Справа № 2а-46/2010
Суддя: Мельник І. І.
Дата ухвалення: 2010-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-46/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2010 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мельника І.І.

секретаря Матейко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Г алицької райдержадміністрації про стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення в сумі 7704 грн., -

встановив:

ОСОБА_1 12 січня 2010 року звернулася до Галицького районного суду з адміністративним позовом і просить стягнути в її користь з Управління праці та соціального захисту населення Галицької райдержадміністрації 7704 грн. недоотриманих коштів за період 2007 - 2009 роки та зобовязати відповідача надалі виплачувати їй кошти на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції Закону України № 796-12 від 09.07.2007 року).

В позовній заяві позивачка посилається на ті обставини, що вона є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до другої категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 241974 від 01.02.1993 року.

Відповідно до частин 4-7 статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачена щорічна допомога на оздоровлення, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії - 5 (пять) мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до ст. 48 Закону України України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визнано такими, що не відповідають Конституції України. Таким чином, на даний час при виплаті одноразової допомоги на оздоровлення застосуванню підлягає ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції Закону України № 796-12 від 09.07.2007 року).

За останніх три роки (2007 - 2009) відповідач нарахував та виплатив їй 300 грн. одноразової допомоги на оздоровлення з розрахунку по 100 грн. на рік, керуючись при цьому Постановою Кабінету Міністрів України за № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Такі виплати є значно нижчі, ніж передбачені ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждади внаслідок Чорнобильської катастрофи. Провести перерахунок виплат в добровільному порядку відповідач безпідставно відмовився.

Відповідно до ст. 71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції Закону України № 796-12 від 05.10.2006 року) встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами. Крім законів про внесення змін до цього Закону.

Таким чином, статті Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими зупинено виплати допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати суперечить вимогам статей 16, 46, 49. 92 Конституції України і є неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При цьому, відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звідси випливає, що Конституція України має найвищу юридичну силу, закони й інші нормативні акти приймаються на основі Основного Закону та повинні відповідати йому. Це положення ще раз було підтверджено Конституційним Судом України, який своїм рішенням від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 визнав неконституційними положення ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та вказав, що зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України. Крім того, у вказаному рішенні Конституційного суду зазначено, що Верховна Рада України не повноважна при прийнятті Закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Просила позов задовольнити та одноразово стягнути в її користь з відповідача 7704 грн. одноразової допомоги на оздоровлення, зобовязавши Управління праці та соціального захисту населення Галицької райдержадміністрації надалі виплачувати їй кошти на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивачка подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження.

Представник управління праці та соціального захисту населення Галицької райдержадміністрації подав суду письмове заперечення, в якому позову не визнає, посилаючись на те, що позивачу проведено виплату на оздоровлення з розрахунку по 100 грн. на рік.

Така щорічна допомога на оздоровлення постраждалим громадянам виплачується Управлінням праці та соціального захисту населення Галицької райдержадміністрації на даний час у розмірах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України за № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждади внаслідок Чорнобильської катастрофи та № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждади внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами, внесеними Постановою КМУ № 649 від 20.04.2007 року). Вказані постанови не суперечать Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждади внаслідок Чорнобильської катастрофи і видані на його виконання. Виплата одноразової допомоги проводиться за рахунок коштів державного бюджету в межах кошторисних призначень і відповідно до ст. 101 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2007 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Дію ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати були зупинені у минулому та поточному роках згідно із ст. 77 Закону України від 20.12.2005 року «Про державний бюджет України на 2006 рік» та ст. 71 Закону України від 19.12.2006 року «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Виходячи з вищенаведеного, а також із змісту ч.2 ст. 95 Конституції України про те, що виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків в позові просив відмовити.

Під час попереднього розгляду справи представник відповідача теж заявила клопотання і справу просила розглянути без її участі, в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи і надані сторонами докази суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачка є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до другої категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 241974 від 01.02.1993 року.

Відповідно до частин 4-7 статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачена щорічна допомога на оздоровлення, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії - 5 (пять) мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

За останніх три роки (2007 - 2009) відповідач нарахував та виплатив їй 300 грн. одноразової допомоги на оздоровлення з розрахунку по 100 грн. на рік, керуючись при цьому Постановою Кабінету Міністрів України за № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждади внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами, внесеними Постановою КМУ № 649 від 20.04.2007 року).

Провести перерахунок та виплатити позивачці щорічну допомогу на оздоровлення у розмірах, як це визначено ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждади внаслідок Чорнобильської катастрофи - пять мінімальних заробітних плат відповідач відмовляється, посилаючись при цьому на вищеназвані Постанови Кабінету Міністрів.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При цьому, відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а ст. 22 Конституції передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень вказав і Конституційний Суд України, який в своєму рішенні від 11.10.2005 року сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та Закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, до яких належать також громадяни,, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Як зазначено в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і Закону.

Звідси випливає, що Конституція України має найвищу юридичну силу, закони й інші нормативні акти приймаються на основі Основного Закону та повинні відповідати йому. Це положення ще раз було підтверджено Конституційним Судом України, який своїм рішенням від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 визнав неконституційними положення ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та вказав, що зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при нарахуванні і виплаті позивачці щорічної допомоги на оздоровлення відповідач повинен був керуватися вимогами Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждади внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно частин 4-7 ст.48 щорічна допомога на оздоровлення, зокрема, учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії передбачена у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Враховуючи те, що законами про бюджет, а саме, на 2007 рік установлено розмір мінімальної заробітної плати: з 01.01.2007 року - 400 грн.; з 01.04.07 р. - 420 грн.; з 01.07.07 р. - 440 грн., з 01.10.07 р. - 460 грн.; з 01.01.2008 року - 515 грн.; з 01.04.08 р. - 525 грн.; з 01.10.08 р. - - 545 грн.; з 01.12.08 р. - 605 грн., з 01.01.09 р. - 605 грн., з 01.04.09 р. - 625 грн., з 01.07.09 р. 630 грн. з 01.10.09 грн. - 650 грн., з 01.12.09 р. - 669 грн., то з урахуванням виплаченої позивачці допомоги на оздоровлення - 300 грн., відповідачем недовиплачено за вищевказаний період 7704 грн., що стверджується розрахунком, який суд приймає до уваги.

За наведених вище обставин і доказів суд вважає, що відмова відповідача в перерахуванні та виплаті позивачці щорічної допомоги на оздоровлення є необгрунтованою і приходить до висновку, що позов слід задовольнити в частині зобовязання відповідача провести позивачці щорічні виплати допомоги на оздоровлення за період з 2007 - 2009 роки відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто стягнути з відповідача в користь позивачки 7704 грн.

На підставі ст.ст. 22, 24, 46 Конституції України, ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждади внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законів України „Про державний бюджет... на 2007 - 2009 роки, керуючись ст.ст. 94, 158, 159, 161, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України суд , -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Галицької райдержадміністрації в користь ОСОБА_1 7704 грн. одноразової допомоги на оздоровлення за 2007 - 2009 роки і зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Галицької райдержадміністрації надалі виплачувати ОСОБА_1 кошти на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Галицької райдержадміністрації в доход держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського Апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів після проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_2Мельник