Справа № 826/5428/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 липня 2015 року № 826/5428/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Гарника К.Ю., суддів Добрівської Н.А., Кобилянського К.М., при секретарі судового засідання Непомнящій А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта»
до Державної казначейської служби України Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві
простягнення суми бюджетного відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної казначейської служби України (далі по тексту - відповідач-1), Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач-2), Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (далі по тексту - відповідач-3) яким, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просило:

зобов'язати Державну казначейську службу України виконати у десятиденний строк, з набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, виконавчий лист Київського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2011 року №3846/11/2670 про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта» (ідентифікаційний код 21641157) бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 17350 грн. (сімнадцять тисяч триста п'ятдесят гривень);

визначити строк у 10 (десять) робочих днів, з моменту отримання Державною казначейською службою України виконавчого документа у цій справі, для виконання Державною казначейською службою України виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2011 року №3846/11/2670;

зобов'язати Державну казначейську службу України у 10 (десятиденний) строк, з моменту отримання виконавчого документу у цій справі, подати до Окружного адміністративного суду міста Києва суду звіт про виконання вищевказаної постанови суду про виконання виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2011 року №3846/11/2670;

стягнути з Державного бюджету України на користь Товариста з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта» (ідентифікаційний код 21641157, місцезнаходження : 01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 39- А, приміщення 41, тел. , поточний рахунок № 8449 в Філія АТ «Укрексімбанк» в м. Києві, МФО 380333): 12 212,00 грн. (дванадцять тисяч двісті дванадцять) гривень пені, нарахованої на суму заборгованості Державного бюджету України з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 17350 гривень;

визначити строк у 10 (десять) робочих днів, з моменту отримання Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві від Товариста з обмеженою відповідальністю «ТФГ- Дельта» (ідентифікаційний код 21641157) заяви з оригіналом виконавчого документа у цій справі та копії ухваленого у цій справі судового рішення про стягнення коштів (а рештою відповідачів копії вказаної заяви позивача), для виконання вищевказаного судового рішення у відповідності до п.23 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р № 845;

зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві, Державну казначейську службу України у 10 (десятиденний) строк з моменту отримання Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві від Товариста з обмеженою відповідальністю «ТФГ- Лельта» (ідентифікаційний код 21641157) заяви з оригіналом виконавчого документа у цій справі та копії ухваленого у цій справі судового рішення про стягнення коштів (а рештою відповідачів копії вказаної заяви) подати до суду звіт про виконання вищевказаного судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/5428/15, закінчено підготовче провадження та призначено до попереднього розгляду у судовому засіданні на 14 травня 2015 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2015 року закінчено підготовче провадження у справі № 826/5428/15 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Одночасно, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2015 року зупинено провадження в адміністративній справі № 826/5428/15 до 09 червня 2015 року.

У судовому засіданні 09 червня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Відповідач участі повноважного представника не забезпечив, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що 08 серпня 2009 року ТОВ «ТФГ-Дельта» подало до ДПІ у Печерському районі м. Києва податкову декларація з податку на додану вартість за липень 2009 року, якою визначило суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника по податку на додану вартість в розмірі 17350, 00 грн. Разом з податковою декларацією позивачем було подано до податкового органу довідку щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за липень 2009 року, розрахунок суми бюджетного відшкодування за липень 2009 року, заява про повернення суми бюджетного відшкодування за липень 2009 року та розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.

25 серпня 2009 року ДПІ у Печерському районі м. Києва провела документальну невиїзну (камеральну) перевірку достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2009 року, за результатами якої було складено довідку від 25 серпня 2009 року № 206/15-10, якою зазначено, що податкова декларація за липень 2009 року подана своєчасно, відповідає вимогам Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, зареєстровано Міністерством юстиції України 09 липня 1997 року за № 250/2064, а в результаті перевірки, проведеної на підставі підпункту 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» сума, податку на додану вартість заявлена до бюджетного відшкодування в розмірі 17350, 00 грн. підлягає залишенню без змін.

ДПІ у Печерському районі м. Києва 18 січня 2010 року провела позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТФГ-Дельта» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахункових рахунок за липень 2009 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в період з 01 червня 2009 року по 30 червня 2009 року, за результатами якої було складено акт від 18 січня 2010 року № 2/07-02/21641157.

Так, на підставі зазначеного акта перевірки, 29 січня 2010 року ДПІ у Печерському районі м. Києва прийнято податкове повідомлення - рішення № 000006702/0, яким зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 16178,76 грн. за липень 2009 року та податкове повідомлення - рішення № /0, яким визначила позивачу суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1756,86 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2010 року у справі №2а-1608/10/2670, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 жовтня 2012 року № К/9991/5772/11, визнано протиправними дії ДПІ у Перському районі міста Києва щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТФГ-Дельта» у період з 14 грудня 2009 року по 11 січня 2010 року з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень 2009 року, яка виникала за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в період з 1 червня 2009 року по 30 червня 2009 року; визнано недійсними та скасовано податкові повідомлення рішення ДПІ у Печерському районі міста Києва від 29 січня 2010 року № /0 та /0.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2011 року у справі № 2а-3846/11/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2011 року, стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у м. Києві на користь ТОВ «ТФГ- Дельта» бюджетну заборгованість з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 17350 грн. (сімнадцять тисяч триста п'ятдесят гривень).

24 листопада 2011 року позивач звернувся до Управління Державного казначейства у Печерському районі м.Києва із заявою про виконання вищевказаної постанови суду до якої додав виконавчого лист, виданий Київським апеляційним адміністративним судом № 2а-3846/11/267022 від 22 листопада 2011 року.

Управління Державного казначейства у Печерському районі м.Києва листом від 01 грудня 2011 року №01-12/1404 повідомило позивача про те, що перенаправила за належністю вказану заяву позивача до Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві за вихідним номером 24-01-11/1403.

Головним управлінням Державної казначейської служби України у м.Києві листом від 11 січня 2012 року №05-08/49-289 повідомило позивача про те, що у відповідності до пункту 23 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845, направило запит до органу державної податкової служби, а 22 грудня 2011 року, документи отримані від позивача були направлені вихідним номером 05-10/37-440 для виконання до Державної казначейської служби України.

З матеріалів справи вбачається, що дія постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2011 року у справі № 2а-3846/11/2670 була зупинена у період з 17 січня 2012 року до 21 жовтня 2013 року на підставі ухвал Вищого адміністративного суду України від 17 січня 2012 та від 21 жовтня 2013 року К/9991/81295/11.

05 листопада 2013 року позивач звернувся до Державної казначейської служби України з заявою про перерахування на його рахунок коштів у відповідності до виконавчого листа, виданого Київським апеляційним адміністративним судом №2а-3846/11/267022 від 22 листопада 2011 року.

Так, Державна казначейська служба України своїм листом від 04 грудня 2013 року №5-08/2546-32209 повідомила позивача про те, що у неї на виконанні знаходиться виконавчий лист Київського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2011 року №3846/11/2670 про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України у м.Києві на користь позивача бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у сумі 17350,00 грн., проте у зв'язку з наявністю інших судових рішень про відшкодування податку на додану вартість, виконавчий документ 22 листопада 2011 року №3846/11/2670 буде виконаний в порядку черговості.

19 березня 2014 року позивач повторно звернувся до Державної казначейської служби України з заявою № 02/19 про перерахування на його рахунок коштів у відповідності до виконавчого листа, виданого Київським апеляційним адміністративним судом №2а-3846/11/267022 від 22 листопада 2011 року.

Листом від 01 квітня 2014 року № 5-08/3680-7665 Державна казначейська служба України повідомила позивача про аналогічні обставини, викладені у листі від 04 грудня 2013 року № 5-08/2546-32209.

Позивач посилаючись на безпідставне невиконання виконавчого листа №2а-3846/11/267022 від 22 листопада 2011 року, що призвело до порушення прав та законних інтересів останнього, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2).

Частиною 5 статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України обов'язковість рішень суду зазначена однією з основних засад судочинства.

У частині 2 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Статтею 25 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 1.8 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» (далі - Закон), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету в зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

На час виникнення спірних правовідносин порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, та строки розрахунків з бюджетом було визначено у пункті 7.7 статті 7 названого Закону.

Так, відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 названого Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

За змістом підпункту «а» підпункту 7.7.2 пункту 7.7 цієї ж статті Закону якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

З наведених положень Закону випливає, що за відсутності обставин, які виключають право платника на одержання податкової вигоди, від'ємне значення ПДВ, обчислене за цими правилами, підлягає поверненню платникові.

Аналогічні положення закріплені у статтях 14, 200 Податкового кодексу України.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначений у Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845.

Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій) (пункту 3 Порядку № 845).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб пакет документів, визначений цим пунктом.

Як вбачається з матеріалів справи, достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість позивача в розмірі 17350,00 грн. підтверджена в судовому порядку рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2011 року, яке набрало законної сили 15 листопада 2011 року.

В даному випадку, враховуючи викладене, а також те, що правильність складання і подання до органів Казначейства відповідної заяви та виконавчого листа, колегія суддів приходить до висновку, що Казначейство зобов'язано у встановлені строки виконати рішення суду.

Бюджетним кодексом України встановлено, що рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконуються виключно Державною казначейською службою України (пункт 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення").

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний Орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким, чином виконання виконавчого листа, виданого Київським апеляційним адміністративним судом №2а-3846/11/267022 від 22 листопада 2011 року повинно виконуватись за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, в порядку, визначеному розділом 6 Порядку.

Пунктом 48 Порядку № 845 та частини 4 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Відповідно до пункту 49 Порядку № 845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.

Матеріали справи свідчать, що виконавчий лист №2а-3846/11/267022 від 22 листопада 2011 року перебуває на виконанні в органах казначейської служби з грудня 2013 року.

Станом на момент звернення позивача до суду минуло більш року, а тому враховуючи відсутність доказів виконання виконавчого листа, виданого Київським апеляційним адміністративним судом №2а-3846/11/267022 від 22 листопада 2011 року, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Державної казначейської служби України виконати у десятиденний строк, з набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, виконавчий лист Київського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2011 року №3846/11/2670 про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта» (ідентифікаційний код 21641157) бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 17350 грн. (сімнадцять тисяч триста п'ятдесят гривень) колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 845 безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті судові рішення про стягнення надходжень бюджету, подають до органу Казначейства, на рахунки в якому зараховані надходження бюджету, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, крім випадків, передбачених пунктом 23 цього порядку.

В пункті 16 Порядку зазначено, що органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів: для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів; що надійшли в результаті повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії; що надійшли від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, вилученого уповноваженими державними органами; що надійшли в результаті конфіскації національної або іноземної валюти; що надійшли в інший установлений законодавством спосіб; з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку".

Згідно з пунктом 47 Порядку безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

В пункті 48 Порядку № 845 визначений строк на безспірне списання коштів, та зазначено: "для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей".

Враховуючи, що відповідачем не поставлено під сумнів правильність подання необхідних документів до Казначейства для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів безспірного списання коштів державного бюджету на рахунки позивача, з метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині шляхом зобов'язання Державної казначейської служби України вчинити дії, передбачені Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845, спрямовані на виконавчого листа, виданого Київським апеляційним адміністративним судом № 2а-3846/11/267022 від 22 листопада 2011 року.

При цьому суд зазначає, що втручання у даному випадку у дискреційні повноваження відповідача, як суб'єкта владних повноважень, є виправданим, оскільки відсутній інший дієвий спосіб захисту порушеного права, та враховує, що у межах спірних правовідносин відповідачами не доведено існування законних та обґрунтованих підстав для не виконання рішення суду.

Стосовно позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариста з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта» (ідентифікаційний код 21641157, місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 39- А, приміщення 41, тел. , поточний рахунок № 8449 в Філія АТ «Укрексімбанк» в м. Києві, МФО 380333): 12 212,00 грн. (дванадцять тисяч двісті дванадцять) гривень пені, нарахованої на суму заборгованості Державного бюджету України з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 17350 гривень, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Враховуючи, що відповідачем суму податку на додану вартість не відшкодовано Товариству з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта» у строки встановлені статтею 200 Податковим кодексом України, то позивач має право на нарахування пені в порядку, встановленому пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного суду України від 03 червня 2014 року у справі №21-131а14 та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2015 року №К/800/57521/14.

З аналізу вказаних правових норм та доказів наявних у матеріалах справи вбачаються підстави для нарахування та стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта» пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України з Державного бюджету України на суму невідшкодованої бюджетної заборгованості податку на додану вартість, яка становить 17350,00 грн.

Розраховуючи суму пені, що підлягає стягненню з бюджету на Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта», суд звертає увагу на наступне.

Постановою Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" установлено з 12 серпня 2009 року облікову ставку в розмірі 10,25 % річних (втратила чинність з 08 червня 2010 року).

Постановою Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" установлено з 08 червня 2010 року облікову ставку в розмірі 9,5 % річних (втратила чинність з 08 липня 2010 року).

Постановою Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" установлено з 08 липня 2010 року облікову ставку в розмірі 8,5 % річних (втратила чинність з 10 серпня 2010 року).

Постановою Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" установлено з 10 серпня 2010 року облікову ставку в розмірі 7,75 % річних (втратила чинність з 23 березня 2012 року).

Постановою Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" установлено з 23 березня 2012 року облікову ставку в розмірі 7,5 % річних (втратила чинність з 10 червня 2013 року).

Постановою Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" установлено з 10 червня 2013 року облікову ставку в розмірі 7,0 % річних (втратила чинність з 13 серпня 2013 року).

Постановою Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" установлено з 13 серпня 2013 року облікову ставку в розмірі 6,5 % річних (втратила чинність з 15 квітня 2014 року).

Постановою Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" установлено з 15 квітня 2014 облікову ставку в розмірі 9,5 % річних (втратила чинність з 17 липня 2014 року).

Постановою Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" установлено з 17 липня 2014 року облікову ставку в розмірі 12,5 % річних (втратила чинність з 13 листопада 2014 року).

Постановою Національного банку України від 12 листопада 2014 року №719 "Про регулювання грошово-кредитного ринку" установлено з 13 листопада 2014 року облікову ставку в розмірі 14,0% річних (втратила чинність з 06 лютого 2015 року).

Постановою Національного банку України від 04 лютого 2015 року №81 "Про регулювання грошово-кредитного ринку" установлено з 06 лютого 2015 року облікову ставку в розмірі 19,5 % річних (втратила чинність з 04 березня 2015 року).

Постановою Національного банку України від 02 березня 2015 року №154 "Про регулювання грошово-кредитного ринку" установлено з 04 березня 2015 року облікову ставку в розмірі 30 % річних (чинна станом на день розгляду справи).

Таким чином, розрахунок розміру пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, розраховується наступним чином:

10,25 % (облікова ставка НБУ в період з 19 вересня 2009 року по 08 червня 2010 року) х 120%=12,30% ч 365 днів = 0,0336 (розмір пені за 1 день) х 262 днів (кількість днів, за які нараховується пеня в період з 19 вересня 2009 року по 07 червня 2010 року) х 17350,00 грн. (сума заборгованості) ч 100 = 1527,35 грн.

9,5 % (облікова ставка НБУ в період з 08 червня 2010 року по 08 липня 2010 року) х 120%=11,40% ч 365 днів = 0,0312 (розмір пені за 1 день) х 29 днів (кількість днів, за які нараховується пеня в період з 08 червня 2010 року по 07 липня 2010 року) х 17350,00 грн. (сума заборгованості) ч 100 = 156,98 грн.

8,5 % (облікова ставка НБУ в період з 08 липня 2010 року по 10 серпня 2010 року) х 120%=10,20% ч 365 днів = 0,0279 (розмір пені за 1 день) х 32 днів (кількість днів, за які нараховується пеня в період з 08 липня 2010 року по 09 серпня 2010 року) х 17350,00 грн. (сума заборгованості) ч 100 = 154,90 грн.

7,75 % (облікова ставка НБУ в період з 10 серпня 2010 року по 23 березня 2012 року) х 120%=09,30% ч 365 днів = 0,0254 (розмір пені за 1 день) х 591 днів (кількість днів, за які нараховується пеня в період з 10 серпня 2010 року по 22 березня 2012 року) х 17350,00 грн. (сума заборгованості) ч 100 = 2604,47 грн.

7,5 % (облікова ставка НБУ в період з 23 березня 2012 року по 10 червня 2013 року) х 120%=9% ч 365 днів = 0,0246 (розмір пені за 1 день) х 444 днів (кількість днів, за які нараховується пеня в період з 23 березня 2012 року по 09 червня 2013 року) х 17350,00 грн. (сума заборгованості) ч 100 = 1895,03 грн.

7,0 % (облікова ставка НБУ в період з 10 червня 2013 року по 13 серпня 2013 року) х 120%=08,40% ч 365 днів = 0,0230 (розмір пені за 1 день) х 65 днів (кількість днів, за які нараховується пеня в період з 10 червня 2013 року по 12 серпня 2013 року) х 17350,00 грн. (сума заборгованості) ч 100 = 259,38 грн.

6,5 % (облікова ставка НБУ в період з 13 серпня 2013 року по 15 квітня 2014 року) х 120%=07,80% ч 365 днів = 0,0213 (розмір пені за 1 день) х 176 днів (кількість днів, за які нараховується пеня в період з 13 серпня 2013 року по 14 квітня 2014 року) х 17350,00 грн. (сума заборгованості) ч 100 = 650,41 грн.

9,5 % (облікова ставка НБУ в період з 15 квітня 2014 року по 17 липня 2014 року) х 120%=11,40% ч 365 днів = 0,0312 (розмір пені за 1 день) х 93 днів (кількість днів, за які нараховується пеня в період з 15 квітня 2014 року по 16 липня 2014 року) х 17350,00 грн. (сума заборгованості) ч 100 = 503,42 грн.

12,5 % (облікова ставка НБУ в період з 17 липня 2014 року по 13 листопада 2014 року) х 120%=15,00% ч 365 днів = 0,0410 (розмір пені за 1 день) х 119 днів (кількість днів, за які нараховується пеня в період з 17 липня 2014 року по 12 листопада 2014 року) х 17350,00 грн. (сума заборгованості) ч 100 = 846,50 грн.

14% (облікова ставка НБУ в період з 13 листопада 2014 по 06 лютого 2015 року) х 120%=16,80% ч 365 днів = 0,0460 (розмір пені за 1 день) х 85 днів (кількість днів, за які нараховується пеня в період з 13 листопада 2014 по 05 лютого 2015 року) х 17350,00 грн. (сума заборгованості) ч 100 = 678,38 грн.

19,5% (облікова ставка НБУ в період з 06 лютого 2015 року по 04 березня 2015 року) х 120%=23,4% ч 365 днів = 0,0641 (розмір пені за 1 день) х 26 днів (кількість днів, за які нараховується пеня в період з 06 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року) х 17350,00 грн. (сума заборгованості) ч 100 = 289,15 грн.

30% (облікова ставка НБУ з 04 березня 2015 року по 09 липня 2015 року) х 120%=36% ч 365 днів = 0,0986 (розмір пені за 1 день) х 128 дня (кількість днів, за які нараховується пеня в період з 04 березня 2015 року по 09 липня 2015 року) х 17350,00 грн. (сума заборгованості) ч 100 = 2189,70 грн.

Таким чином, сума пені, що підлягає нарахуванню на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта», становить 11755,67 грн.

Разом з тим, як встановлено судом, позивач просить стягнути пеню у розмірі 12212,00 грн., нараховану на суму заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, визначеної постановою Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" в розмірі 10,25% річних, проте суд не погоджується з таким розрахунком позивача, оскільки облікові ставки Національного банку України змінювались відповідно до постанов Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку", а відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта» пені, нарахованої на суму заборгованості Державного бюджету України з відшкодування податку на додану вартість підлягає задоволенню в частині суми у розмірі 11755,67 грн.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідачів подати до суду звіт про виконання вказаного судового рішення , то суд зазначає те, що в вказані процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яка може використовуватись в залежності від наявності об'єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. В даному випадку, враховуючи не встановлення судом наведених вище підстав, вимога позивача про зобов'язання подати звіт про виконання рішення не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами статей 11, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта» задовольнити частково.

2. Зобов'язати Державну казначейську службу України вчинити дії, передбачені Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845, спрямовані на виконання виконавчого листа, виданого Київським апеляційним адміністративним судом №2а-3846/11/267022 від 22 листопада 2011 року.

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариста з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта» (ідентифікаційний код 21641157, місцезнаходження : 01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 39- А, приміщення 41, тел. , поточний рахунок № 8449 в Філія АТ «Укрексімбанк» в м. Києві, МФО 380333): 11755,67 грн. (одинадцять тисяч сімсот п'ятдесят п'ять) гривень 67 копійок пені, нарахованої на суму заборгованості Державного бюджету України з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 17350 гривень.

4. В решті вимог відмовити.

5.Судові витрати в сумі 255,78 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФГ-Дельта» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя К.Ю. Гарник

Судді Н.А. Добрівська

К.М. Кобилянський