Справа № 815/4876/13-А
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/30373/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Південної митниці Міндоходів на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2014 року у справі за позовом ТОВ "БТК-Трейд" до Південної митниці Міндоходів про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БТК-Трейд» звернулося з адміністративним позовом до Південної митниці Міндоходів, в якому з урахуванням доповнень до позовних вимог просило визнати протиправними та скасувати рішення митного посту «Одеса-порт» Південної митниці Міндоходів від 24.05.2013р. № 500060001/2013/610052/2 та від 25.05.2013р. № 500060001/2013/610053/2 про коригування митної вартості товарів, які ввозилися позивачем на митну територію України згідно ВМД № 500060001/2013/020644 та ВМД № 500060001/2013/020651, та скасувати оформлені відповідачем картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.05.2013р. № 500060001/2013/00274 та від 25.05.2013р. № 500060001/2013/00275.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2014 року, позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 24.05.2013 року № 500060001/2013/610052/2. Визнано протиправним та скасовано рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 25.05.2013 року № 500060001/2013/610053/2. Визнано недійсною картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Південної митниці Міндоходів № 500060001/2013/00274 від 24.05.2013 року. Визнано недійсною картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Південної митниці Міндоходів №500060001/2013/00275 від 25.05.2013 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Південна митниця Міндоходів подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06.12.2012р. ТОВ «БТК-Трейд» уклало з компанією «Henan Chisun Import&Export Co.LTD» (Китай) зовнішньоекономічний контракт № SW0612, відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив товари у відповідності до інвойсів, які є додатками до цього контракту. Відповідно до додатку № 1 від 07.12.2012 року та інвойсу №S002 від 07.02.2012 року товаром за вищезазначеним договором є сантехнічні вироби.

Крім того, 10.12.2012р. ТОВ «БТК-Трейд» уклало з компанією «Shlinde Textiles Import and Export Company of Guangdong» (Китай) зовнішньоекономічний контракт № GL-12, відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив товари у відповідності до інвойсів, які є додатками до цього контракту. Відповідно до інвойсу № F003 від 21.02.2013 року товаром за вищезазначеним договором є освітлювальні вироби.

У травні 2013 року позивач заявив до митного оформлення отриманий товар за вказаними вище контрактами, шляхом подання до Південної митниці Міндоходів вантажно-митних декларацій №500060001/2013/020644 та №500060001/2013/020651.

В підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товарів було подано митному органу зовнішньоекономічні контракти № SW0612 від 06.12.2012 року, додаток до контракту № 1 від 07.12.2012 року, інвойс № S002 від 07.12.2012 року, платіжні доручення від 10.12.2012р. № 15 та від 15.03.2013р. № 35; зовнішньоекономічний контракт № GL-12 від 10.12.2012 року, інвойс № F003 від 21.02.2013 року, платіжні доручення №28 від 26.02.2013р., № 49 від 25.04.2013р., сертифікат про походження товару від 28.03.2013р. № G60516.

Враховуючи, що в платіжних дорученнях від 10.12.2012р. № 15 та від 15.03.2013р. № 35 є посилання на інший контракт, ніж № SW0612 від 06.12.2012р. та інвойс, ніж № S002 від 07.12.2012р., у платіжних дорученнях від 26.02.2013р. № 28 та від 25.04.2013р. № 49 у відповідних графах відсутні підписи і печатки керівника підприємства, в сертифікаті про походження товару (освітлювані вироби) підпис іноземної сторони контрактоутримувача відмінний від підписів на зовнішньоекономічному договорі від 10.12.2012р. № GL-12 та інвойсі від 21.02.2013р. № F003, у відповідача виникли підстави вважати, що в наданих документах зазначені недостовірні відомості.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості декларанта було зобов'язано в 10-денний термін надати додаткові документи: по контракту № SW0612 від 06.12.2012 року (сантехнічні прибори): виписку з бухгалтерської документації, копію митної декларації країни відправлення та її переклад, каталоги (прас-листи) фірми виробника товару, висновок експертної організації про вартісні та якісні характеристики, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, що має відповідні повноваження згідно законодавства, по контракту № GL-12 від 10.12.2012 року (освітлювальні вироби): договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний із договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором, рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору, виписку з бухгалтерської документації, ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів, каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, висновок експертної організації про вартісні та якісні характеристики, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, що має відповідні повноваження згідно законодавства.

В межах встановленого митним органу строку позивачем надані документи, що витребовувались в повному обсязі, а саме: висновки Фонду державного майна України від 15.05.2013 року № 51-13/05-2013 та від 15.05.2013 року № 51-12/05-2013; калькуляції собівартості товару; копії декларації відправника; розрахунки послуг перевізника; накладні на перевезення контейнерів; податкові накладні що стосуються відчуження на території України; рахунки-фактури по НДС провінції Гуандун та Хенань № 25644816 від 11.03.2013 року, № 08292959 від 12.03.2013 року, № 25420854 від 24.03.2013 року, № 03537016 від 02.03.2013 року, № 00600724 від 11.03.2013 року; експортні декларації, прайс-листи від 03.12.2012 року та від 21.02.2013 року, інтернет-витяг, сертифікати походження, а також належно оформлені платіжні доручення про часткову оплату вартості товарів за контрактами.

Відповідач рішеннями №500060001/2013/610052/2 від 24.05.2013 року та №500060001/2013/610053/2 від 25.05.2013 року здійснив коригування заявленої позивачем митної вартості товарів у сторону збільшення та встановив, що митна вартість товарів (сантехнічних виробів) за зовнішньоекономічним контрактом № SW0612 від 06.12.2012 року складає 99574,12 доларів США, а митна вартість товарів (освітлювальних виробів) за зовнішньоекономічним контрактом № GL-12 від 10.12.2012 року складає 32968,32 доларів США.

Одночасно з цим відповідач склав картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2013/00274 від 24.05.2013 року та №500060001/2013/00275 від 25.05.2013 року.

Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що позивач для підтвердження митної вартості товару подав документи, які містять розбіжності та в митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними товарами. Відповідач вважає, що в наданих документах зазначені недостовірні або неповні відомості, які не підтверджені документально.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

- декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові.

Частиною 2 статті 54 Митного кодексу передбачається, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Підтверджуючи той факт, що ТОВ «БТК-Трейд» на вимогу податкового органу надані додаткові документи у повному обсязі, митниця посилається на те, що додаткові документи також містять розбіжності.

Так, у рішенні про коригування митної вартості товару від 24.04.2013р. № 500060001/2013/610052/2 зазначено, що в договорі між нерезидентами від 30.12.2012р. № SW0612 відсутні підписи сторін та вказана ціна товару менша, ніж зазначена у калькуляції собівартості одиниці продукції виробника.

Проте, наявні недоліки в цьому документі не впливають на визначення митної вартості товару, що ввозився, тим більше в бік збільшення, оскільки цей договір наданий позивачем додатково до запитуваних документів та містить інформацію про вартість подібних електротоварів на території країни постачання (Китаю), в якому ціна товару нижча, ні задекларована ТОВ «БТК-Трейд». Зазначений договір наданий позивачу продавцем товару за допомогою електронної пошти, що пояснює відсутність підписів сторін в ньому.

Митний орган також зазначає, що надані калькуляції собівартості одиниці продукції, як на електроприлад, та сантехнічні прибори, викликає сумніви в зв'язку з тим, що підприємство-виробник товару має інформацію про прибуток, отриманих підприємством-контрагентом при здійсненні зовнішньоекономічної операції.

Проте, зазначена калькуляція собівартості одиниці товару складена експортером, а не виробником товару, та включає в себе 5% надбавки експортера, тому висновки митного органу щодо сумнівності цього документа ґрунтуються лише на припущеннях.

Стосовно недостовірності сертифікату про походження товару (освітлювані вироби), в якому, як зазначено митним органом, підпис іноземної сторони контрактоутримувача відмінний від підписів на зовнішньоекономічному договорі від 10.12.2012р. № GL-12 та інвойсі від 21.02.2013р. № F003, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що він видається відповідним державним органом країни продавця, а не самим продавцем, тому підпис в ньому відрізняється від підпису в контракті.

Обставини, які були встановлені у цій справі свідчать, що Південною митницею не надано доказів, що в документах, поданих декларантом для підтвердження митної вартості товару, наявні недостовірні відомості, розбіжності чи ознаки підробок, а позивачем надані для митного оформлення товару всі наявні документи, що передбачені ч.2 ст.53 МК України.

Згідно статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 58 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Отже, оскільки позивачем подано Південній митниці достатній пакет документів, передбачений ст.53 МК України, на підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за основним методом, відсутні підстави для коригування митним органом митної вартості товару.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильних висновків про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Південної митниці Міндоходів відхилити, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: