.14
ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2009 р. о 18 год. 33 хв. Справа № 2а-3094/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Торговий дім «Вакула»,

м. Мелітополь Запорізької області

до відповідача-1: Бердянської митниці, м. Бердянськ Запорізької області

до відповідача-2: Головного управління Державного казначейства України в Запорізькій

області, м. Запоріжжя

про визнання протиправними дій та стягнення суми,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 10.06.2009 р.

від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність № 01-15-20/90 від 12.01.2009 р.

від відповідача-2: ОСОБА_3, довіреність № 14-33/180-3129 від 15.05.2009 р.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Торговий дім «Вакула»звернулося до суду з адміністративним позовом до Бердянської митниці та Головного управління Державного казначейства України в Запорізькій області, в якому просить визнати протиправними дії посадових осіб Бердянської митниці, стягнути з Державного бюджету на користь ВАТ «ТД «Вакула»надмірно сплачені обовязкові платежі в сумі 30145,14 грн. В обґрунтування позову товариство посилається на те, що 24.04.2009 р. та 12.05.2009 р. під час митного оформлення чергових партій товару, декларантом ВАТ «Торговий дім «Вакула»митну вартість товару було визначено відповідно до ст. 266 Митного кодексу України із застосуванням основного методу визначення митної вартості товарів, а саме за ціною угоди. При цьому, позивач вважає незаконною відмову Бердянської митниці у визначені митної вартості товару за методом 1 за митною декларацією від 24.04.2009 р., а затребування додаткових документів безпідставним, оскільки договором купівлі-продажу № 2 від 09.02.2009 р. передбачено здійснення перевезення та страхування товару продавцем та включення цих витрат до ціни товару. Також, вказує, що 12.05.2009 р. відмовляючи у митному оформлені на підставі методу 1, посадові особи митниці у Картці відмови посилаються вже на прийняте рішення про визначення митної вартості товару, в той час, як визначення митної вартості товару працівниками митниці, а відповідно і прийняття рішення про визначення митної вартості товару повинні проводитися після обґрунтованої відмови у митному оформленні та видачі Картки відмови.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги з підстав, зазначених у позові.

Бердянська митниця адміністративний позов не визнає. У письмових запереченнях зазначає, що посадовими особами митниці при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару відповідно до ч. 1 п. 2 Порядку № 339 перевірені документи, подані декларантом 24.04.2009 р. та 12.05.2009 р. для підтвердження митної вартості, в результаті чого виявлено що в калькуляціях на свинину від 20.04.2009 та 08.05.2009 р. відсутні витрати на оплату брокерських послуг та витрат на страхування, що передбачено ст. 267 Митного кодексу України. Крім того зазначає, що документи, надані позивачем для підтвердження митної вартості товару, також викликали сумнів. Оскільки у поданих позивачем документах наявні неточності, а достовірність деяких документів викликала обґрунтовані сумніви, посадовими особами митниці були оформлені рішення про визначення митної вартості товару за ціною 2 $ за кг., при цьому митна оцінка товару в рішенні про визначення митної вартості товару №111000006/2009/000020/1 від 24.04.2009 р. здійснена із застосуванням другого методу, а в рішенні № 111000006/2009/000023/1 від 12.05.2009 р. митна вартість визначена із застосуванням третього методу. Також зазначає, що форма та зміст рішень про визначення митної вартості товару відповідають вимогам наказу Держмитслужби України від 16.12.2008 р. № 1413. На підставі викладеного, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив, вважає його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з підстав, визначених у запереченнях.

Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області у письмових запереченнях на позов від 11.06.2009 р. вих. № 14-17/3094-184 зазначає, що відповідно до чинного законодавства України контроль за справлянням митних та інших платежів, що вносяться до /або під час митного оформлення покладено на Державну митну службу України. Посилається на те, що механізм повернення з Державного бюджету помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних платежів, визначається Порядком, затвердженим спільним наказом Державної митної служби та Державного казначейства України від 20.07.2007 р. № 661/147, який передбачає, що повернення митних платежів з бюджету здійснюється органами Державного казначейства на підставі висновку митного органу. В той же час вказує, що порядок виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ, затверджений постановою КМУ від 09.07.2008 р. № 609 передбачає, що органи державного казначейства України за рішенням суду здійснюють повернення надмірно та/або помилково сплачених до бюджету податків, зборів (обовязкових платежів) та інших доходів бюджету після узгодження реквізитів рахунків, на яких обліковуються доходи бюджету, кодів бюджетної класифікації за доходами тощо з органом, на який покладено контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні підтримав заперечення, викладені вище.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

24.04.2009 р. ВАТ «Торговий дім «Вакула»заявило до митного оформлення в режимі ІМ-40 вантажну митну декларацію № 111010000/9/000488 з вантажем «М'ясо свійських свиней охолоджене в пів тушах, без голови, щоковини та передньої ніжки у кількості 19000кг., країна походження Польща, виробник-фірма ZAKLADY MIESNE FOOD, Service Sp.z.j.j Польща, торговельна марка відсутня, країна виробництва PL, всього 486 півтуш».

24.04.2009 р. Бердянською митницею на зворотному боці декларації митної вартості (ДМВ-1) зроблено запис вимог щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

24.04.2009 р. митним менеджером Саржан додатково надано лист-розяснення продавця щодо страхових витрат від 24.04.2009 р.

24.04.2009 р. рішенням № 111000006/2009/000020/1 Бердянська митниця визначила митну вартість товару із застосуванням другого методу визначення митної вартості, а саме за ціною угоди щодо ідентичних товарів.

12.05.2009 р. ВАТ «Торговий дім «Вакула»заявило до митного оформлення в режимі ІМ-40 вантажну митну декларацію № 111010000/9/000571 з вантажем «М'ясо свійських свиней охолоджене в півтушах, без голови, щоковини та передньої ніжки у кількості 19000кг., країна походження Польща, виробник-фірма ZAKLADY MIESNE FOOD, Service Sp.z.j.j Польща, торговельна марка відсутня, країна виробництва PL, всього 459 півтуш».

12.05.2009 р. Бердянською митницею на зворотному боці декларації митної вартості (ДМВ-1) зроблено запис вимог щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

12.05.2009 р. рішенням № 111000006/2009/000023/1 Бердянська митниця визначила митну вартість товару із застосуванням третього методу визначення митної вартості, а саме за ціною угоди щодо подібних товарів.

Не погоджуючись із діями Бердянської митниці ВАТ «ТД «Вакула»звернулося до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу України митна вартість товарів це заявлена декларантом або визначена митним органом вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, яка обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону України.

Статтею 261 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів, заявлені декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України і прийняті митним органом, використовуються для нарахування податків і зборів, ведення митної статистики, а також у випадках для розрахунків у разі застосування штрафів, інших санкцій та стягнень, встановлених законами України.

Частиною 2 статті 262 Митного кодексу України встановлено, що порядок та умови декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, встановлюється Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення декларацій митної вартості спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення мають базуватися на достовірній, документально підтвердженій інформації, що подається у кількісному виразі. Митний орган має право прийняти рішення про неможливість використання вибраного декларантом методу митної оцінки (ч. ч. 1, 3 ст. 264 Митного кодексу України).

Згідно із ст. 265 Митного кодексу України, митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені цим Кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Стаття 266. Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

· за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються (метод 1);

· за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2);

· за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 3);

· на основі віднімання вартості (метод 4);

· на основі додавання вартості (метод 5);

· резервного (метод 6).

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи віднімання та додавання вартості можуть застосовуватися у будь-якій послідовності за розсудом декларанта.

Наявні у матеріалах справи документи свідчать, що позивач, подавши декларації митної вартості за формою ДМВ-1, визначив митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1) відповідно до статті 267 Митного кодексу України, відповідно до якої митною вартістю за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, є ціна угоди, фактично сплачена, чи ціна, яка підлягає сплаті за товари, які імпортуються за призначенням в Україну, на момент перетинання ними митного кордону України.

Відповідно до п. 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 р. № 1766 для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

24.04.2009 р. на підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивачем було надано наступні документи:

- договір купівлі-продажу № 2 від 09.02.2009 р. та додатки до нього: специфікацію № 2 від 23.02.2009 р., специфікацію 2/1 від 26.03.2009 р.;

- рахунок-фактуру (інвойс) № FSE-00000247/09/EKS від 20.04.2009 р.;

- копію ліцензії на імпорт № 00608 від 08.04.2009 р.;

- товарно-транспортну накладну від 20.04.2009 р.;

- прас-лист фірми «FOOD SERVICE» від 13.04.2009 р.;

- калькуляцію вартості товару;

- лист фірми «FOOD SERVICE»від 24.04.2009 р.;

- копію вантажно-митної декларації відправника товару від 20.04.2009 р.;

- копію ветеринарного сертифіката № 1013/044874/09 від 20.04.2009 р.;

- сертифікат якості від 20.04.2009 р.;

- експертний висновок № 0888/09 від 23.04.2009 р.;

- ветеринарне свідоцтво Я-32 № 026021 від 23.04.2009 р.;

- копію свідоцтва походження № 0407050 від 20.04.2009 р.;

- сертифікат відповідності UA1.032.Х007530-09 від 23.04.2009 р.;

- експертний висновок ДП «Держзовнішінформ»№ 8/355 від 26.03.2009 р.

12.05.2009 р. для підтвердження митної вартості товару позивачем подано наступні документи:

- договір купівлі-продажу № 2 від 09.02.2009 р. та додатки до нього: специфікацію № 2 від 23.02.2009 р., специфікацію 2/2 від 04.05.2009 р.;

- рахунок-фактуру (інвойс) № FSE-00000296/09/EKS від 08.05.2009 р.;

- копію ліцензії на імпорт № 00608 від 08.04.2009 р.;

- товарно-транспортну накладну № 467 від 08.05.2009 р.;

- прас-лист фірми «FOOD SERVICE» від 13.04.2009 р.;

- калькуляцію вартості товару;

- лист фірми «FOOD SERVICE»від 24.04.2009 р.;

- копію вантажно-митної декларації відправника товару;

- копію ветеринарного сертифіката;

- сертифікат якості;

- експертний висновок № 0996/09 від 11.05.2009 р.;

- ветеринарне свідоцтво Я-32 № 026023 від 11.05.2009 р.;

- копію свідоцтва походження № 0407164 від 08.05.2009 р.;

- сертифікат відповідності UA1.032.Х008665-09 від 11.05.2009 р.;

- експертний висновок ДП «Держзовнішінформ»№ 8/355 від 26.03.2009 р.

З огляду на вказаний перелік, суд вважає, що позивачем з самого початку було подано всі необхідні та належні документи, які дозволяли визначити митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1). Бердянська митниця, у своїх запереченнях зазначає, що «під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було виявлено, що в калькуляціях на свинину від 20.04.2009 р. та від 08.05.2009 р. відсутні витрати на оплату брокерських послуг та витрат на страхування.

Проте, п. 2.1 Договору купівлі-продажу № 2 від 09.02.2009 р. «Поставка товару здійснюється окремими партіями на умовах СІР-Мелітополь, Україна, 72319, Запорізька область, вул.. Кірова, 175…Ціна включає вартість товару, тари та маркування, навантаження, митної очистки товару, страховки, доставки до місця призначення». Як вбачається з листа-розяснення від 24.04.2009 р. наданого директором «FOOD SERVICE», в калькуляції в статтю витрат «Транспорт»були включені страхові витрати з доставки товару до м. Мелітополь - 0,10 дол. США за 1 кг. ваги.

Пунктом 11 вказаного Порядку передбачено, що для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Посадова особа митного органу у графі «Для відміток митниці»декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис.

Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини. Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

В процесі митного оформлення 24.04.2009 р. співробітниками Бердянської митниці були додатково затребувані від позивача наступні документи: договір (контракт) про перевезення, транспортні та страхові документи. Як зазначалося вище, того ж дня менеджером поданий лист-розяснення від 24.04.2009 р. та розяснено співробітникам митниці, що згідно договору № 2 від 09.02.2009 р. п. 2.1 в ціну товару входять транспортні та страхові витрати. Тож, позивач не міг подати договір (контракт) на перевезення, транспортні та страхові витрати, оскільки останні не укладалися, а умови поставки та страховки були обумовлені у договорі № 2 від 09.02.2009 р., який Бердянській митниці надався. Тож доводи відповідача-1 в цій частині є безпідставними.

У декларації митної вартості № 111010000/9/000562 Бердянська митниця зробила відмітку про необхідність подання позивачем зовнішньоекономічного договору та додатків до нього, оформлених відповідно до п. 12 постанови КМУ від 20.12.2006 р. № 1766, а також договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, повязаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); або інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

На виконання вказаних вимог менеджером було здійснено запис, про те, що договір митниці наданий, договорів з третіми особами у ВАТ «ТД «Вакула»не має.

З цього приводу суд зазначає, що підстав для витребування митницею вищевказаних додаткових документів, а саме договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, повязаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); або інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів - не було.

Розглянувши надані документи, Бердянська митниця в рішенні про визначення митної вартості товару №111000006/2009/000020/1 від 24.04.2009 р. здійснила оцінку митної вартості із застосуванням другого методу, а в рішенні № 111000006/2009/000023/1 від 12.05.2009 р. митна вартість визначена із застосуванням третього методу.

Однак, аналіз вищенаведеного, дозволяє стверджувати, що для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), митницею також мали враховуються такі ознаки: якість, наявність торговельної марки і репутація на ринку; виробник, доказів чого ним суду не представлено.

Крім того, визначаючи, що Бердянською митницею було необґрунтовано прийнято рішення №111000006/2009/000020/1 від 24.04.2009 р. про визначення митної вартості на методом 2, то відповідно прийняття рішення № 111000006/2009/000023/1 від 12.05.2009 р. де митна вартість визначена із застосуванням 3 методу є безпідставним.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вимог чинного законодавства України та наданням позивачем необхідних документів для визначення митної вартості товару, суд вважає, що Бердянською митницею не доведено правомірність прийняття рішень № 111000006/2009/000020/1 від 24.04.2009 р. та № 111000006/2009/000023/1 від 12.05.2009 р.

Враховуючи факт видання Бердянською митницею рішень №111000006/2009/000020/1 від 24.04.2009 р. і № 111000006/2009/000023/1 від 12.05.2009 р. та з метою уникнення додаткових фінансових витрат ВАТ «ТД «Вакула»було змушено здійснити митне оформлення вантажу за митною вартістю, визначеною митницею.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи той факт, що визнавши неправомірними дії Бердянської митниці щодо відмови у митному оформлені товарів за ціною договору та щодо завищення митної вартості при митному оформлені Відкритим акціонерним товариством «Торговий дім «Вакула» партій товару згідно декларацій митної вартості № 111010000/9/000484 від 24.04.2009 р. та № 111010000/9/000562 від 12.05.2009 р. права позивача не будуть захищені повністю, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними і нечинними рішення Бердянської митниці про визначення митної вартості товарів № 111000006/2009/000020/1 від 24.04.2009 р. та № 111000006/2009/000023/1 від 12.05.2009 р.

Крім того, як пояснив позивач в судовому засіданні, ВАТ «ТД «Вакула»просить стягнути надмірно сплачені обовязкові платежі в сумі 30145,14 грн., як поворот виконання рішення.

Частиною 2 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність і нечинність рішеннь Бердянської митниці про визначення митної вартості товарів № 111000006/2009/000020/1 від 24.04.2009 р. та № 111000006/2009/000023/1 від 12.05.2009 р., за якими позивач змушений був сплатити митні платежі у більшому розмірі, то вказані обставини є підставою для задоволенню позову про зворотне стягнення 30145 грн.14 коп. надмірно сплачених обовязкових платежів при митному оформленні товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства «Торговий дім «Вакула»до Бердянської митниці та Головного Управління Державного казначейства України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та стягнення суми, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії посадових осіб Бердянської митниці щодо відмови у митному оформлені товарів за ціною договору та щодо завищення митної вартості при митному оформлені Відкритим акціонерним товариством «Торговий дім «Вакула»партій товару згідно декларацій митної вартості № 111010000/9/000484 від 24.04.2009 р. та № 111010000/9/000562 від 12.05.2009 р.

Визнати протиправними та нечинними рішення Бердянської митниці про визначення митної вартості товарів № 111000006/2009/000020/1 від 24.04.2009 р. та № 111000006/2009/000023/1 від 12.05.2009 р.

Повернути шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства «Торговий дім «Вакула»30145 грн.14 коп. надмірно сплачених обовязкових платежів при митному оформленні товару.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства «Торговий дім «Вакула»(69006, м. Запоріжжя, Північне шосе, 69а) 301,45 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанову складено у повному обсязі 12 червня 2009 р.

Суддя Н.В. Стрельнікова