Справа № 2а-5777/11/2670
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 липня 2015 року № 2а-5777/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., суддів: Кротюка О.В., Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України, Пенсійного фонду України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Державного казначейства України

проскасування окремих положень нормативно-правових актів, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України (далі - КМУ), Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС), Пенсійного фонду України (далі - ПФУ), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Державного казначейства України, у якому, з урахуванням змін та доповнень до позовних вимог, просив:

- визнати незаконним та скасувати абзац 5 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393", а саме: "у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію";

- визнати незаконною діяльність КМУ, у зв'язку із затвердженням вищезазначеною постановою абзацу 5 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що призвело до звуження змісту та обсягу прав позивача;

- визнати незаконною бездіяльність КМУ у зв'язку з неприйняттям з 13 лютого 2008 року до теперішнього часу заходів, передбачених частиною третьою статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" по поновленню прав позивача на отримання диференційовано розрахованої, виходячи із роботи на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого підрозділу МВС України пенсії та усуненню привілеїв іншим особам;

- стягнути з Пенсійного фонду України через ГУПФ України в Одеській області нанесену незаконними рішенням та діяльністю КМУ матеріальну шкоду позивачу, яка дорівнює його пенсії, розрахованої із максимальних розмірів надбавок за виконання особливо важливих завдань та премій, що фактично виплачені за січень 2008 року в апараті Слідчого управління Головного управління МВС України в Одеській області по посаді старшого слідчого в особливо важливих справах за відрахуванням раніше проведених виплат, з 01 січня 2008 року по день прийняття судом рішення у справі;

- зобов'язати КМУ виділити з Державного бюджету України грошові кошти Пенсійному фонду України на додаткове фінансування ГУПФ України в Одеській області для виплати нанесеної незаконними рішенням та діяльністю КМУ матеріальної шкоди позивачу, яка дорівнює його пенсії, розрахованої із максимальних розмірів надбавок за виконання особливо важливих завдань та премій, що фактично виплачені за січень 2008 року в апараті Слідчого управління Головного управління МВС України в Одеській області по посаді старшого слідчого в особливо важливих справах за відрахуванням раніше проведених виплат, з 01 січня 2008 року по день прийняття судом рішення у справі;

- зобов'язати МВС України через Головне управління МВС України в Одеській області розрахувати позивачу пенсію із розрахунку максимальних розмірів надбавок за виконання особливо важливих завдань та премій, що фактично виплачені за січень 2008 року в апараті Слідчого управління Головного управління МВС України в Одеській області по посаді старшого слідчого в особливо важливих справах, про що у встановленому законом порядку повідомити Пенсійний фонд України та ГУПФ України в Одеській області;

- зобов'язати Пенсійний фонд України через ГУПФ України в Одеській області нарахувати пенсію, розраховану із максимальних розмірів надбавок за виконання особливо важливих завдань та премій, що фактично виплачені за січень 2008 року в апараті Слідчого управління Головного управління МВС України в Одеській області по посаді старшого слідчого в особливо важливих справах (з врахуванням змінених позовних вимог).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 липня 2011 року було роз'єднано позовні вимоги та виділено в окреме провадження позовні вимоги в частині зобов'язання МВС України через Головне управління МВС України в Одеській області розрахувати позивачу пенсію із розрахунку максимальних розмірів надбавок за виконання особливо важливих завдань та премій, що фактично виплачені за січень 2008 року в апараті Слідчого управління Головного управління МВС України в Одеській області по посаді старшого слідчого в особливо важливих справах, про що у встановленому законом порядку повідомити Пенсійний фонд України та ГУПФ України в Одеській області; зобов'язання Пенсійного фонду України через ГУПФ України в Одеській області нарахувати пенсію, розраховану із максимальних розмірів надбавок за виконання особливо важливих завдань та премій, що фактично виплачені за січень 2008 року в апараті Слідчого управління Головного управління МВС України в Одеській області по посаді старшого слідчого в особливо важливих справах (з врахуванням змінених позовних вимог).

Решта позовних вимог залишена у цьому ж провадженні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 вересня 2011 року в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування абзацу 5 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393", а саме: "у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію" було закрито провадження у зв'язку з тим, що абзац 5 пункту 5 оскаржуваного позивачем Порядку було скасовано судовим рішенням, що набрало законної сили.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 вересня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 вересня 2011 року та постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 вересня 2011 року залишено без зміни.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 вересня 2011 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 вересня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2012 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Судом касаційної інстанції було зазначено, що суди першої та апеляційної інстанції, закриваючи провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1, помилково дійшли висновку, що предметом оскарження є нормативно-правовий акт, правова оцінка якому вже була надана іншим судом, а саме: постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2009 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року, якими задоволено позов ОСОБА_3 до КМУ про визнання недійсними окремих положень нормативно-правового акту, зокрема, визнано незаконними частини четверту, п'яту пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393".

Касаційною інстанцією зазначено, що оскільки ОСОБА_1 не приймав участі у справі за позовом ОСОБА_3 про визнання незаконними частин четвертої, п'ятої пункту 5 постанови КМУ від 13 лютого 2008 року № 45, то посилання на рішення по даній справі, як на підставу для закриття провадження у справі, не відповідає вимогам чинного законодавства, так як відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Таким чином, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що рішення за позовними вимогами в частині про визнання незаконним та скасування абз. 5 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393", а саме: "у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію", судом першої інстанції не приймалося.

Розгляд справи здійснено із врахуванням частини п'ятої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Міністерства внутрішніх справ у судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що прийняття оскаржуваної постанови відбулося в межах законодавчо визначеної компетенції КМУ на виконання розпоряджень вищого органу державної виконавчої влади - Верховної Ради України.

Розгляд справи здійснено в письмовому провадженні відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 з 05 серпня 1980 року по 29 червня 1993 року проходив дійсну військову службу у збройних силах СРСР та України, з 20 вересня 1993 року по 14 лютого 2002 року - в органах внутрішніх справ.

Вислуга років позивача в пільговому обчисленні становить 23 роки 01 місяць 24 дні.

Згідно з роз'ясненням Головного управління МВС України в Одеській області від 16 квітня 2007 року №14/1-Я-189 позивачу повідомлено, що станом на 01 січня 2007 року розмір пенсії складає 1456, 29 грн.

Згідно з роз'ясненням Головного управління МВС України в Одеській області від 04 лютого 2011 року №14/1-Я-1 ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393" було проведено перерахунок грошового забезпечення, яке станом на 01 січня 2008 року складало 2978, 94 грн.; розмір пенсії - 1757, 57 грн.

Згідно з роз'ясненням Головного управління МВС України в Одеській області від 09 березня 2011 року №14/1-Я-32 позивачу повідомлено, що згідно додатку №1 "Про середні розміри надбавок та премій, що фактично виплачені за січень 2008 року в апаратах ГУМВС (УМВС) України в областях" по посаді "старший слідчий в особливо важливих справах" передбачено: надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 56% та премія у розмірі 15%, у зв'язку з чим позивачу проведено перерахунок грошового забезпечення для нарахування пенсії згідно вимог чинного законодавства.

Застосування вказаних надбавок, що є складовими частинами пенсії позивача, призвело до зменшення розміру пенсії.

Вказаний перерахунок пенсії позивача стався внаслідок прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393".

Згідно абз. 5 п. 5 Порядку проведення перерахунку пенсій для перерахунку пенсій враховуються: інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

ОСОБА_1 вважає абз. 5 п. 5 Порядку проведення перерахунку пенсій в частині слів "у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію" - незаконним з таких підстав.

На підставі вказаного положення, а також додатку №1 "Про середні розміри надбавок та премій, що фактично виплачені за січень 2008 року в апаратах ГУМВС (УМВС) України в областях" позивачу розрахована пенсія з урахуванням надбавок і премій у розмірі - надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 56% та премія у розмірі 15%.

Тобто, Кабінет Міністрів України, користуючись своїм правом визначати порядок проведення перерахунку пенсій, згідно оскаржуваного абз. 5 п. 5 Порядку проведення перерахунку пенсій зробив єдину для усіх пенсіонерів із числа старших слідчих в особливо важливих справах надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 56% та премію у розмірі 15%.

На думку позивача, вказане положення суперечить п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та наказу МВС України від 31 грудня 2007 року № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, оскільки зачіпається право позивача на одержання пенсії, розмір якої проголошувався державою з урахуванням якості роботи позивача й відношення до неї в період перебування на посаді старшого слідчого в ОВС.

Також вважає, що вказане положення надає привілеї пенсіонерам, які вийшли (виходять) на пенсію після 01 січня 2008 року, виконуючи ті ж самі завдання і у тому ж обсязі, що й позивач, проте, одержуючи більшу пенсію.

Згідно ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", п. 3 Указу Президента України від 04 жовтня 1996 року №926 "Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ" та постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року №829 "Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ", що діяли станом на час призначення позивачу пенсії, визначали щомісячні надбавки та премії особам начальницького складу органів внутрішніх справ відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи - складовими, які мають обов'язковий характер щодо нарахування та визначення розміру пенсії, встановлювали граничний розмір зазначених складових відповідно 50% та 33,3% грошового забезпечення.

П. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та п.п. 2.5.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ також визначають надбавку за виконання особливо важливих завдань особам начальницького складу слідчих підрозділів органів внутрішніх справ за службу на посадах слідчих та премії для осіб начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання - складовими, які мають обов'язковий характер щодо нарахування та визначення розміру пенсії. При цьому, встановлюють граничний розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань (до 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років) та нижній граничний розмір премії (у розмірі не менш як 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення) без верхньої межі.

Тобто, при диференційованій оплаті роботи виплачується розцінка за певний рівень здійсненої роботи, виходячи з усереднених посадового окладу та звання плюс проводиться додаткове збільшення зарплати за рахунок надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань та премії, які нараховуються, виходячи зі стажу, характеру і умов роботи, результатів у службовій діяльності, фізичних та інтелектуальних затрат.

Отже, держава визначила диференційований порядок обчислення розміру пенсії особам начальницького складу органів МВС України, тоді як прийняттям абзацу 5 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" держава відмовилася застосовувати раніше визначений диференційований порядок обчислення розміру пенсії старшим слідчим з особливо важливих справ у підрозділах МВС України.

Цим, на думку позивача, порушено його право, оскільки усереднено його пенсію з пенсіями осіб, які під час роботи до 2008 року мали нижчі показники, не виконували свої обов'язки у рівному з ним обсязі, надано необгрунтовані привілеї особам, що працюють на цей час, отримати після звільнення більш високу пенсію за рахунок збільшеної до 100% надбавки та максимальної премії.

Зменшення розміру пенсії внаслідок прийняття оскаржуваної постанови позивач розцінює як позбавлення його майна, що відбулося на порушення законодавства.

Рішення та дії інших відповідачів щодо нарахування пенсії позивачу з врахуванням положень абзацу 5 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно, на його думку, також є незаконними.

Оскільки пенсія позивача тривалий час зменшувалася внаслідок її перерахунку на підставі оскаржуваного положення, позивач заявляє вимоги про стягнення шкоди з 01 січня 2008 року по день прийняття судом рішення з розрахунку максимальних розмірів надбавок та премій, що фактично сплачені за січень 2008 року в апараті Слідчого управління ГУ МВС України в Одеській області, без врахування раніше проведених позивачу пенсійних виплат.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до наступного.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування абзацу 5 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393", а саме: "у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію", колегія суддів зазначає слідуюче.

Відповідно до пункту 3 та 4 статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування; розробляє і здійснює загальнодержавні програми економічного, науково-технічного, соціального і культурного розвитку України.

Згідно з частиною першою статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 статті 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет Міністрів України у сферах соціальної політики, охорони здоров'я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій: забезпечує проведення державної соціальної політики, вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечує соціальний захист громадян.

Статтею 52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" передбачено, що Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Згідно із частиною 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Порядок перерахунку пенсій з 01 січня 2008 року регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393".

Згідно з пунктом 1 цього Порядку, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема: щомісячних надбавок, доплат та підвищень, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок (підпункт 4 пункту 5 Порядку); та інших щомісячних надбавок, доплат (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищень та щомісячних премій - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію (підпункт 5 пункту 5 Порядку).

Виходячи із того, що оскаржувану постанову Кабінету Міністрів України видано 13 лютого 2008 року, тобто на момент, коли надбавки та премії, які виплачувалися позивачу на час його служби, були скасовані відповідно до Указу Президента України від 18 грудня 2007 року №1234/2007, Кабінет Міністрів України не мав підстав включати їх до відповідного переліку при обчисленні пенсій.

Необхідність видання оскаржуваної постанови пов'язана із тим, що постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" від 07 листопада 2008 року №1294 з 01 січня 2008 року запроваджені нові умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, а також нові підходи до формування фонду преміювання, які створили нову, незалежну від попередньої, систему грошового забезпечення вказаних осіб.

Крім того, колегія суддів вказує, що в зазначеній постанові не йде мова про підвищення, як таке, рівня грошового забезпечення в цілому, а лише про упорядкування його структури і умов виплати в межах виділених у державному бюджеті коштів на оплату праці (грошового забезпечення).

Таким чином, з огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даної позовної вимоги.

Дана позиція підтверджена постановою Вищого адміністративного суду України від 03.07.2012 по справі К-42296/10 за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, третя особа - Пенсійний фонд України, про визнання недійсними окремих положень постанови.

Вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконною діяльності Кабінету Міністрів України, у зв'язку із затвердженням вищезазначеною постановою абзацу 5 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що призвело до звуження змісту та обсягу прав позивача, охоплюються вимогою по визнання незаконним вказаного положення, тому задоволенню також не підлягають.

Стосовно позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності Кабінету Міністрів України у зв'язку з неприйняттям з 13 лютого 2008 року до теперішнього часу заходів, передбачених частиною третьою статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" по поновленню прав позивача на отримання диференційовано розрахованої, виходячи із роботи на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого підрозділу МВС України, пенсії, та усуненню привілеїв іншим особам, суд вказує, що Кабінет Міністрів України на виконання ч. 3 ст. 63 зазначеного Закону прийняв оскаржувану постанову від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393", тобто, бездіяльність Кабінету Міністрів України у даному випадку відсутня.

Щодо змісту прийнятого Порядку, то він є предметом окремого оскарження і його невідповідність законодавству не може бути підставою для висновку про допущення Кабінетом Міністрів України бездіяльності.

Щодо позовних вимог про стягнення з Пенсійного фонду України через Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області нанесеної незаконними рішенням та діяльністю Кабінету Міністрів України матеріальної шкоди позивачу, яка дорівнює його пенсії, розрахованої із максимальних розмірів надбавок за виконання особливо важливих завдань та премій, що фактично виплачені за січень 2008 року в апараті Слідчого управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області по посаді старшого слідчого в особливо важливих справах за відрахуванням раніше проведених виплат, з 01.01.2008 року по день прийняття судом рішення, та зобов'язання Кабінет Міністрів України виділити з Державного бюджету України грошові кошти Пенсійному фонду України на додаткове фінансування Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області для виплати нанесеної незаконними рішенням та діяльністю Кабінету Міністрів України матеріальної шкоди позивачу, суд зазначає наступне.

Позивач, заявляючи вказану вимогу, кваліфікує різницю між фактично виплаченою йому пенсією та тією, яка мала бути сплачена без врахування оскаржуваного абзацу 5 пункту 5 Порядку, як завдану йому матеріальну шкоду.

Суд не погоджується з цим твердженням позивача, оскільки навіть фактично нарахована та виплачена пенсія за попередні періоди може бути перерахована у випадку наявності для цього законних підстав, яким, в тому числі, є судове рішення про визнання незаконним нормативно-правового акту, на підставі якого проведено нарахування та виплату пенсії.

Тому, суд вказує, що під час нарахування та виплати пенсії позивачу відповідачі як суб'єкти владних повноважень діяли на підставі тих нормативно-правових актів, що були чинними на відповідний період.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене та виходячи із встановлених судом під час розгляду справи обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1, оскільки в діях відповідачів відсутні порушення законодавства, що могли би завдати позивачу збитків.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України, Пенсійного фонду України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Державного казначейства України про скасування окремих положень нормативно-правових актів, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий Суддя А.С. Мазур

Судді О.В. Кротюк

А.В. Літвінова