Справа № 202/3849/15-а
Суддя: Зосименко С. Г.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/3849/15-а
Провадження № 2-а/0202/94/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді - Зосименко С.Г.

при секретарі - Журавльова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради про визнання дій протиправними та про зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її чоловік, ОСОБА_2, мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії. 10 грудня 2013 року ОСОБА_2 помер. Згідно експертного висновку, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 пов'язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що є підставою для виплати членам сім'ї одноразової компенсації, встановленої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідачем виплачена одноразова компенсація в розмірі 7 586 грн., утім, на переконання позивача, її розмір є меншим ніж той, що встановлений законом - шістдесят мінімальних заробітних плат. Проте не зважаючи на звернення до відповідача з цього приводу, відповідач відмовився виконати її вимоги, що й стало приводом для цього звернення до суду та заявленою у позові вимогою про визнання дій управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради неправомірними щодо виплати не в повному обсязі одноразової компенсації, стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої суми одноразової компенсація, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою в розмірі 65 494 грн.

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшли заперечення проти позову ОСОБА_1 від управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради.

Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради у своїх запереченнях просить суд відмовити в задоволенні вимог позивача. Свої заперечення обґрунтовує тим, що в межах наділених повноважень, при здійсненні заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з Державного бюджету, управління не порушило права та законні інтереси позивача та виплата одноразової компенсація, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, проведена позивачу відповідно до вимог Постанови КМУ від 20.04.2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судом встановлено, що позивач є особою, яка має право на одноразову компенсацію, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України №107-VI від 28.12.2007 "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 48 Закону викладено в наступній редакції: "Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України". Вказаний закон набрав чинності з 01 січня 2008 року. Рішенням Конституційного суду України №10-рп від 22.05.2008 визнано неконституційним, зокрема, п. 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 щодо викладення положень ст. 48 Закону в новій редакції, а отже поновила свою дію первісна редакція ст. 48 Закону, яка діяла до внесення цих змін. В подальшому зміни у вказану норму не вносились, її дія не зупинялась.

Однак, відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» №5515-IV від 06.12.2012, встановлено, що у 2013 році норми і положення ст. 48 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Проте, з 22 травня 2008 року по 2015 рік включно нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України щодо встановлення розмірів виплат щорічної допомоги на оздоровлення особам, визначеним Законом, не приймалися.

Отже, відповідно до ст. 48 Закону в редакції, відновленій на підставі рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008, одноразова компенсація, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою виплачується в розмірі шістдесяти мінімальних заробітних плат.

Застосування ж відповідачем положень Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 20.04.2007 року при нарахуванні одноразової компенсації, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою є неправомірним, оскільки, зазначена постанова Кабміну, з урахуванням рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008, суперечить положенням ст. 48 Закону, та крім того, ця постанова не є нормативно-правовим актом, направленим на реалізацію вищезазначених положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», оскільки її було прийнято у 2007 році і не може бути застосовано до спірних правовідносин.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при нарахуванні та виплаті одноразової компенсації, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою відповідач повинен був керуватися приписами ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відсутність грошових коштів на виплату допомоги на оздоровлення в даному випадку не позбавляє позивача, як особу, що має статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, права на отримання цієї допомоги і Закон не обмежує таке право наявністю фінансування.

Враховуючи те, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу одноразової компенсації у розмірі шістдесяти мінімальних заробітних плат та поклала виконання цього обов'язку на органи соціального захисту населення за місцем проживання позивача, але вони не вчинили дій по виплаті цих коштів в належному розмірі, суд вважає, що такі дії належить визнати протиправними.

Разом з тим, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми в розмірі 65 494 грн. допомоги, за виключенням виплаченої суми підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до статей 2, 17 КАС України адміністративний суд не наділений повноваженнями суб'єкта владних повноважень щодо перерахунку та визначення розміру сум допомоги, що підлягають виплаті.

Так, відповідно до статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Установивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6 - 11, 71, 99, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради щодо виплати ОСОБА_1 одноразової компенсації сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, не в повному обсязі - неправомірними.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 перераховану суму одноразової компенсації сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі шістдесяти мінімальних заробітних плат, з урахуванням фактично виплаченої суми.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради виконати постанову негайно.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: С.Г. Зосименко