Справа № 826/6562/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 липня 2015 року № 826/6562/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-проектно-впроваджувальна фірма «Графік-МС»
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання протиправними дій, скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-проектно-впроваджувальна фірма «Графік-МС» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 27.10.2014 р. № про сплату штрафних санкцій у сумі 357,48 грн. (нарахованих за затримку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання на 36, 35, 39 днів).

В судовому засіданні 02.07.2015 р. представником позивача було відкликано позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС у м. Києві від 29.01.2015 р. № 1256/10/26-15-10-08 про результати розгляду первинної скарги; визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 31.03.2015 р. № 6636/6/99-10-01-02-25 про результати розгляду повторної скарги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2015 р. провадження в частині вимог про визнання недійсним акту від 13.10.2014 р. № 000106/26-90-17-06/16485130 камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань до бюджету по розрахунку суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - закрито.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем на підставі хибних висновків акту перевірки від 13.10.2014 р. № 000106/26-90-17-06/16485130 камеральної перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 27.10.2014 р. № , яким позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 357,48 грн. за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами за затримку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання на 36, 35, 39 днів.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що позивачем вчасно сплачено податок за перший та другий квартали 2014 р.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що позивачем несвоєчасно сплачено узгоджене грошове зобов'язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, а саме: із затримкою на 36, 35, 39 днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 09.07.2015 р. сторони заявили усне клопотання про подальший розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ «НПВФ «Графік-МС» з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами.

Перевіркою встановлено порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами на кількість днів затримки: дата виникнення податкового боргу 24.07.2014 р. - 36 днів, 31.07.2014 р. -35 днів, 31.07.2014 р. - 39 днів.

За результатами перевірки складено акт від 13.10.2014 р. № 000106/26-50-17-06/16485130 та винесено податкове повідомлення-рішення від 27.10.2014 р. № , яким позивача на підставі ст. 126 Глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України за затримку на 36, 35, 39 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 1 784,40 грн. зобов'язано сплати штраф у розмірі 20 % у сумі 357,48 грн.

За результатами первинного адміністративного оскарження, 29.01.2015 р. Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення № 1256/10/26-15-10-08, яким податкове повідомлення-рішення від 27.10.2014 р. № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами повторного адміністративного оскарження, 31.03.2015 р. Державною фіскальною службою України прийнято рішення № 6636/6/99-99-15-01-02-25, яким податкове повідомлення-рішення від 27.10.2014 р. № та рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України (надалі по тексту - ПК України), податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

При цьому, згідно з пп. 14.1.39 п. 14. ст. 14 ПК України під грошовим зобов'язанням платника податків розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 9.3 ст. 9 ПК України зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Згідно із ч. 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

У свою чергу пп. 287.1 ст. 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 24.07.2014 р. було подано до ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2014 рік № .

За вказаною декларацією позивачем розраховано поквартальну оплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2014 рік, а саме: за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2014 року.

Як вбачається з пояснень сторін предметом непорозуміння між позивачем та відповідачем стало те, що з 01.04.2014 р. Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» було внесено зміни до ст. 265 Податкового кодексу України, зокрема, слова «житлова площа» замінено словами «загальна площа», з огляду на що юридичним особам необхідно було здійснити перерахунок податку, подавши уточнюючі декларації. Зробити це необхідно було до закінчення граничного строку сплати авансових внесків з податку на нерухоме майно за 2 квартал 2014 р., тобто до 30.07.2014 р.

Зважаючи на труднощі, які виникли у сторін у зв'язку із необхідністю подання уточнюючих декларацій, на виконання ст. 265 Податкового кодексу України, позивачем було подано чотири уточнюючих декларації від: 24.07.2014 р. № , 37.07.2014 р. № , 29.08.2014 р. № , 04.09.2014 р.№ .

Таким чином, відповідачем було встановлено несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на підставі уточнюючої декларації, а саме: поданої 31.07.2014 р.

Водночас, суд вважає такі висновки відповідача помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 265.7.5 п. 265.7 ст. 265 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Згідно пп. 287.3, пп. 287.4 ст. 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем податок з нерухомого майна відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, - за І квартал 2014 року сплачено 03 квітня 2014 року у сумі 623,01 грн. - при граничному терміні сплати 30 квітня 2014 року, за ІІ квартал 2014 року - 10.07.2014 р. (відмітка банку 11.07.2014 р.) у сумі 1 164,41 грн. - при граничному терміні сплати 31 липня, тобто в строки визначені чинним законодавством.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем не було допущено порушень при сплаті податку з нерухомого майна відмінного від земельної ділянки, сплачене юридичними особами за І та ІІ квартал 2014 року.

Враховуючи наведені вище обставини справи, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню в частині застосування до платника податків штрафних санкцій за порушення позивачем строків сплати узгодженого податкового зобов'язання з нерухомого майна відмінного від земельної ділянки, сплачене юридичними особами.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним спірних рішень з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню в частині задоволених та заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-проектно-впроваджувальна фірма «Графік-МС» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 27.10.2014 р. № .

3. Судові витрати в сумі 182,70 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-проектно-впроваджувальна фірма «Графік-МС» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук