Справа № 815/3250/15
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3250/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 год. 11 хв.

06 липня 2015 року м. Одеса

У залі судових засідань № 25

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Бобровській О.Ю.

за участю сторін:

представників позивача - Балан В. І. (по довіреності)

- Дімоглова А. І. (по довіреності)

представників відповідача - Філіпенко Д. Ю. (по довіреності)

- Алавацького Г. Г. (по довіреності)

представника третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬ-КАРІМ» до Управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, третя особа - Міністерство культури України, про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬ-КАРІМ» з адміністративним позовом до Управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, третя особа - Міністерство культури України, про визнання протиправними дій відповідача щодо складання припису №05-02/386 від 25.05.2015 року, визнання протиправним та скасування припису №05-02/386 від 25.05.2015 року.

Представники позивача адміністративний позов підтримали, на заявлених вимогах наполягали, з підстав викладених в позовній заяві, оскільки проект будівництва житлового комплексу за адресою: м. Одеса, вул. Асташкина, 29 погоджений Департаментом культурної спадщини та культурних цінностей Міністерства культури України 05.09.2013 року, відкликання цього погодження листом Міністерства культури України №970/10-2/13-15 від 27.03.2015 року є неправомірним та Управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації порушило порядок проведення перевірки об'єкта будівництва, передбачений Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а тому припис №05-02/386 від 25.05.2015 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позову, оскільки відповідач при складанні припису №05-02/386 від 25.05.2015 року керувався вимогами Закону України «Про охорону культурної спадщини», які передбачають обов'язковість дозволу органу охорони культурної спадщини при здійсненні будівельних робіт в межах зон охорони пам'яток, історичних ареалів населених місць, в тому числі, за адресою: м. Одеса, вул. Асташкина, 29, погодження історико-містобудівного обґрунування зазначеного будівництва скасовано Міністерством культури України, а тому у відповідача є всі підстави для внесення припису позивачу про припинення будівельних робіт. Посилання позивача щодо порушення відповідачем вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є необґрунтованим, оскільки відповідач не перевіряв господарську діяльність ТОВ «АЛЬ-КАРІМ» та керувався вимогами Закону України «Про охорону культурної спадщини» при перевірці об'єкту культурної спадщини.

Представник третьої особи - Міністерства культури України до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином та завчасно, а тому справа розглянута за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідача, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

ТОВ «АЛЬ-КАРІМ» є замовником будівництва житлового комплексу із вбудовано-прибудованими торгівельно-адміністративними, спортивно-оздоровчими приміщеннями та підземним паркінгом по вул. Асташкіна, 29 в Приморському районі м. Одеси та зазначеним підприємством отриманий 3 червня 2014 року дозвіл на виконання будівельних робіт Державної архітектурно-будівельної інспекції України (аркуш справи 13).

Будівництво ведеться на земельній ділянці, переданій позивачу в оренду на 5 років за договором з Одеською міською радою від 21 січня 2014 року за проектом із відміткою про погодження Департаментом культурної спадщини та культурних цінностей Міністерства культури України від 05.09.2013 року №2784/10/61-13, як вбачається з копій його титульних аркушів (аркуші справи 79-85).

Управлінням охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації 25 травня 2015 року на підставі положень Закону України «Про охорону культурної спадщини» та листа Міністерства культури України №970/10-2/13-15 від 27.03.2015 року внесений ТОВ «АЛЬ-КАРІМ» припис №05-02/386 з вимогою термінового припинення будівельних та земляних робіт в межах комплексної охоронної зони історичного центру за адресою: м. Одеса, вул. Асташкина, 29 (аркуш справи 14).

Позивач не погодився із зазначеним приписом та оскаржив його в судовому порядку, проте суд вважає доводи позивача не обґрунтованими, дії відповідача щодо його складання правомірними, а сам припис таким, що не підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4, 5 ст. 54, ст. 66 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам'яток та інших об'єктів, що становлять культурну цінність. Кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно із преамбулою та ч. 1 ст. 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» №1805-ІІІ від 8 червня 2000 року об'єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою. Охорона об'єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини, зокрема, центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини, обласні державні адміністрації, тощо.

Згідно із «Положенням про управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації», затвердженим 06.09.2011 року розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації №720/А-2011, відповідач є спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації (аркуші справи 34-37).

Відповідно до п. п. 1, 10, 13, 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та п. п. 4.1, 4.10, 4.13, 4.15, 4.33 п. 4 «Положенням про управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації» до повноважень відповідача належить, зокрема, здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідно до вимог Земельного кодексу України; надання дозволів на проведення робіт на пам'ятках місцевого значення (крім пам'яток археології), їхніх територіях та в зонах охорони, на щойно виявлених об'єктах культурної спадщини, реєстрація дозволів на проведення археологічних розвідок, розкопок; видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам'яток місцевого значення, припинення робіт на пам'ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них; здійснення інспекційної діяльності щодо дотриимання фізичними та юридичними особами норм законодавства в сфері охорони культурної спадщини.

При цьому, відповідно до ст. ст. 9, 30 Закону України «Про охорону культурної спадщини» особи, уповноважені на це органами охорони культурної спадщини мають право безумовного доступу до об'єктів культурної спадщини з метою їх обстеження, ознайомлення зі станом зберігання, характером та способом використання, ведення реставраційних робіт, одержання відповідних даних, наукового вивчення. Органи охорони культурної спадщини зобов'язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам'ятці або порушує законодавство, державні стандарти, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини. Приписи органів охорони культурної спадщини є обов'язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Таким чином, відповідач є спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини, який має повноваження на здійснення контролю за виконанням законодавства, пов'язаного з охороною об'єктів культурної спадщини, має право безумовного доступу до них, може видавати приписів щодо охорони пам'яток місцевого значення, припинення робіт на пам'ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, зобов'язаний заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам'ятці, тощо.

Посилання позивача на порушення відповідачем при виданні припису вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суд вважає не обґрунтованими, оскільки цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, проте відповідач не перевіряв господарську діяльність позивача, а здійснив захід пов'язаний із перевіркою пам'ятки та її охоронної зони на предмет додержання вимог законодавства щодо охорони культурної спадщини в межах повноважень наданих Законом України «Про охорону культурної спадщини» та «Положенням про управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації».

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» з метою захисту традиційного характеру середовища окремих пам'яток, їх комплексів (ансамблів), історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій навколо них мають встановлюватися зони охорони пам'яток: охоронні зони, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару. Межі та режими використання зон охорони пам'яток визначаються відповідною науково-проектною документацією і затверджуються відповідним органом охорони культурної спадщини.

Наказом Міністерства культури і туризму України від 20.06.2008 року №728/0/16-08 затверджена науково-проектна документація «Історико-архітектурний опорний план. Проект зон охорони. Визначення меж історичних ареалів м. Одеси», в якій визначені межі та режим використання територій зон охорони пам'яток, межі та режими використання історичних ареалів м. Одеси, зокрема, комплексної охоронної зони історичного центру, яка проходить по вул. Приморській, Старопортофранковській, Богдана Хмельницького, Мечникова, Пантелеймонівській, Бєлінського, Лідерсовському бульвару до вул. Приморської та центрального історичного ареалу, до яких входить, в тому числі, земельна ділянка, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29 (аркуші справи 38-46).

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам'яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Таким чином, будівельні та земельні роботи за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29 без дозволу органу охорони культурної спадщини заборонені.

З наявного в матеріалах справи листа Міністерства культури України №970/10-2/13-15 від 27.03.2015 року «Про скасування погодження історико-містобудівного обгрунтування та призупинення будівництва житлового комплексу по вул. Асташкіна, 29 в м. Одесі» вбачається, що Міністерство культури України скасувало погодження від 05.09.2013 року №278/10/61-13 в зв'язку із суспільним резонансом, невідповідністю поверховості будівлі режиму використання території центрального історичного ареалу міста та вимагає призупинення будівництва до врегулювання спірних питань (аркуш справи 12).

Враховуючи зазначені обставини, доводи відповідача та не надання позивачем доказів щодо отримання дозволу на виконання будівельних і земельних робіт за рішенням органу охорони культурної спадщини у відповідності до положень ст. 6-1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», суд приходить до висновку про відсутність такого дозволу та як наслідок відсутність у позивача права на будівельні і земельні роботи за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 29.

Таким чином дії відповідача щодо складання припису №05-02/386 від 25 травня 2015 року є правомірними, а сам припис скасуванню не підлягає.

Слід також зазначити, що наявність у позивача дозволу на виконання будівельних робіт Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 3 червня 2014 року не є безумовною обставиною, що дає право забудовнику здійснювати будівництво, оскільки п. 58 «Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», який є додатком до Закону України № 3392-VI від 19 травня 2011 року передбачений дозвіл на проведення робіт на пам'ятках національного значення, їхніх територіях та в зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених пунктів, виданий у відповідності до вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», тобто, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» є загальним Законом, а Закон України «Про охорону культурної спадщини» є спеціальним Законом та вони регулюють різні правовідносини.

Крім того, слід зазначити, що посилання представників позивача на наявність листів Міністерства культури України про відсутність необхідності отримання дозволу на проведення будівельних робіт суд не приймає до уваги, оскільки їх наявність не може змінювати порядок застосування ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» в частині обов'язковості отримання дозволу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬ-КАРІМ» не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства, у зв'язку із чим не підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати розподіляються відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬ-КАРІМ» до Управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, третя особа - Міністерство культури України про визнання дій щодо складання припису №05-02/386 від 25.05.2015 року - протиправними, визнання протиправним та скасування припису №05-02/386 від 25.05.2015 року - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 13.07.2015 року.

Суддя Л.І. Свида

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬ-КАРІМ» до Управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, третя особа - Міністерство культури України про визнання дій щодо складання припису №05-02/386 від 25.05.2015 року - протиправними, визнання протиправним та скасування припису №05-02/386 від 25.05.2015 року -відмовити повністю.

13 липня 2015 року.