Справа № 815/3273/15
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3273/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Глуханчук О.В., розглянувши в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у сумі 1 526, 63 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області, як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Позивач вказує, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010 рік, яка становить 1 526, 63 грн., що підтверджується карткою особового рахунку страхувальника. Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування управлінням Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області було надіслано страхувальнику, який має недоїмку, вимогу про сплату боргу, але відповідач в установлений законом строк зазначену у вимозі суму у повному обсязі не відшкодував та вимогу не оскаржив.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по страховим внескам на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у сумі 1 526, 63 грн.

Відповідачу направлялась копія ухвали про відкриття скороченого провадження у справі, проте судова кореспонденція повернута до суду з відміткою відповідальної особи поштового звязку: «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до положень ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно з приписами п. 3 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження протягом таких строків не пізніше трьох днів - у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення десятиденного строку з дня одержання ухвали про відкриття скороченого провадження, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 з 06.02.2009 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області, як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за реєстраційним №.

Згідно даних картки особового рахунку страхувальника, станом на 29.05.2015 року за відповідачем рахується недоїмка по страховим внескам у розмірі 1 526, 63 грн.

Судом встановлено, що зазначена заборгованість виникла за відповідачем внаслідок несплати протягом липня-грудня 2010 року страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

З огляду на зазначене, управлінням Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області було надіслано на адресу страхувальника вимогу про сплату боргу від 14 квітня 2014 року №7 на суму у розмірі 1 762, 80 грн.

Відповідно до картки особового рахунку страхувальника, у вересні 2014 року відповідач сплатив суму внесків у розмірі 236, 17 грн. та станом на 29.05.20115 року має недоїмку у розмірі 1 526, 63 грн.

Отже, відповідач у встановлений законом строк зазначену у вимозі суму боргу у повному обсязі не відшкодував та вимогу не оскаржив, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах , встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду, а особи, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь (ч. 3 ст. 18 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону є календарний місяць.

Згідно з ч. 12 ст. 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

У відповідності з положеннями чч. 2, 3 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Про оскарження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки до виконавчої дирекції Пенсійного фонду або в судовому порядку страхувальник зобов'язаний письмово повідомити відповідний територіальний орган Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів із дня звернення до виконавчої дирекції Пенсійного фонду чи суду.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Як встановлено судом, позивач на виконання вимог ч. 3 ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування надсилав на адресу відповідача вимогу про сплату боргу від 14 квітня 2014 року №7, але відповідач в установлений законом строк зазначену у вимозі суму боргу у повному обсязі не відшкодував. Доказів оскарження вимоги про сплату боргу відповідач до суду не надав.

Таким чином, оскільки відповідач за час судового розгляду справи у добровільному порядку борг не сплатив, сума заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 526, 63 грн. підлягає стягненню за рішенням суду.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 14, 23, 35, 69, 71, 72, 86, 183-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, 66400, АДРЕСА_1) на користь управління Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області р/р 4013 в філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» ТВГБ №10015/0412 МФО 328845 заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у сумі 1 526, 63 грн. (одна тисяча пятсот двадцять шість гривень 63 коп.).

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною і підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Глуханчук