Справа № 826/18095/14
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Василенка Я.М., Степанюка А.Г., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКАР ЛІЗИНГ" на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКАР ЛІЗИНГ" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішення форми "Р", -

В С Т А Н О В И В:

В зв'язку з неприбуттям жодного з представників осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 2 частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеними судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його адміністративний позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 по 31.12.2013, за результатами якої складено відповідний Акт від 07.07.2014 року №277/1-26-50-22-02-34181828 (далі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.12-66).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем вимог п.п. 44.1., 44.2. ст. 44, пп. 135.5.4. п. 135.5. ст. 135, п. 138.4. ст. 138, пп. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого ним занижено на 802115,00 грн. суми податку на прибуток, у тому числі за: ІІ-ІІІ квартали 2011 року - на 192831,00 грн., ІІ-ІV квартали 2011 року - на 382581,00 грн., І півріччя 2012 року - на 52185,00 грн., три квартали 2012 року - на 197645,00 грн., за 2013 рік - на 221889,00 грн.; п.п. 198.3., 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ним занижено на 629916,00 грн. суми податку на додану вартість, у тому числі за: серпень 2011 року - на 109679,00 грн., вересень 2011 року - на 58000,00 грн., жовтень 2011 року - на 50150,00 грн., грудень 2011 року - на 114850,00 грн., квітень 2012 року - на 49700,00 грн., липень 2012 року - на 138533,00 грн., вересень 2013 року - на 109004,00 грн.; пп. 14.1.257. п. 14.1. ст. 14, пп. 163.1. ст. 163, пп. 164.1.2. п. 164.1., пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164, п. 167.1. ст. 167, пп. «а» п. 171.2. ст. 171, пп. «а» п. 176.2. ст. 176, п. 177.8. ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого ним занижено на 122434,98 грн. суми податку на доходи фізичних осіб; Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 року №1020; п. 286.2. ст. 286 Податкового кодексу України, за результатами чого ним несвоєчасно подано податкову декларацію з плати за землю за 2013 рік.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 15 липня 2014 року №№, , копії яких також наявні в матеріалах справи (Т.1, а.с.72, 74), та якими збільшено на 906998,00 грн. суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у тому числі на 802115,00 грн. за основним платежем та на 104883,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); збільшено на 704212,00 грн. суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, у тому числі на 629916,00 грн. за основним платежем та на 74309,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), відповідно.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатами якого Рішенням Головного управління Міндоходів у м. Києві «Про результати розгляду первинної скарги» від 02.10.2014 року (вих. №9909/10/26-15-10-06-15), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.81-88), податкові повідомлення-рішення від 15 липня 2014 року №№, залишено без змін та збільшено суму штрафних санкцій з податку на додану вартість по податковому повідомленню-рішенню від 15 липня 2014 року № на 83170,00 грн., а скаргу Позивача - без задоволення.

На підставі Рішення Головного управління Міндоходів у м. Києві «Про результати розгляду первинної скарги» від 02.10.2014 року (вих. №9909/10/26-15-10-06-15) та Акта, Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 10 жовтня 2014 року №, копія якого також наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.74), та яким збільшено на 83170,00 грн. суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатами якого Рішенням Головного управління Міндоходів у м. Києві «Про розгляд скарги» від 05.11.2014 року (вих. №11364/10/26-15-10-06-15), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.94-95), скаргу Позивача залишено без розгляду.

Крім того, Рішенням Державної фіскальної служби України (ДФС України) «Про результати розгляду скарги» від 03.11.2014 року (вих. №6034/6/99-99-10-01-25), копія якого також наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.100-106), податкові повідомлення-рішення від 15 липня 2014 року №№, з урахуванням Рішенням, прийнятого за розглядом первинної скарги залишено без змін, а скаргу Позивача - без задоволення.

Як зазначено в Акті (Т.1, а.с.20-21), між Позивачем та ТОВ «УК «Транссервіс» укладено Договір про надання послуг від 19.08.2011 року №1908/11/1. ТОВ «УК «Транссервіс» на адресу Позивача видано Податкові накладні від 30.09.2011 року №86, від 31.10.2011 року №3101, від 15.12.2011 року №1502, від 19.12.2011 року №1902, від 23.12.2011 року №2302, від 30.12.2011 року №3007 та ними оформлено Акти здачі-прийняття робіт № 904 від 30.09.2011 року, №10-311 від 31.10.2011 року, №123000 від 30.12.2011 року; Банківські виписки від 02.11.2011 року, 04.11.2011 року, 16.11.2011 року, 18.11.2011 року, 01.12.2011 року, 06.12.2011 року, 15.12.2011 року, 19.12.2011 року, 23.12.2011 року, 23.12.2011 року, 17.01.2012 року, 02.02.2012 року, 03.02.2012 року.

Проте, будь-які докази на підтвердження реальності здійснення Позивачем із його контрагентом ТОВ «УК «Транссервіс» господарських операцій в матеріалах справи відсутні.

Крім того, як зазначено в Ухвалі Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 квітня 2014 року у справі №369/2639/14-К, копія якої наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.218-219), та якою ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 205 КК України у зв'язку з закінченням строків давності, в лютому 2011 року ОСОБА_3 вступив в попередню змову з невстановленими слідством особами, з метою створення та реєстрації за матеріальну винагороду суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ТОВ «УК «Транссервіс» на своє ім'я в органах державної влади, без наміру в подальшому здійснювати статутну господарську діяльність та з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб. ОСОБА_3, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, запропонованих йому невстановленими слідством особами, як майбутнього засновника та власника створюваного товариства, усвідомлюючи, що підприємство створюється з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, з корисливих спонукань погодився на таку пропозицію, надавши невстановленим особам, з метою підготування реєстраційних документів по створенню ТОВ «УК «Транссервіс» копії свого паспорту громадянина України та картку фізичної особи - платника податків. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 205 ч. 1 КК України, а саме фіктивне підприємництво, тобто створення або придбання суб'єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності та здійснення видів діяльності, щодо якої є заборона. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині передбаченому за ч. 1 ст. 205 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, підтвердив обставини вчиненого злочину та просив закрити кримінальне провадження у зв'язку закінченням строків давності.

Згідно з частиною першою ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

В Постанові Верховного Суду України від 05 березня 2012 року №21-421а11 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Нафта» до Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області (далі - МДПІ) про визнання висновків перевірки неправомірними, визнання чинним договору, скасування податкових повідомлень-рішень зазначено, що як встановлено у ході розгляду справи судами попередніх інстанцій, ТОВ «Фенстер-Омега» та ТОВ «Любомир-1», податкові накладні яких стали підставою для формування ТОВ «Нафта» податкового кредиту, зареєстровані в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України і Реєстрі платників податку на додану вартість за зверненням невстановлених осіб від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності цих товариств, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, отже, виписані від їх імені податкові накладні не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Також, в Акті зазначено (Т.1, а.с.23-25), що між Позивачем та ТОВ «Біота-Агро» укладено Договір фінансового лізингу від 30.01.2012 року №ZL 095/1.1., на виконання умов якого ТОВ «Біота-Агро» видано Податкові накладні від 30.09.2013 року №№ 24, 25, 26. Крім того, в Акті зазначено, що платіжні доручення, договори, акти виконаних робіт (наданих товарів, послуг), прибуткові накладні та податкові накладні до перевірки не надано.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом - ТОВ «Біота-Агро» надано: Видаткові накладні від 17 лютого 2012 року № на загальну суму 554730,00 грн., у тому числі ПДВ - 92455,00 грн., від 30 вересня 2013 року №ЛНА-000004 на загальну суму 146953,98 грн., у тому числі ПДВ - 24492,34 грн., від 30 вересня 2013 року №ЛНА-000003 на загальну суму 356290,18 грн., у тому числі ПДВ - 59381,72 грн., від 17 лютого 2012 року № на загальну суму 708876,00 грн., у тому числі ПДВ - 118146,00 грн., від 30 вересня 2013 року №ЛНА-000005 на загальну суму 150780,23 грн., у тому числі ПДВ - 25130,04 грн., від 17 лютого 2012 року № на загальну суму 1066844,80 грн., у тому числі ПДВ - 177807,42 грн., від 17 лютого 2012 року № на загальну суму 415315,20 грн., у тому числі ПДВ - 69219,18 грн., копії яких наявні в матеріалах справи (Т.1, а.с.143-152).

Крім того, в Акті зазначено (Т.1, а.с.25-26), що між Позивачем та ПП «Ерідан-С» укладено Договір про надання послуг від 15 липня 2011 року №150711/1. ПП «Ерідан-С» видано Податкові накладні від 31.08.2011 року №№23, 24 та складено Акти виконаних робіт від 31.08.2011 року №№23, 24. Платіжні доручення, договори, акти виконаних робіт (наданих товарів, послуг), прибуткові накладні та податкові накладні Позивачем до перевірки не надано.

Будь-які докази на підтвердження реальності здійснення Позивачем із його контрагентом ПП «Ерідан-С» господарських операцій в матеріалах справи відсутні.

Також в Акті встановлено (Т.1, а.с.27-29), що між Позивачем та ТОВ «Піркєнхаммер» укладено Договори про надання асистанських послуг по доставці та реєстрації транспортних послуг від 16.04.2012 року №189-01П та від 12.06.2012 року №205-1П. ТОВ «Піркєнхаммер» виписано Податкові накладні від 02.07.2012 року №2020, від 04.07.2012 року №2040, від 06.07.2012 року №2062, від 06.07.2012 року №2063, від 09.07.2012 року №2091, від 11.07.2012 року №2111, від 13.07.2012 року №2133, від 13.07.2012 року №2134, від 16.07.2012 року №2162, від 20.07.2012 року №2203, від 20.07.2012 року №2204, від 23.07.2012 року №2235, від 27.07.2012 року №2271, від 27.07.2012 року №2272, від 30.07.2012 року №2301; складено Акти виконаних робіт від 02.07.2012 року №2020, від 04.07.2012 року №2040, від 06.07.2012 року №2062, від 06.07.2012 року №2063, від 09.07.2012 року №2091, від 11.07.2012 року №2111, від 13.07.2012 року №2133, від 13.07.2012 року №2134, від 16.07.2012 року №2162, від 20.07.2012 року №2203, від 20.07.2012 року №2204, 23.07.2012 року №2235, 27.07.2012 року №2271, від 27.07.2012 року №2272, від 30.07.2012 року №2301; оформлено Банківські виписки від 01.08.2012 року, від 07.08.2012 року, від 22.08.2012 року, від 22.08.2012 року, від 12.09.2012 року, від 17.09.2012 року, від 18.09.2012 року, від 25.09.2012 року, від 27.09.2012 року. Як зазначено в Акті, платіжні доручення, акти виконаних робіт (наданих товарів, послуг), прибуткові накладні та податкові накладні до перевірки Позивачем не надано.

Будь-які докази на підтвердження реальності здійснення Позивачем із його контрагентом ТОВ «Піркєнхаммер» господарських операцій в матеріалах справи відсутні.

Крім того, в Акті зазначено (Т.1, а.с.32-33), що між Позивачем та ПП «Нант» укладено Договір про надання асистанських послуг по доставці та реєстрації транспортних засобів від 02.04.2012 року №02042012-1. ПП «Нант» видано Податкові накладні від 09.04.2012 року №3093, від 09.04.2012 року №3094, від 19.04.2012 року №3192, від 19.04.2012 року №3193, від 28.04.2012 року №3291, від 28.04.2012 року №3292; складено Акти виконаних робіт від 09.04.2012 року №3093, від 09.04.2012 року №3094, від 19.04.2012 року №3192, від 19.04.2012 року №3193, від 28.04.2012 №3291, від 28.04.2012 року №3292; оформлено Банківські виписки від 30.05.2012 року, від 12.06.2012 року, від 14.06.2012 року, від 15.06.2012 року, від 01.08.2012. Як зазначено в Акті, платіжні доручення, акти виконаних робіт (наданих товарів, послуг), прибуткові накладні та податкові накладні до перевірки Позивачем не надано.

Будь-які докази на підтвердження реальності здійснення Позивачем із його контрагентом ПП «Нант» господарських операцій в матеріалах справи відсутні.

Більш того, Відповідачем в Акті зазначено, що згідно документів, наданих до перевірки та шляхом аналізу кредиторської заборгованості по за бухгалтерським рахунком 631 «Рахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 31.12.2013 року встановлено кредиторську заборгованість, яка виникла в результаті взаємовідносин з ТОВ «Логлаб Україна» (код за ), ТОВ «Белат» (код за ) та ТОВ «Гарт-С» (код за ). В ході перевірки Відповідачем встановлено, що ТОВ «Логлаб Україна» має стан платника « 26» - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Станом на 31.12.2013 року згідно даних бухгалтерського обліку, а саме Кт 631 обліковується заборгованість в сумі 355686,00 грн. (дата виникнення заборгованості 19.10.2010 року); ТОВ «Белат» має стан платника «14» - визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Станом на 31.12.2013 року згідно даних бухгалтерського обліку, а саме Кт 631 обліковується заборгованість в сумі 170999,00 грн.; ТОВ «Гарт-С» має стан « 14» - визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Станом на 31.12.2013 року згідно даних бухгалтерського обліку, а саме Кт 631 обліковується заборгованість у сумі 96130,00 грн. Відповідач дійшов висновку, що загальна сума заборгованості в розмірі 622815,00 грн. по зазначеним контрагентам є безнадійною кредиторською заборгованістю, отже мала бути віднесена Позивачем до доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування у 2013 році.

Відповідно до п. 135.1. ст. 135 Податкового кодексу України, в чинній на час виникнення у Позивача кредиторської заборгованості редакції, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються зокрема, з інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

А згідно з пп. 135.5.4. п. 135.5. ст. 135 Податкового кодексу України в цій же редакції, інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено вимоги до оформлення податкових накладних.

Відповідно до ст. 1, частини першої ст. 3 та частинами першою, другою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, в чинній на час здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентами редакції, зокрема витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

А ст. 198 Податкового кодексу України визначено при здійсненні яких операцій виникає право на віднесення сум податку до податкового кредиту, його визначення, складові та випадки, коли суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не відносяться до податкового кредиту.

Як зазначено в Листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарських операцій, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість має бути підтверджено рух активів у процесі здійснення господарських операцій, при цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарських операцій: договори, акти виконаних робіт тощо; фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарських операцій, як-от: наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності; встановлено зв'язок між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тобто, обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідної операції та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції мають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку.

Відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем виконано.

Згідно зі ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКАР ЛІЗИНГ" залишити без задоволення, а Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.