Справа № 2а-257/10/0870
Суддя: Малиш Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2010-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-257/10/0870

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року 16 год.31 хв. Справа № 2а-257/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Малиш Н.І.,

при секретарі Рожик О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області до Відкритого акціонерного товариства «Запорізький рибокомбінат» про стягнення податкової заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулась Державна податкова інспекція у Запорізькому районі Запорізької області (далі ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області або Позивач) до Відкритого акціонерного товариства «Запорізький рибокомбінат» (далі ВАТ «Запорізький рибокомбінат» або Відповідач) про стягнення податкової заборгованості.

У позові Позивач зазначає, що Відповідач станом на 11.01.2010р. має заборгованість по орендній платі за земельні ділянки з юридичних осіб у сумі 147330,99 грн., з яких 145577,52 грн. - основний борг та 1753,47 грн. пені.

У ході розгляду справи представник Позивача двічі змінював позовні вимоги, були зменшена сума позовних вимог.

Представник Відповідача щодо позову заперечив та зазначив, що представнику Позивача довіреність не надає права підписувати адміністративні позови, уточнення до них. У позові відсутній детальний розрахунок. Орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, відповідно ст. 6 Закону України «Про оренду землі», передбачених Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, Господарським кодексами України, іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно із нормами Закону України «Про систему оподаткування», плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) належить до переліку загальнодержавних податків і справляється у порядку відзначеному Законом України №2535- XII «Про плату за землю». Відповідно до ст. 25 цього Закону, за прострочення встановлених строків оплати податку (стаття 17 цього Закон) ) справляється пеня у розмірах, визначених законом.

Розмір пені за несвоєчасне внесення орендної плати передбачається у договорі оренди, проте він не може перевищувати ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку.

Платіжні доручення про сплату орендної плати заповнюється відповідно до наказу ДПАУ №301 від 01.07.2002 року, за змістом цього наказу у полі п.4 платіжного доручення у довільній формі вказується про призначення платежу, а саме оренда плата за земельну ділянку за місяць. Надані суду платіжні доручення відповідають вказаним вимогам. Отже, заборгованість за договорами оренди земельних ділянок станом на 15.03.2010р. у Відповідача відсутня.

Щодо податкових повідомлень-рішень про нарахування штрафних санкцій, то вони винесені на підставі Акту невиїзної документальної перевірки, кий підписаний із запереченнями і не можуть прийматися до уваги.

Таким чином, представник Відповідача вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми законодавства та оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

30.01.2009р. Відповідачем до ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області подані податкові декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності відповідно до укладених договір оренди земельних ділянок від 16.09.2006р. №5102 та №5103.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. (…) Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст.. 2 Закону України «Про плату за землю» використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом. Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок.

Відповідно ст.. 5 вказаного Закону об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Згідно ст. 14 Закону України «Про плату за землю» юридичні особи самостійно обчислюють суму земельного податку в порядку, визначеному цим Законом за формою, встановленою Головною державною податковою інспекцією України, щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого подають дані відповідній державній податковій інспекції.

Отже, Відповідачем 30.01.2009р. до ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області подані податкові декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності відповідно до укладених договір оренди земельних ділянок від 16.09.2006р. №5102 та №5103.

Преамбулою Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлено, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов'язань юридичних та фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами.

Відповідно до п. 1.11 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про плату за землю» податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Таким чином, граничним строком сплати земельного податку за січень 2009 року для Відповідача був останній день лютого, за лютий 30 календарний день березня, тощо.

Преамбулою Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року N 2181-III визначено, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов'язань юридичних та фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Враховуючи межі застосування Закону України «Про плату за землю» та за принципом превалювання спеціальної норми над загальною, положення Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" є спеціальною нормою у галузі податкового законодавства, а Закон України "Про плату за землю" є загальною з цих питань.

Згідно наданих копій платіжних доручень, орендна плата за договором №5103 від 16.09.2006р. та договором №5102 від 16.09.2006р. за 2009р. відповідачем сплачена, станом на час розгляду справи. Платіжні доручення із зазначенням призначенням платежу «орендна плата за землю із зазначенням періоду , номеру договору», на час розгляду справи заборгованість орендної плати за договором №5103 від 16.09.2006р. та договором №5102 від 16.09.2006р. за 2009р. відповідачем сплачена.

Відповідно до положень п. 7.7 ст. 7 Закону України № 2181, на який посилається відповідач у запереченнях, податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Аналіз положень вказаної норми дає підстави стверджувати, що вона не встановлює права податкового органу на самостійну зміну контролюючим органом призначення платежу, яке було самостійно визначене платником податків у платіжному дорученні на сплату податкових зобов’язань по податку на додану вартість, та направляти такі суми при веденні оперативного обліку платежів на погашення податкового боргу за інший податковий період. Слід зазначити, що не передбачено таке право податкового органу і будь-якими іншими нормами Закону України № 2181, або іншими законами з питань оподаткування.

Відповідно до п. п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України № 2181 від 21.12.2000 р. «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (із змінами та доповненнями) (надалі за текстом Закону України № 2181) платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом «г» підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Пунктом 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України № 2181 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до п. п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України № 2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф (…).

Проте, відповідно вказаним платіжним дорученням орендна плата за договором №5103 від 16.09.2006р. за квітень, травень, червень 2009р. сплачена 08.10.2009р., за липень 2009р. – 23.02.2010р., за серпень 2009р. – 26.10.2009р., за вересень – грудень 2009р. – 04.02.2010р. та 23.10.2010р.; платіжним дорученням орендна плата за договором №5102 від 16.09.2006р. за квітень, травень, червень 2009р. сплачена 08.10.2009р. та 04.02.2010р., за липень 2009р. – 23.02.2010р., за серпень 2009р. – 26.10.2009р., за вересень – 25.12.2009р. та 23.10.2010р., , за жовтень - грудень 2009р. – 23.10.2010р.

Оглянувши у судовому засіданні надані представником Відповідача платіжні доручення по сплаті оренди за землю за договором №5103 від 16.09.2006р. та договором №5102 від 16.09.2006р. за 2009р. Відповідачем було несвоєчасно, з порушенням граничних строків, сплачено орендну плату за червень – грудень 2009р.

Зазначені рішення Позивача отримані Відповідачем та на час розгляду справи не оскаржені.

Щодо стягнення з Відповідача пені, відповідно п.п. 16.1.1. п.16.1 ст. 16 Закону України № 2181, суд приходить до наступного.

Відповідно п.п. 16.1.1. п.16.1 ст. 16 Закону України № 2181 після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 11 червня 2003 року N 290 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 червня 2003 р. за N 522/7843) затверджена Інструкція про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби (далі Інструкція).

Відповідно до ст.. 16 Закону України № 2181 та п.п. 3.4. вказаної Інструкції нарахування пені здійснюється на день фактичного погашення податкового боргу (частини податкового боргу) за кожний календарний день прострочення платежу, включаючи день такого погашення.

Нарахування пені закінчується у день прийняття банком (органом державного казначейства), який обслуговує платника податків, платіжного документа про сплату суми податкового боргу. У разі часткової сплати суми податкового боргу нарахування пені зупиняється на таку сплачену частку (п.п. 3.5. Інструкції).

Відповідно зазначеної Інструкції п.п. 3.7. якщо платник податків не сплачує пеню разом зі сплатою податкового боргу (його частини) або не визначає її окремо у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеної пропорції), то податковий орган у день надходження від органу державного казначейства інформації про зарахування коштів до бюджету, (…) самостійно здійснює розподіл такої сплаченої суми на суму, що спрямовується на погашення такого податкового боргу (його частини), та суму, що спрямовується на погашення пені, нарахованої на суму такого погашеного податкового боргу (його частини). При цьому протягом трьох робочих днів податковий орган складає та надсилає такому платнику податків у порядку, аналогічному Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженому наказом ДПА України від 21 червня 2001 року N 253 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за N 567/5758 (із змінами та доповненнями), повідомлення, в якому міститься інформація про суми розподілу сплачених коштів, за відповідною формою.

Отже відповідних доказів щодо визначення суми пені Позивач суду не надав.

Стосовно посилання представника Відповідача про відсутність у представника Позивача права зміни позовних вимог, то відповідно копії довіреності представника Позивача що знаходиться в матеріалах справи, йому надані всі права відповідно ст. 49 КАС України.

Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Державної податкової інспекції в Запорізькому районі Запорізької області до Відкритого акціонерного товариства «Запорізький рибокомбінат» про стягнення податкової заборгованості - задовольнити частково.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження, а якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текс постанови виготовлено 23 березня 2010року.

Суддя Н.І. Малиш