Справа № 2а-6472/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2009 року о 12 год. 30 хв. Справа № 2а-6472/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив», м. Запоріжжя

до відповідача: Запорізької митниці, м. Запоріжжя

про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 18-2 від 01.12.2009 р.;

ОСОБА_2, довіреність № 18-89 від 17.12.2009 р.;

ОСОБА_3, довіреність № 18-84 від 11.12.2009 р.

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність № 07-01-14-23/4120 від 08.09.2009 р.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Запоріжвогнетрив» звернулося до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці, в якому просить суд скасувати в повному обсязі рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів від 07.08.2009 р. № 112030000/2009/000557/1 та зобовязати Запорізьку митницю визнати митну вартість магнезиту плавленого марки FM-97 (фракція 3-6 мм та 1-3 мм), виробництва КНР, яку було вказано у вантажно-митній декларації від 29.07.2009 р. № 112030000/9/015900, тобто за ціною угоди, а саме в сумі 333043,54 грн. В обґрунтування позову товариство посилається на те, що в порушення вимог ч. 3 ст. 265 Митного кодексу України Запорізька митниця вимагала від позивача надання додаткових документів, визначених у п. 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження та застосувала при здійсненні митної оцінки метод оцінки за ціною угоди щодо ідентичних товарів відповідно до вимог статті 268 Митного кодексу України. Вказує, що митниця не мала права вимагати із позивача додаткові документи, і як наслідок, визначати митну вартість іншим способом, оскільки наданих товариством документів було достатньо для застосування методу за ціною угоди по імпортованому товару. Також стверджує, що магнезит плавлений FM-97 вантажовідправника China National Minerals Co Ltd та магнезит плавлений FM-97 вантажовідправника ТОВ «Никомогеупор» не є ідентичними товарами у розумінні ст. 268 Митного кодексу України, оскільки час експорту в Україні магнезиту вказаних вантажовідправників не збігається у часі та не є максимально наближеним, а сам магнезит має інші фізичні характеристики та якість.

У судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги з підстав, зазначених у позові, наполягають на його задоволенні.

Запорізька митниця адміністративний позов не визнає. У письмових запереченнях зазначає, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було перевірено подані для митного оформлення документи, але після перевірки відповідності заявленої митної вартості ціновій інформації ЄАІС ДМСУ було зясовано, що митна вартість заявленого товару значно відрізняється від цінової інформації ЄАІС ДМСУ. Вказує, що згідно вимог п. 11 постанови КМУ від 20.12.2006 р. № 1766 на зворотному боці декларації митної вартості було зроблено запис вимог щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Як зазначає відповідач, оскільки декларантом в установлений строк не були надані додаткові документи в повному обсязі, які підтверджують митну вартість, було здійснено митну оцінку товару за методом визначення митної вартості товару за ціною договору щодо подібних товарів, відповідно до ст. 269 Митного кодексу України. На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив, вважає його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з підстав, визначених у запереченнях.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

29.07.2009 р. ВАТ «Запоріжвогнетрив» подало до оформлення ВМД (ІМ 40) № 112030000/9/015900 разом із декларацією митної вартості (далі - ДМВ) (ДМВ-1) № 112030000/9/015900, визначивши митну вартість за ціною угоди, а саме в сумі 333043,54 грн. (43308,09 доларів США).

29.07.2009 р. Запорізькою митницею на зворотному боці декларації митної вартості (ДМВ-1) зроблено запис вимог щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

07.08.2009 р. позивачем було додатково надано : договір від 11.02.2009 р. № 86-43Д-09 з продавцем в Росії, рахунок-фактуру від 28.02.2009 р. № 9020073 від продавця з Росії та прас-лист від 22.06.2009 р. № 100-11-102, а також висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 06.08.2009 р. № 1685.

07.08.2009 р. рішенням № 112030000/2009/000557/1 Запорізька митниця визначила митну вартість товару за ціною угоди щодо ідентичних товарів із розрахунку 805,00 дол.США за тону проти заявленої 630,00 дол.США за тону.

11.08.2009 р. у звязку із безперервним виробництвом на ВАТ «Запоріжвогнетрив» та терміновою потребою у товарі, на підставі визначеної відповідачем митної вартості товару, позивач заповнив нову ВМД (ІМ 40) № 112030000/9/016941 та сплативши митні платежі та збори згідно нової ціни.

За результатами оскарження до Державної митної служби України, рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів від 07.08.2009 р. № 112030000/2009/000557/1 залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів від 07.08.2009 р. № 112030000/2009/000557/1, ВАТ «Запоржвогнетрив» звернулося до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу України митна вартість товарів це заявлена декларантом або визначена митним органом вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, яка обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону України.

Статтею 261 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів, заявлені декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України і прийняті митним органом, використовуються для нарахування податків і зборів, ведення митної статистики, а також у випадках для розрахунків у разі застосування штрафів, інших санкцій та стягнень, встановлених законами України.

Частиною 2 статті 262 Митного кодексу України встановлено, що порядок та умови декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, встановлюється Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення декларацій митної вартості спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення мають базуватися на достовірній, документально підтвердженій інформації, що подається у кількісному виразі. Митний орган має право прийняти рішення про неможливість використання вибраного декларантом методу митної оцінки (ч. ч. 1, 3 ст. 264 Митного кодексу України).

Згідно із ст. 265 Митного кодексу України, митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені цим Кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Стаття 266 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

· за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються (метод 1);

· за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2);

· за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 3);

· на основі віднімання вартості (метод 4);

· на основі додавання вартості (метод 5);

· резервного (метод 6).

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи віднімання та додавання вартості можуть застосовуватися у будь-якій послідовності за розсудом декларанта.

Наявні у матеріалах справи документи свідчать, що позивач, подавши декларацію митної вартості за формою ДМВ-1, визначив митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1) відповідно до статті 267 Митного кодексу України, відповідно до якої митною вартістю за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, є ціна угоди, фактично сплачена, чи ціна, яка підлягає сплаті за товари, які імпортуються за призначенням в Україну, на момент перетинання ними митного кордону України.

Відповідно до п. 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 р. № 1766, для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Позивачем для митного оформлення вантажу було надано: вантажну митну декларацію № 112030000/9/015717; декларацію митної вартості № 112030000/9/015900; зовнішньоекономічний контракт від 03.07.2009 р. № 18-479; рахунок-фактура (інвойс) від 16.07.2009 р. № 90720001; платіжне доручення від 09.07.2009 р. № 75, СМГС-накладну № АЖ019106; сертифікат якості, а також ВМД країни відправлення № 10509040/170709/0003249 та сертифікат походження товару № НОМЕР_1.

Пунктом 11 вказаного Порядку передбачено, що для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Посадова особа митного органу у графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис.

Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини. Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

В процесі митного оформлення співробітниками Запорізької митниці були додатково затребувані від позивача наступні документи: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прас-листів) фірми-виробника товару; калькуляції фірми-виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформації зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини

Згідно з вимогами п. 13. Постанови КМУ від 20.10.2006 р. № 1766, декларанту з дати ознайомлення із записом надається 10 календарних днів для надання в митний орган додаткових документів.

07.08.2009 р. на виконання вимог Запорізької митниці позивачем додатково надано: договір від 11.02.2009 р. № 86-43Д-09 з продавцем в Росії, рахунок-фактуру від 28.02.2009 р. № 9020073 від продавця з Росії, прайс-лист від 22.06.2009 р. № 100-11-102, лист про реорганізацію продавця в Росії від 03.02.2009 р. № 700-11-1006 та висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 06.08.2009 р. № 1685. Також було зроблено пояснення щодо неможливості надання наступних документів: рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця «контрактом не передбачено, тому не здійснювались»; калькуляцію фірми-виробника продавець не надав.

При цьому суд вважає, що у митниці не було правових підстав для витребування від позивача додаткових документів, оскільки митницею не було встановлено, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару. Крім того, митниця не може вимагати надання документів стосовно фірми-виробника в тому разі, коли позивач придбавав товар через посередників та будь-яких звязків та відносин із нерезидентом не має.

Однак, Запорізька митниця посилаючись на те, що декларантом в установлений строк не були надані додаткові документи в повному обсязі, які підтверджують заявлену митну вартість було здійснено митну оцінку товару за ціною договору щодо подібних товарів відповідно ст. 269 Митного кодексу України. При цьому була використана цінова інформація, що була в наявності митниці та застосована митна вартість ідентичного товару з країною походження Китай, що був ввезений на тих же умовах поставки, аналогічної якості й приблизно в тій же кількості, що й оцінювані товари.

Суд не погоджується з такими висновками Запорізької митниці та зазначає наступне.

Державна митна служба України своїм листом від 29.10.2009р. №16/1-3/2140 на скаргу від 26.08.2009р. №23-1324 відповіла, що не вбачає підстав для перегляду Рішення про визначення митної вартості товарів, оскільки вартість товарів, які імпортуються на територію України ВАТ «Запоріжвогнетрив» безпосередньо з Китаю, митна вартість яких визначається за методом 1 - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), значно вище, ніж митна вартість товару китайського походження, що ввозиться через двох російських посередників.

Враховуючи цю відповідь, можна зробити висновок, що в якості ідентичних товарів, Запорізькою митницею було використано магнезит, який імпортує ВАТ «Запоріжвогнетрив» безпосередньо з Китаю, за ціною 805,00 доларів США / т.

Слід відзначити, що за ціною 805,00 доларів США / т ВАТ Запоріжвогнетрив» у 2009 р. придбавав магнезит за контрактом с компанію «Midlad Resourses UK Limited» № MRUKZOZ-09 від 05.02.2009 р., а саме:

- згідно Додатку №2 від 10.03.2009 г. магнезит плавлений РМ-97, вантажовідправник

China National Minerals Co Ltd, строк поставки - березень 2009 р., базис поставки - FОВ

Далянь, Китай. 22.05.2009 р. розміщено товар у кількості 220 т на МЛС ВАТ

«Запоріжвогнетрив» за вантажною митною декларацією (далі - ВМД) (ЇМ 74) №

112030000/9/010611. 11.06.2009 р. оформлено ВМД (ІМ 40) № 112030000/9/011976 на товар у

кількості 130 т; 06.07.2009 р. оформлено ВМД (ІМ 40) № 112030000/9/013019 на товар у

кількості 24 т; 27.07.2009 р. оформлено ВМД (ІМ 40) № 112030000/9/015693 на товар у

кількості 30 т; 06.08.2009 р. оформлено ВМД (ІМ 40) № 112030000/9/016591 на товар у

кількості 36 т;

- згідно Додатку №7 от 28.04.2009 р. магнезит плавлений РМ-97,5, вантажовідправник

China National Minerals Co Ltd, строк поставки - травень - червень 2009 р., базис поставки -

FОВ Далянь, Китай. 13.07.2009 р. розміщено товар у кількості 220 т на МЛС ВАТ

«Запоріжвогнетрив» за вантажною митною декларацією (далі - ВМД) (ІМ 74) №

112030000/9/014431. 29.07.2009 р. оформлено ВМД (ІМ 40) № 112030000/9/015912 на товар у

кількості 60 т; 10.08.2009 р. оформлено ВМД (ІМ 40) № 112030000/9/016855 на товар у

кількості 66 т; 18.08.2009 р. оформлено ВМД (ІМ 40) № 112030000/9/017517 на товар у

кількості 94 т.

Статтею 268 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, за митну вартість береться вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна походження; виробник.

Судом встановлено, що магнезит плавлений FM-97 вантажовідправника China National Minerals Co Ltd (імпортований безпосередньо з Китаю) та магнезит плавлений FM-97 вантажовідправника ТОВ «Никомогеупор» не є ідентичними товарами у розумінні ст. 268 Митного кодексу України, оскільки час експорту в Україні магнезиту вказаних вантажовідправників не збігається у часі та не є максимально наближеним. Крім того, магнезит отриманий від вказаних постачальників має інші фізичні характеристики та якість, що підтверджується висновком ВАТ «Український науково-дослідний інститут імені ОСОБА_5».

Таким чином, підстави для визначення митної вартості товару за методом № 2 у Запорізької митниці не було.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вимог чинного законодавства України та наданням позивачем необхідних документів для визначення митної вартості товару, суд вважає, що Запорізькою митницею не доведено правомірність прийняття рішення від 07.08.2009 р. № 112030000/2009/000557/1 щодо визначення митної вартості товару за методом № 2. У звязку із викладеним позовні вимоги в цій частині слід визнати законними та обґрунтованими, а оскаржуване рішення Запорізької митниці від 07.08.2009 р. № 112030000/2009/000557/1 таким, що підлягає скасуванню.

В іншій частині позову суд відмовляє з огляду на наступне.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ВАТ «Запоріжвогнетрив» просить суд зобовязати Запорізьку митницю визнати митну вартість магнезиту плавленого марки FM-97 (фракція 3-6 мм та 1-3 мм), виробництва КНР, яку було вказано у вантажно-митній декларації від 29.07.2009 р. № 112030000/9/015900, тобто за ціною угоди, а саме в сумі 333043,54 грн. В той же час, ані в позовній заяві, ані представники позивача в судовому засіданні не змогли пояснити на підставі якої норми права відповідач повинен вчинити такі дії та яким саме чином це має бути ним зроблено.

Оскільки, вимоги позивача в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону, є неконкретними, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійсненні позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» до Запорізької митниці про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів № 112030000/2009/000557/1 від 07.08.2009 р.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» (69106, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе,1) 1,70 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова

Постанова у повному обсязі складена 29.12.2009 р.