Справа № 2-а/2506/18469/11
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

19.09.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про визнання неправомірними дій відповідача та зобов"язання провести перерахунок пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з березня по 18 червня 2011 року. Також позивач просить зобовязати відповідача виплатити підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної зарплати згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з березня по 18 червня 2011 року.

Відповідач в установлений законом строк подав заперечення на позов.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 вересня 2011 року залишено без розгляду частину позовних вимог позивача про зобов"язання відповідача зробити перерахунок пенсії та стягнення недоплаченої пенсії за період з 01.03.2011 року по 18.03.2011 року з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав, передбаченого ст. 99 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо захисту порушеного права за період з 19.03.2011 року по 18.06.2011 року включно, оскільки такий період зазначений позивачем у позовній заяві, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач відноситься до І категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення та є інвалідом 3 групи.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796 встановлює право осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на отримання державної (стаття 54) та додаткової (стаття 50) пенсії. Зазначеним Законом передбачено, що пенсія для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути меншою за 6 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю для цієї категорії громадян - 50 % мінімальної пенсії за віком.

Статтею 6 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, призначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що державна і додаткова пенсія повинна нараховуватись у відповідності із постановами Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року та №530 від 289.05.2008 року.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року внесені зміни до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року визнані таким, що не відповідають Конституції України положення, зокрема п. 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Отже з 22.05.2008 року відновлена дія ст. ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, суд приходить до висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбаченої ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосуванню підлягали розміри пенсії, визначені Законом, а не розміри, визначені постановою КМУ №654 та №530, якими керувався відповідач.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання дій відповідача неправомірними та зобов"язання здійснення перерахунку і виплати пенсії підлягають задоволенню за період з 19.03.2011 року по 18.06.2011 року включно, оскільки такий період зазначений позивачем у позовній заяві.

Також позивач просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

З матеріалів справи вбачається, що позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії. Територія, на якій проживає позивач, відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофизатвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року з наступними змінами та доповненнями відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив редакції Закону N 230/96-ВР від 06.06.96, непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Позивач є непрацюючим пенсіонером, проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю та є потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, а тому має право на отримання доплати до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

У відповідності до ст. 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофидія положень цього закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Згідно ст. 92 п. 6 ч. 1 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту.

Отже, Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає вищу юридичну силу, ніж Постанова Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.96 р. Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому суд вважає, що підлягають застосуванню норми ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які передбачають щомісячну доплату в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Окремі положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українирішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а саме положення статті 67 розділу І, пунктів 2 - 4, 6 - 8, 10 - 18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20 - 22, 24 - 34, підпунктів 1 - 6, 8 - 12 пункту 35, пунктів 36 - 100 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Відповідно до цього внесення змін до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивказаним рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційними.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішені даного спору підлягає застосуванню ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Керуючись статтями 2, 3, 94, 158 - 163, 186 КАС України,-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1, починаючи з 19 березня 2011 року по 18 червня 2011 року у розмірах відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, починаючи з 19 березня 2011 року по 18 червня 2011 року включно у розмірах відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та здійснити відповідні виплати за відрахуванням вже виплачених сум.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області щодо відмови в перерахунку та виплаті доплати до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 19 березня 2011 року по 18 червня 2011 року неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 19 березня 2011 року по 18 червня 2011 року доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Постанова, прийнята у порядку скороченого провадження, підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

С у д д я