Справа № 2а-1961/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія статобліку 2.14.4
ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2009 р. 17 год. 50 хв. Справа № 2а-1961/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Світлицькій О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: громадянки ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2,

с. Луначарське Бердянського району Запорізької області

до: Запорізької митниці, м. Запоріжжя

про скасування рішення субєкта владних повноважень та зобовязання прийняти

рішення і вчинити дії, -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 ,довіреність від 18.03.2009 р.

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність від 26.12.2008 р. № 07-01-14-23/6907;

ОСОБА_5, довіреність від 06.04.2009 р. № 07-01-14-23/1503

ВСТАНОВИВ:

Громадянка ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2 звернулася із позовом до Запорізької митниці, в якому просить суд скасувати рішення Запорізької митниці, викладене в Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 112000006/2009/000004 від 17.03.2009 р., про неправомірність заявлених пільг у звязку із невідповідністю вимогам абз. 1 частини 2 ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» від 13.09.2001 р. № 2681-ІІІ; зобовязати Запорізьку митницю прийняти від ОСОБА_2 митну декларацію від 03.03.2009 р., провести митне оформлення транспортного засобу, заявленого в декларації для розмитнення, належного позивачу у справі, з наданням пільг визначених ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» від 13.09.2001 р. № 2681-ІІІ та видати позивачу у справі посвідчення на реєстрацію ТЗ в органах ДАІ МВС України для постійного користування; зобовязати Запорізьку митницю утриматися від стягнення з ОСОБА_2 відповідних платежів за зберігання транспортного засобу, згідно уніфікованої митної квитанції форми МД-1 від 17.03.2009 р., на митному складі. В обґрунтування позову посилається на те, що висновок Запорізької митниці, викладений в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України про неправомірність пільг у звязку з невідповідністю вимогам абз. 1 ч. 2 ст. 8 Закону в частині перебування транспортного засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання менш одного року, не відповідає дійсності. Вказує, що згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач є його власником з 16.05.2007 р. В цьому ж Свідоцтві зазначено, що він знятий з обліку в країні постійного місця попереднього проживання 19.02.2009 р., тобто через 1 рік та 8 місяців після його реєстрації. Таким чином, позивач вважає, що відповідач у справ при обчисленні строку, на протязі якого позивач володів транспортним засобом в країні попереднього місця проживання, припустився арифметичної помилки і тому висновки Запорізької митниці щодо неможливості пільгового розмитнення ввезеного на територію України транспортного засобу на пільгових підставах є помилковими.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги з підстав, зазначених у позові.

Відповідач в письмових запереченнях від 09.04.2009 р. позов не визнав, зазначає, що згідно наданих громадянкою ОСОБА_2 для розгляду свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № 86 ОК 956921 від 16.05.2007 р. не підтверджується факт перебування транспортного засобу «ВАЗ-21101»2055 р. в., кузов №ХТА4912 на обліку в країні постійного місця попереднього проживання (на 15.05.2008 р. дату видачі Посвідки на постійне проживання), та складає менше року.

Представники Запорізької митниці в судовому засіданні пояснили, що позов не визнають та вважають його необґрунтованим. Просять у задоволенні позовних вимог відмовити.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

12.03.2009 р. громадянка ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2 заявила до митного оформлення автомобіль «ВАЗ-21101»2005 р. виготовлення зі звільненням від оподаткування у звязку з переїздом на постійне місце проживання в Україну.

Згідно з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 112000006/2009/000004 від 17.03.2009 р. Запорізька митниця відмовила позивачу у справі у митному оформленні транспортного засобу з посиланням на неправомірність заявлених пільг у звязку з невідповідністю вимогам абз. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» від 13.09.2001 р. № 2681-ІІІ в частині перебування транспортного засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання (на дату видачі Посвідки на постійне проживання) менше одного року.

Не погодившись із відмовою Запорізької митниці, громадянка ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2 звернулася до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 252 Митного кодексу України, товари, які ввозяться громадянами на митну територію України, підлягають оподаткуванню в порядку та на умовах, визначених законами України. Дія частини першої цієї статті не поширюється на: 3) предмети, що ввозяться (пересилаються) у разі переселення громадян на постійне місце проживання в Україну;

При цьому, в розумінні ст. 1 Кодексу, громадяни - фізичні особи: громадяни України, іноземці, особи без громадянства;

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» від 13.09.2001 р. № 2681-ІІІ при ввезенні на митну територію України звільняються від оподаткування у разі переселення на постійне місце проживання на кожного повнолітнього громадянина одного механічного транспортного засобу за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за умови, що він є власником такого транспортного засобу не менше року та за умови перебування такого транспортного засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання не менше року.

Тобто, як вбачається із конструкції даної норми, для отримання пільг при митному оформленні механічного транспортного засобу необхідно виконати дві умови:

- громадянин є власником такого транспортного засобу не менше року;

- перебування такого транспортного засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання не менше року;

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна.

Позивач у справі є власником транспортного засобу ВАЗ-211101 з 16.05.2007 р., про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 86 ОК 956921, виданого Державною інспекцією безпеки руху міста Когалим, ОСОБА_1 Федерація 16.05.2007 р.

Відповідно до того ж свідоцтва, транспортний засіб знято з обліку в країні постійного місця попереднього проживання 19.02.2009 р., тобто через 1 рік 8 місяців після його реєстрації.

Таким чином, позивачем виконані вимоги ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» від 13.09.2001 р. № 2681-ІІІ у повному обсязі.

Суд зазначає, що вказаний Закон не ставить в залежність право набуття громадянами пільги при переміщенні транспортних засобів, передбаченої ст. 8 Закону, від часу отримання посвідки на постійне місце проживання. Твердження ж відповідача про те, що умови щодо пільгового митного оформлення, а саме перебування такого транспортного засобу на обліку в країні постійного попереднього проживання не менше року, повинні бути виконані на момент переселення громадянина в Україну, тобто на дату видачі посвідки на постійне місце проживання, є безпідставними та не ґрунтуються на нормах закону.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»іноземці та особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну на постійне проживання або прибути для працевлаштування на визначений термін, а також тимчасово перебувати на її території. Умови і порядок імміграції в Україну визначені Законом України «Про імміграцію» (далі - Закон). Відповідно до Закону іноземці та особи без громадянства, які мають дозвіл на імміграцію, мають отримати посвідку на постійне проживання, що є документом, який підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні. До отримання зазначеної посвідки на постійне проживання особа має статус іноземця чи особи без громадянства, що тимчасово перебуває в Україні.

Тобто, дата видачі посвідки на постійне проживання є лише підтвердженням часу переселення на постійне проживання в Україну іноземця чи особи без громадянства.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, рішення Запорізької митниці, викладене в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 112000000/2009/000004 від 17.03.2009 р., слід визнати протиправним та скасувати; зобовязати відповідача провести митне оформлення транспортного засобу ВАЗ 21101, 2005 р.в., з наданням пільг, визначених ст. 8 ЗУ «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» від 13.09.2001 р. № 2681-ІІІ.

В решті позову слід відмовити, як заявленому необґрунтовано (суд не має повноважень давати вказівки субєкту владних повноважень - Запорізькій митниці, щодо необхідності вчинення дій, які є наслідком митного оформлення товару; в частині зобовязання утриматися від стягнення платежів за зберігання - відсутні належні докази, що відповідач вимагав від позивача їх сплати).

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійсненні позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що позовні вимоги гр.-ки ОСОБА_2 задоволені частково, понесені позивачем по справі судові витрати в сумі 1,70 грн. підлягають стягненню з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов громадянки ОСОБА_1 Федерації ОСОБА_2 до Запорізької митниці, про скасування рішення субєкта владних повноважень та про зобовязання прийняти рішення та вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці, викладене в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112000006/2009/000004 від 17.03.2009 р.

Зобовязати Запорізьку митницю здійснити митне оформлення транспортного засобу ВАЗ 21101, 2005 р.в., ідентифікаційний №ХТА4912 з наданням пільг визначених ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України»від 13.09.2001р. № 2681-ІІІ.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 1,70 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 14 квітня 2009 року.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова

Постанова не набрала законної сили

Суддя: