Справа № 2а-231/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія статобліку 2.11.1
ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2009 р. Справа № 2а-231/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Світлицькій О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат»,

м. Запоріжжя

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими

платниками податків у м. Запоріжжі, м. Запоріжжя

про скасування податкового повідомлення-рішення

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 08.05.2008 р.;

ОСОБА_2, довіреність від 05.11.2008 р. №4771/16;

ОСОБА_3, довіреність від 30.12.2008 р.

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність від 28.01.2009 р.;

ОСОБА_5, довіреність від 10.10.2008 р.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство «Запорізький оліяжиркомбінат»звернулося до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі №/1 від 23.06.2008 р. про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість на суму 48649,50 грн. В обґрунтування позову товариство посилається на те, що висновок інспекторів, викладений в акті перевірки, про заниження підприємством податкових зобовязань з ПДВ на 32121,00 грн. в порушення п. 4.2, 6.1.1, 7.3.1 Закону України «Про податок на додану вартість» є помилковим, так як зроблений перевіряючими без належної перевірки, аналізу та співставлення оборотів по дебету рахунків 94 «Інші операційні витрати»з наданими для перевірками реєстрами виданих податкових накладних, а також без уважного аналізу оборотів по рахунку 6412 «Розрахунки з бюджетом з ПДВ»у кореспонденції з рахунками 949, 9491, 974. Стосовно неправомірного включення до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 312,00 грн. по проектно-обстежувальним роботам будівельних конструкцій будівлі дитячого садка № 35 позивач посилається на те, що будівля дитячого садка № 35 з 2002 р. не використовується за призначенням, оскільки рішенням Запорізької міської ради № 257/1 від 03.09.2002 р. будівля дитячого садка виключена з переліку дошкільних навчальних закладів м. Запоріжжя та виведена з невиробничих основних фондів з метою використання у господарській діяльності. Зазначає, що 18.12.2006 р. ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат»уклало угоду № 18/12/06 з ПП «НВФ «Мій будинок» на проведення обстежувальних робіт будівлі дитячого садка. У перевіряємому періоді частину приміщень будівлі дитячого садка було передано в оренду з метою отримання доходу та нараховано податкових зобовязань з ПДВ на суму 3087,00 грн. у складі вартості наданих послуг оренди, що, на думку позивача, є підтвердженням використання вказаного обєкту основних фондів у господарській діяльності ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат».

У судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги з підстав, зазначених у позові.

СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі адміністративний позов не визнає. У письмових запереченнях від 04.02.2009 р. (вих. №972/10/10-013) зазначає, що перевіркою встановлено, що в «Розрахунках приросту (убутку) балансової вартості запасів»- Додатках К1/1 до Декларації з податку на прибуток підприємства, поданих позивачем до податкового органу, у графі 4 «Запаси, використані не у господарській діяльності» підприємством задекларовані показники: за 1 квартал 2007 р. 170039,00 грн., за 1 півріччя 2007 р. 246770,00 грн., за 3 квартали 2007 р. 412231,00 грн., за 2007 р. 524936,00 грн. Перевіркою податкових декларацій з ПДВ за січень-грудень 2007 р., головної книги, зокрема рахунків 947 «Нестачі та втрати від порчі цінностей», 9491 «Інші витрати від операційної діяльності», 949 «Витрати на утримання обєктів соцкультбиту», реєстрів виданих податкових накладних, податкових накладних, підтверджуючих зобовязання позивача, встановлено, що згідно даних бухгалтерського обліку підприємства до складу запасів, використаних не у господарській діяльності, та відображених у графі 4 «Розрахунків приросту (убутку) балансової вартості запасів», зокрема, включена вартість товарів (робіт, послуг), віднесених до Дебету субрахунків 94 «Інші витрати операційної діяльності»з кредиту бухгалтерських рахунків, на яких обліковувались запаси, включені підприємством до складу валових витрат та відображені у розрахунку приросту (убутку) балансової вартості запасів, на загальну суму 160604,19 грн. Тобто, раніше включені до складу валових витрат товари (роботи, послуги) та передані у межах балансу підприємства для невиробничого використання, витрати які не відносяться до валових витрат виробництва (обігу) і не підлягають амортизації, задекларовані ВАТ «Запорізький оліяжиркомбінат»у деклараціях з податку на прибуток як запаси, використані не у господарській діяльності, та становлять суму 160604,19 грн. Щодо завищення податкового кредиту з ПДВ по господарській операції з проведення обстежувальних робіт будівлі дитячого садка, відповідач зазначає наступне: відповідно до п.п.7.4.4 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»є певні обмеження щодо включення відповідних сум до податкового кредиту, зокрема якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у звязку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту. Вказує, що оскільки позивач сам ідентифікував матеріальні фонди як невиробничі, то не можна вести мову про податковий кредит в силу п.п.7.4.4. п. .7.4 ст. 7 вказаного Закону.

Представники СДПІ по роботі з великими платниками податків в м. Запоріжжі в судовому засіданні підтримали вищевикладені заперечення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

В період з 18.02.2008 р. по 13.03.2008 р. на підставі направлень від 15.02.2008 р. № 0112, від 17.03.2008 р. № 0112/1 працівниками СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі була проведена документальна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2005 р. по 31.12.2006 р., за результатами якої складеного акт № 177/08-04/00373847 від 07.04.2008 р.

Перевіркою, зокрема встановлено:

- порушення вимог п. 4.2 ст. 4, п. п. 6.1.1 п. 6.1 ст. 6, п. п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 р. № 168-97ВР (із змінами та доповненнями) ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат»не враховано податкові зобовязання з податку на додану вартість з операцій по передачі товарів (робіт, послуг) у межах балансу платника податку для невиробничого використання, витрати на яке не відносяться до валових витрат виробництва (обігу) і не підлягають амортизації, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 32121,00 грн. у тому числі по періодах: січень 2007 р. 6434,21 грн. х20%.=1287,00 грн.; лютий 2007 р. 5710,77 х 20%=1142,00 грн.; березень 2007 р. 21859,59 грн. х 20% = 4372,00 грн.; квітень 2007 р. 4699,02 грн. х 20%= 940,00 грн.; травень 2007 р. 4430,47 грн. х 20 % = 886,00 грн.;червень 2007 р. 6172,77 грн. х 20 % = 1235,00 грн.; липень 2007 р. 6305,97 грн. х 20 % = 1261,00 грн.; серпень 2007 р. 35004,71 грн. х 20 % = 7001,00 грн.; вересень 2007 р. 4501,54 х 20 % = 900,00 грн.; жовтень 2007 р. 29446,27 грн. х 20% = 5889,00 грн.; листопад 2007 р. 17983,49 грн. х 20 % = 3597,00 грн.; грудень 2007 р. 18055,38 грн. х 20 % = 3611,00 грн.;

- порушення вимог п. п. 7.4.1 та п.п.7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 р. № 168-97ВР (із змінами та доповненнями) у березні 2007р. неправомірно включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у складі проектно-обстежувальних робіт будівельних конструкцій будівлі дитячого садка № 35, який відноситься до невиробничих фондів та не використовується у господарській діяльності платника податку на сум 311,99 грн., внаслідок чого занижено податок на додану вартість у березні 2007 р. у розмірі 312,00 грн.

18.04.2008 р. СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі прийнято податкове повідомлення-рішення, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 59004,00 грн., з них 39336,00 грн. за основним платежем та 19668,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Внаслідок апеляційного узгодження рішенням СДПІ по роботі з великими платниками податків від 23.06.2008 р. № 7295/10/25-016 податкове повідомлення-рішення № /0 від 18.04.2008 р. по ПДВ скасовано в частині заяво визначених податкових зобовязань з ПДВ і відповідної суми штрафних санкцій (всього на суму 10354,50 грн., в тому числі за основним платежем - 6903,00 грн. та штрафними санкціями 3451,50 грн.). За результатами розгляду скарги прийняте податкове повідомлення-рішення № /1 від 23.06.2008 р.

04.07.2008 р. за № 2889/7 позивачем подано повторну скаргу до Державної податкової адміністрації України у Запорізькій області. Рішенням ДПА у Запорізькій області від 01.09.2008 р. № 3885/10/25-020 оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат»- без задоволення.

11.09.2009 р. позивач звернувся із скаргою до ДПА України. Рішенням про результати розгляду скарги № 11080/6/25-0115 від 12.11.2008 р. повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням № /1 від 23.06.2008 р. ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат»звернувся із позовом до суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом розумного строку.

Відповідно до Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затверджене Наказом ДПА № 253 від 21.06.2001 р., податкове повідомлення-рішення це рішення керівника податкового органу (його заступника) щодо виявленого перевищення (заниження) бюджетного відшкодування або відмови у наданні бюджетного відшкодування, а також обовязку платника податків: сплатити нараховану або донараховану суму податкового зобовязання; сплатити суми застосованих штрафних (фінансових) санкцій (у тому числі пеню за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності) за порушення податкового законодавства та інших нормативно-правових актів, що приймаються за результатами перевірок платника податків (у т.ч. камеральних); сплатити суми штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобовязання; сплатити штраф за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі та потребують обовязкової попередньої згоди податкового органу на таке відчуження.

Щодо заниження податкових зобовязань з ПДВ на суму 32121,00 грн.

В акті перевірки щодо виявленого у ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» заниження податкових зобовязань з ПДВ на суму 32121,00 грн. вказано на порушення позивачем вимог п. 4.2 ст. 4, п. п. 6.1.1 п. 6.1 ст. 6, п. п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», оскільки підприємством не враховано податкові зобовязання з податку на додану вартість з операцій по передачі товарів (робіт, послуг) у межах балансу платника податку для невиробничого використання, витрати на яке не відносяться до валових витрат виробництва (обігу) і не підлягають амортизації.

Слід зазначити, що висновки СДПІ по роботі з великими платниками податків в м. Запоріжжі щодо не нарахування позивачем у перевіряємому періоді податкових зобовязань з податку на додану вартість з операцій по передачі товарів (робіт, послуг) у межах балансу платника податку для невиробничого використання, витрати на яке не відносяться до валових витрат виробництва (обігу) і не підлягають амортизації, частково не відповідають дійсності.

Так, господарські операції позивача у перевіряємий період з передачі товарів (робіт, послуг) в межах балансу для невиробничого використання можна розділити на дві групи:

1) господарські операції з передачі в межах балансу для невиробничого використання товарів (робіт, послуг), при здійсненні яких був нарахований ПДВ та включений до податкових зобовязань (за товарами, роботами, послугами, придбанні яких суми ПДВ були включені позивачем до складу податкового кредиту).

За вказаними господарськими операціями позивачем здійснено нарахування ПДВ в сумі 25345,59 грн. за операціями з передачі товарів (робіт, послуг) в межах балансу для невиробничого використання, здійсненими у 2007 р., що підтверджується деклараціями позивача з податку на додану вартість за січень 2007 р. грудень 2007 р., аналізом рахунку 6412 та реєстрами виданих податкових накладних.

Таким чином, висновки відповідача в цій частині є цілком безпідставними та спростовуються даними обліку позивача.

2) господарські операції з передачі товарів (робіт, послуг) в межах балансу для невиробничого використання, при здійсненні яких не був нарахований ПДВ у звязку з тим, що передавались товари (роботи, послуги), при придбанні яких суми ПДВ не були включені позивачем до податкового кредиту.

У перевіряємий період позивачем не віднесено до складу податкового кредиту, а відповідно і не нараховано у 2007 р. у звязку із передачею таких товарів (робіт, послуг) у межах балансу для невиробничого використання суму ПДВ в розмірі 7814,12 грн.

Тобто за такими операціями позивач первісно, при придбанні товарів, не відобразив у податковому кредиті суми ПДВ, оскільки товари придбавалися для використання не у господарській діяльності платника податку, що цілком відповідає вимог п. п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», відповідно до якої якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у звязку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Правомірність дій позивача також підтверджується положеннями п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»якою передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Таким чином, Закон встановлює у якості умови права платника податку на податковий кредит, призначення придбаних товарів для використання у господарській діяльності платника податку.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до п. 4.2. ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість»у разі поставки товарів (робіт, послуг) без оплати або з частковою оплатою їх вартості коштами у межах бартерних (товарообмінних) операцій, здійснення операцій з безоплатної передачі товарів (робіт, послуг), натуральних виплат у рахунок оплати праці фізичним особам, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, передачі товарів (робіт, послуг) у межах балансу платника податку для невиробничого використання, витрати на яке не відносяться до валових витрат виробництва (обігу) і не підлягають амортизації, а також повязаній з продавцем особі чи субєкту підприємницької діяльності, який не зареєстрований як платник податку, база оподаткування визначається виходячи з фактичної ціни операції, але не нижчої за звичайні ціни.

При цьому обєктом оподаткування є операції платників податку з:

«…3.1.1. поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на обєкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі обєкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю);...»

Під поставкою товарів слід розуміти будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу (п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Крім того, відповідно до п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст .7 Закону України «Про податок на додану вартість»датою виникнення податкових зобовязань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а в разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

- або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Системний аналіз вказаних положень Закону дає підстави стверджувати, що операції з передачі товарів у межах балансу платника податку для невиробничого використання, витрати на яке не відносяться до валових витрат виробництва (обігу) і не підлягають амортизації, не є поставкою товарів, а тому при проведенні вказаних операцій відсутній об`єкт оподаткування.

Щодо завищення податкового кредиту в сумі 312,00 грн.

В акті перевірки № 177/08-04/00373847 від 07.04.2008 р. СДПІ по роботі з великими платниками у м. Запоріжжі дійшла висновку, що позивач «…на порушення п.п. 7.4.1 та п.п. 7.4.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість »у березні 2007 р. неправомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у складі проектно-обстежувальних робіт будівельних конструкцій будівлі дитячого садка № 35, який відноситься до невиробничих фондів та не використовується у господарській діяльності платника, внаслідок чого занижено податок на додану вартість у березні 2007 р. у розмірі 312,00 грн., а саме згідно умов пункту 1.1. «Договору на виконаннч проектно-обстежувальних робіт»від 18.12.2006 р. № 18/12/06 ПП «НВФ «Мій будинок»зобовязаний виконати роботи:

- виконати інженерне обстеження будівельних конструкцій будівлі дитячого садка № 35 у м. Запоріжжя, що є власністю ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат»;

- скласти відомість дефектів будівельних конструкцій будівлі дитячого садка № 35;

- розробити рекомендації щодо посилення та ремонту будівельних конструкцій будівлі дитячого садка № 35;

- виконати технологічний звіт з додатками за результатами обстеження дитячого садка № 35 у кількості 2 примірників.

Відповідно до пункту 2.1 цього Договору вартість робіт складає 3899,95 грн., крім того податок на додану вартість 779,99 грн., всього 4679,94 грн. Пунктом 2.2 Договору від 18.12.2006 р. № 18/12/06 визначено, що ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат»здійснює авансовий платіж у розмірі 40 відсотків від вартості робіт 1559,95 грн. .крім того податок на додану вартість 311,99 грн. всього у сумі 1871,94 грн.

Оплату по рахунку-фактурі, виписаному ПП «НВФ «Мій будинок»від 10.01.2007 р. № СФ-00052 за проектні роботи згідно п. 2.2 Договору від 18.12.2006 р. № 18/12/06, здійснено підприємством ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат»у безготівковій формі платіжним дорученням від 12.01.2007 р. № 145 у сумі 1871,94 грн., у тому числі ПДВ 311,99 грн.

Податкову накладну, виписану ПП «НВФ «Мій будинок» за проектно-обстежувальні роботи від 12.01.2007 р. № 44 на загальну суму 1871,94 грн., у тому числі податок на додану вартість 311,99 грн., ЗАТ «Запорізький оіляжиркомбінат»відобразило у реєстрі отриманих податкових накладних за березень 2007 р. за № 78 та у повному обсязі включено до складу податкового кредиту за березень 2007 р…».

Суд не погоджується із висновками СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі щодо того, що будівля дитячого садка № 35, відноситься до невиробничих фондів та не використовується у господарській діяльності платника, з огляду на таке.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 257/1 від 03.09.2002 р. надано згоду ЗАТ «Запорізькому оліяжиркомбінату» на виключення дошкільного навчального закладу № 35 (б. Вітчизняний, 5) з переліку дошкільних навчальних закладів міста; Управління освіти міської ради зобовязано внести відповідні зміни до переліку дошкільних навчальних закладів міста.

Твердження СДПІ по роботі з великими платниками податків про те, що позивач сам визначив (ідентифікував) дитячий садок № 35 як невиробничий матеріальний фонд, не відповідає дійсності, не підтверджується жодним доказом, а також спростовується наступним.

Зокрема, як свідчить укладений 01.10.2007 р. між ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат»(орендодавець) та ПП «Югбуд-В»(орендар) договір № 458 Р, орендодавець зобовязався передати, а орендар прийняти у тимчасове володіння та користування житлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Вітчизняний, 5 для проживання робітників орендаря. Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №20132684 за вказаною адресою знаходиться будівля дитячого саду.

Відповідно до п. 5.1 вказаного Договору, сторони домовились, що розмір орендної плати встановлюється в розмірі 50,00 грн. в т.ч. ПДВ за проживання одного робітника в місць. Кількість осіб, що проживають та загальна сума платежу за місяць зазначається в Актах наданих послуг, які підписуються до 10-го числа місяця наступного за звітним.

На підтвердження виконання умов договору, позивачем надано належним чином засвідчені копії актів виконаних робіт (послуг) від 31.10.2007 р. та 30.11.2007 р. (арк. справи 137-139, Том І).

Відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Реальність отримання позивачем доходу (орендної плати за договором) підтверджується долученими до справи банківськими виписками від 09.11.2007 р. та 06.12.2007 р.

Отже, обєкт нерухомості за адресою м. Запоріжжя, бульвар Вітчизняний, 5 хоча і значиться як дитячий садок, але з 2002 р. втратив своє соціальне призначення (з обставин викладених вище), та був задіяний позивачем у власній господарській діяльності.

При цьому слід враховувати, що п. п. 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено право на нарахування податкового кредиту, яке виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, позивач цілком правомірно відобразив у податковому обліку суму податку на додану вартість у розмірі 312,00 грн. за проектно-обстежувальні роботи, проведені ПП «НВФ «Мій будинок» за договором від 18.12.2006 р. № 18/12/06.

Посилання представників СДПІ по роботі з великими платниками податків на те, що вказані докази (зокрема договір оренди № 458 Р від 01.10.2007 р.) не надавалися під час перевірки та не розглядалися під час апеляційного узгодження є безпідставним, оскільки вже в скарзі від 25.04.2008 р. №1669/7 на імя начальника СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжя ЗАТ «Запорізький оліяжиркомбінат»посилається саме на договір оренди № 458 Р від 01.10.2007 р.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем безпідставно визначено позивачу суму податкового зобовязання в розмірі 48649,50 грн. з податку на додану вартість, в тому числі 32433,00 грн. за основним платежем та 16216,50 грн. штрафними (фінансовими) санкціями, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення податкове повідомлення-рішення № /1 від 23.06.2008 р. підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Закритого акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат»до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі про скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі № /1 від 23.06.2008 р. про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість на суму 48649,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат»(69014, м. Запоріжжя, вул. Харчова, буд. 3) 3,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанову складено у повному обсязі 01 квітня 2009 р.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова

03.04.2009 р. постанова не набрала законної сили

Суддя: