Справа № 541/1457/14-а
Суддя: Чернюк В. Д.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/1457/14-а
№ провадження 2-а/541/41/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Олешко Н.А.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про визнання не чинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

в с т а н о в и в :

В червні 2013 року позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Миргородського МВ (з обслуговування м. Миргорода та Миргородського району) УМВС України в Полтавській області і до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської, посилаючись на порушення відповідачами її прав в частині не обгрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу.

Під час перебування справи в провадженні суду, ОСОБА_2 користуючись своїми процесуальними правами, визначеними ст. 137 КАС України, змінила свої позовні вимоги, подавши про це відповідну письмову заяву / а.с. 41 42 /, в якій відмовилася від позовних вимог до Миргородського МВ (з обслуговування м. Миргорода та Миргородського району) УМВС України в Полтавській області в частині скасування відповідної постанови і така відмова прийнята судом шляхом постановлення протокольної ухвали / а.с. 48 /.

При розгляді цієї справи по суті позивачка та її представник адвокат ОСОБА_1, що діє на підставі відповідних повноважень / а.с. 18, 19 /, уточнений адміністративний позов підтримали просили задовольнити його, пояснивши, що оскаржуваною постановою адміністративної комісії відповідача від 28 травня 2014 року на позивачку накладено стягнення у виді штрафу, з чим вона не погоджується. Вказувала на те, що розгляд справи адміністративною комісією проведено не повно, без виклику свідків, які нею заявлялися до виклику. Стверджувала, що 11.04.2014 року пиво неповнолітньому у магазині Верба вона не продавала.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які діють на підставі відповідних довіреностей / а.с. 21, 69 /, заявлений позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, зазначивши у своїх поясненнях, що адміністративною комісією дійсно накладено адміністративне стягнення на позивачку у виді штрафу. Розгляд справи проведено на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником міліції ОСОБА_5, недовіряти якому підстав не було. Питання про те, в який саме час та якому конкретно неповнолітньому позивачка продала пиво не зясовувалося.

Заслухавши пояснення позивачки і представників відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи судом встановлено, що згідно постанови № 34 від 28 травня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення, винесеної адміністративною комісією при Миргородському міськвиконкомі, на позивачку накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 156 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто, за порушення правил торгівлі пивом / а.с. 7/. З урахуванням того, що зазначена норма є банкетною, ні в протоколі про адміністративне правопорушення / а.с. 5 /, ні у оскаржуваній постанові не наведено, який конкретно пункт відповідних Правил було порушено позивачкою.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративному процесі запроваджено концепцію презумпції вини субєкта владних повноважень, з огляду на що фізична особа позивач не повинен доводити, що його законні права та інтереси порушено. Саме субєкт владних повноважень, в даному випадку відповідач, зобовязаний довести, що фіксуючи відповідне правопорушення та накладаючи стягнення на позивача, особа, якою складено протокол про адміністративне правопорушення та відповідач, накладаючи адміністративне стягнення, діяли у межах, установлених законом, відповідно до повноважень і у спосіб, що визначені законом. Таких належних і допустимих доказів стороною відповідача суду не надано взагалі.

З матеріалів справи вбачається, що на порушення вимог ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Положення про адміністративну комісію при виконавчому комітеті Миргородської міської ради, розгляд справи проведено без задоволення клопотання позивачки про допит свідків. При цьому органом, яким розглядалася справа, не зясовано суттєвих обставин, які мали значення для справедливого та законного вирішення справи. Зокрема не зясовано, кому конкретно із неповнолітніх осіб було продано пиво та у який час. Ці обставини не наведені у оскаржуваній постанові, так само, як і не зазначено жодного доказу, який би підтверджував вину ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні. Посилання представників відповідача на те, що адміністративна комісія повністю довіряла змісту протоколу, складеного працівником міліції, як представником влади, не заслуговує на увагу, оскільки за змістом цього документу і на момент його складення позивачка також не визнавала своєї вини, з огляду на що цей протокол підлягав оцінці та перевірці разом з іншими доказами по справі в їх сукупності.

Перед накладенням відповідного стягнення на позивачку адміністративною комісією належним чином не прийнято до уваги ту обставину, що в супереч вимогам ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення описова частина такого протоколу не містить зазначення конкретного пункту Правил торгівлі пивом, який було порушено, не зазначено свідків конкретних неповнолітніх, яким за цим протоколом було продано пиво. З огляду на це адміністративна комісія не реалізувала покладені на неї обовязки, визначені Положенням про адміністративну комісію при виконавчому комітеті Миргородської міської ради щодо повного та неупередженого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Перед прийняттям оскаржуваної постанови адміністративною комісією не витребувано доказів того, що ОСОБА_2 станом на 11 квітня 2014 року була працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування, тобто, являлася субєктом відповідного правопорушення, що вказує на поверхневий розгляд справи про адміністративне правопорушення зазначеним органом.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 суду повідомила, що 11.04.2014 року, у вечірній час, вона постійно перебувала у приміщенні магазину „Верба і в її присутність ОСОБА_2 не продавала пива неповнолітнім особам.

З цих підстав оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не може визнаватися законною і обґрунтованою, а тому є не чинною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 100, 122, 158, 160, 163, 171 2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 7, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 287 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову № 34, датовану 28 травня 2014 року, у справі про адміністративне правопорушення, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Миргородської міської ради, про накладення адміністративного стягнення за ст. 156 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на ОСОБА_2 у виді штрафу в сумі 510 гривень, визнати не чинною та скасувати її.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_7