Справа № 545/631/15-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 р.Справа № 545/631/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 22.04.2015р. по справі № 545/631/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом в якому просила: визнати протиправними дії та відмову Управління Пенсійного фонду України у Полтавському районі Полтавської області, якими відмовлено їй в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку із 10.11.2014 року; визнати нечинним та скасувати рішення комісії з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду України у Полтавському районі Полтавської області № 1 від 16.01.2015 року, яким їй відмовлено в призначенні пільгової пенсії, як працюючій в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Полтавському районі Полтавської області призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку із 10.11.2014 року та провести відповідні виплати.

Постановою Полтавського районний суду Полтавської області від 22.04.2015 року вищезазначений позов задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського районний суду Полтавської області від 22.04.2015 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

Виходячи з приписів ст. 197 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що згідно із записами в трудовій книжці, ОСОБА_1 працювала з 01.01.1995 року по 01.04.1995 року в ТОО «Сервіс», з 01.04.1995 року по 25.03.1999 року в ЗАО «Биком», з 26.03.1999 року по 28.02.2002 року в ООО «Интернефтегазсервис», з 01.03.2002 року по 14.05.2009 року в ООО «КНГ - Сервис», що складає 14 років 04 місяці 14 днів стажу роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та працювала у Полтавському управлінні бурових робіт з 12.02.1985 року (наказ № 11-с від 11.02.1985 р.) по 31.12.1994 року (наказ про переведення в ТОВ «СЕВЕР» №115- к від 30.12.1994 року), що складає 9 років 6 місяців 6 днів стажу роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

В період трудової діяльності позивачка змінювала дошлюбне прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 у зв'язку з одруженням. Відповіднодо свідоцтва про шлюб, виданного Супрунівською сільською радою Полтавського району та області від 09.12.2005 року, зареєстровано шлюб за актовим записом № 14, у зв'язку з чим, прізвище ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_1 .

Рішенням комісії з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду України у Полтавському районі №1 від 16.01.2015 року позивачці було відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 років в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а фактично підтверджено лише 14 років 04 місяці 14 днів стажу роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованими та відповідають діючому законодавству.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої півночі на місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 1 серпня 1945 року «Про пільги осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі», до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Постановою Держкомпраці та Президиуму ВЦСПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28 та Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженої постановою Держкомпраці та Президиуму ВЦСПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28 стаж в районах Крайньої Півночі з 01.08.1945 року по 01.03.1960 року при розрахунку трудового стажу, що дає право на отримання пенсії за віком, інвалідності та за вислугу років, зараховується в подвійному розмірі, а з 01.03.1960 року - у полуторному розмірі. У відповідності до Постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 та Постанови Ради Міністрів СРСР від 03.01.1983 року «Про внесення змін та доповнень до Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Комі АРСР відноситься до районів Крайньої Півночі.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Тобто, для пільгового обчислення страхового стажу вказана норма надає особі можливість надавати вказані документи за її вибором.

Указом Президії Верховної ради СРСР від 10.02.1960 року, встановлено, що пільги по обчисленню стажу роботи (один рік за півтора) надавались переведеним, направленим або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і місцевості, прирівняні до цих районів, з інших місцевостей країни, за умови, що вказані працівники заключили трудові договори на роботу в цих районах на термін п'ять років. Пунктом 43 Розділу VI «Пільги при призначенні державних пенсій» Постанови № 530/П-28 від 16.12.1967 року «Про затвердження Інструкції про порядок надання пільг особам, працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати передбачено: «…общий стаж работы, дающий право - на получение пенсии исчисляется за период работы в районах Крайнего Севера и в местностях, приравненных к районам Крайнего Севера в следующем порядке: а) пенсий по старости и по инвалидности - за период с 1 марта 1960 г. один год работы засчитывается за один год и шесть месяцев работы лицам, указанным в пунктах 2, 3 и 4 настоящей Инструкции;

Відповідно до п. 2. вищезазначеної постанови « льготы, предусмотренные статьями 1,2, 3, 4 Указа от 10 февраля 1960 г., с учетом изменений и дополнений, внесенных Указом от 26 сентября 1967 г., предоставляются независимо от наличия письменного срочного трудового договора.». Відповідно до ст. 2 вказаного Указу : «Рабочим и служащим, проработавшим в районах Крайнего Севера не менее 15 календарных лет, а в местностях, приравненных к районам Крайнего Севера, - не менее 20 календарных лет, пенсии по старости назначать мужчинам -по достижении 55 лет и женщинам - по достижении 50 лет.»

Згідно з довідками ВАТ Бурової компанії «БУКРОС» № 133/03-19 від 12.01.2015 року, № 560 від 17.12.2014 року, 497 від 07.10.2014 року та 498 від 07.10.2014 року, підтверджується запис в трудовій книжці позивачки, та доведено те, що вона за період з 12.02.1985 року по 31.12.1994 року працювала в Полтавському управлінні бурових робіт, наказом № 29 від 05.07.1985 року переведена оператором котельні в пароводоцех експедиції глибокого експлуатаційного буріння №1, вахтово - експедиційним методом роботи в підрозділі, який знаходився в селищі Полтавському Тюменської області Ханти - Мансійського автономного округу в місцевості, прирівняній до районів Крайньої півночі, по безстроковому трудовому договору. Довідки видані на підставі первинних особових рахунків за 1985 - 1994 роки ( а. с. 27-30).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, але враховуючи Тимчасову угоду між урядом України і урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення чоловіки, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, мають право на пенсію за віком по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років.

Згідно п "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Із урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що загальний стаж роботи позивачки у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі у період з 12.02.1985 року по 14.05.2009 року становить 23 років 10 місяців 20 днів, що згідно з законом дає право на отримання пільгової пенсії, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 22.04.2015р. по справі № 545/631/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Курило Л.В.