Справа № 821/1110/15-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 р. Справа № 821/1110/15-а

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.,

- Кравченка К.В.

при секретарі - Жуковій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Херсонської області про визнання дій протиправними та скасування наказу,

В С Т А Н О В И ЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до прокуратури Херсонської області про:

- визнання дії посадових осіб Прокуратури Херсонської області по виданню наказу №235 К від 26.03.2015 року протиправними;

- скасування наказу Прокуратури Херсонської області №235 К від 26.03.2015 року в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції встановив, що позивач обіймає посаду прокурора Білозерського району з 21.11.2012 р.

Наказом прокуратури Херсонської області від 26.03.2015 року №235 К ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання службових обов'язків, суттєві недоліки та прорахунки в організації роботи, відсутність контролю за роботою підлеглих, що є порушенням вимог наказів Генерального прокурора України №4гн-2012 "Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні", №9-ГН-2011 "Про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України", №15 гн-2012 "Про організацію роботи з питань статистики, ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та нагляду за обліком кримінальних правопорушень", який є предметом оскарження у даній справі.

Не погодившись із зазначеним наказом прокуратури Херсонської області, позивач звернувся до суду з вимогами про його скасування з підстав наведених у позові.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у діях ОСОБА_2 при виконанні ним своїх посадових повноважень у період його роботи на посаді прокурора Білозерського району мали місце факти систематичних порушень наказів Генерального прокурора України, неналежне виконання наданих службових повноважень, що підтверджується наявними у справі письмовим доказам, а тому наказ прокуратури Херсонської області №235 К від 26.03.2015 року в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани є правомірним та такий, що прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені Конституцією України, Законом України "Про прокуратуру" та затвердженим постановою Верховної Ради України від 06.11.1991р. №1789-XII Дисциплінарним статутом прокуратури України, й відповідно відсутні підстави для висновку про протиправність дій посадових осіб прокуратури Херсонської області по виданню цього наказу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні у даній справі правовідносини регулюються Законом України "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991р., Кримінально-процесуальним Кодексом України (далі - КПК України), Дисциплінарним статутом прокуратури України, затвердженим Постановою Верховної Ради України №1796-XII від 06.11.1991р. (далі - Дисциплінарним статутом), Наказом Генерального прокурора України "Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному проваджені" №4гн від 19.12.2012р. (далі - Наказ ГПУ №4гн).

Відповідно до ст.ст. 6, 16 Закону України "Про прокуратуру" органи прокуратури України становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

Прокуратури Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, міські, районні, міжрайонні, районні в містах, а також інші прокуратури очолюють відповідні прокурори.

За приписами ч. 1 ст.2 Дисциплінарного статуту працівники прокуратури, зокрема, повинні особисто суворо додержувати вимог закону, виявляти ініціативу в роботі, підвищувати її якість та ефективність і сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії, формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя.

Основні засади організації та діяльності єдиної системи органів прокуратури України щодо виконання покладених на них завдань і функцій врегульовано наказом Генеральної прокуратури України від 26 грудня 2011 року №1гн "Про організацію роботи і управління в органах прокуратури України" яким, зокрема, передбачено, -

- районним прокурорам, їх заступникам здійснювати належне керівництво підпорядкованими органами прокуратури та працівниками, спрямовувати їх діяльність на ефективне виконання покладених на прокуратуру завдань і функцій, приділяти постійну увагу удосконаленню організації роботи і контролю виконання. Відповідальність за цей напрям роботи покласти безпосередньо на перших керівників органів прокуратури (пп. 1.1. п. 1 цього Наказу);

- на міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури як на головну ланку системи органів прокуратури покласти здійснення на відповідній території правозахисної діяльності шляхом нагляду за додержанням і застосуванням законів місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, правоохоронними органами, органами державного контролю, підприємствами, установами й організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, їх посадовими і службовими особами, громадянами; провадження досудового слідства; здійснення нагляду за додержанням законів органами, які проводять дізнання і досудове слідство; нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян; підтримання державного обвинувачення у судах першої інстанції; представництво інтересів громадянина або держави у місцевих загальних судах, а в передбачених галузевим наказом випадках - у місцевих господарських та окружних адміністративних судах ( п. 4.1. цього Наказу);

- вважати основними критеріями оцінки ефективності діяльності органів прокуратури України: дотримання Конституції та законів України при здійсненні прокурорських повноважень, забезпечення належної організації роботи, повноту і своєчасність вжитих заходів до усунення порушень законності, реальне поновлення прав і свобод громадян та законних інтересів держави, відшкодування завданих збитків, притягнення винних до встановленої законом відповідальності. Діяльність органів прокуратури оцінювати комплексно у площині фахового вирішення питань, що належать до компетенції прокуратури, у поєднанні із статистичними даними, які характеризують якість роботи та можуть об'єктивно порівнюватися ( пп. 21.1 п. 21 цього Наказу).

Згідно ч. 3 ст. 48 Закону України "Про прокуратуру" за порушення закону, неналежне виконання службових обов'язків чи скоєння ганебного вчинку прокурори і слідчі несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України, який затверджується Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 8 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення до прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовується за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Згідно п. 1 ст. 9 Дисциплінарного статуту прокуратури України дисциплінарним стягненням, серед інших , є догана.

Згідно ст.ст. 10-15 Дисциплінарного статуту визначено, зокрема -

- що прокурори Кримської АРСР, областей, міста Києва та прирівняні до них прокурори мають право застосовувати такі дисциплінарні стягнення: догану, пониження на посаді, звільнення, крім пониження в посаді і звільнення працівників, які призначаються Генеральним прокурором України. При необхідності застосування заходу дисциплінарного стягнення, що перевищує повноваження зазначених прокурорів, вони вносять подання Генеральному прокурору України;

- дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку;

- дисциплінарне стягнення застосовується протягом одного місяця з дня виявлення проступку, не враховуючи часу службової перевірки, тимчасової непрацездатності працівника та перебування його у відпустці, але не пізніше одного року з дня вчинення проступку;

- за один і той самий проступок може бути накладене тільки одне дисциплінарне стягнення;

- рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб оскаржується в установленому законом порядку;

- про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ прокурора, який оголошується працівнику під розписку. Копія наказу додається до особової справи;

- оскарження наказу не зупиняє приведення дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2015 р. наказом прокуратури Херсонської області №235к за неналежне виконання службових обов'язків, суттєві недоліки та прорахунки в організації роботи, відсутність контролю за роботою підлеглих, що призвело до порушенням вимог наказів Генерального прокурора України №4гн-2012 "Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні", №9-ГН-2011 "Про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України", №15 гн-2012 "Про організацію роботи з питань статистики, ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та нагляду за обліком кримінальних правопорушень" прокурору Білозерського району Херсонської області раднику юстиції ОСОБА_2 оголошено догану.

Як вбачається із змісту оскаржуваного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді догани підставою для його винесення стали результати службової перевірки, проведеної за фактами надання прокурором Білозерського району Риженком Ю.М. недостовірної інформації щодо результатів судового розгляду кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які засвідчили неналежну організацію ним роботи підлеглих працівників, незабезпечення реалізації у повній мірі конституційних функцій органів прокуратури.

Крім того, усупереч вимогам п.п.1,1.3 наказу Генерального прокурора України №15-гн-12 "Про організацію роботи з питань статистики, ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та нагляду за обліком кримінальних правопорушень" ОСОБА_2 своєчасне та достовірне внесення до ЄРДР відомостей щодо руху вказаних кримінальних проваджень не забезпечив і проконтролював.

Також, обговорення на оперативній нараді при прокуророві області результатів перевірки стану дотримання у прокуратурі Білозерського району вимог наказів Генерального прокурора України №9гн-2011 "Про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому громадян в органах прокуратури України", №15-гн-12 "Про організацію роботи з питань статистики, ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та нагляду за обліком кримінальних правопорушень" засвідчило наявність системних порушень на вказаних напрямах.

Крім того, обговорення на засіданні колегії прокуратури Херсонської області підсумків роботи органів прокуратури Херсонської області у 2014 році ще раз засвідчило, що прокурором Риженком Ю.М. допущено суттєві недоліки в організації на більшості напрямів прокурорської діяльності.

При цьому, безпідставним на думку колегії суду є довід апелянта з посиланням на те, що оскаржуваний наказ не містить жодного посилання на документи, які суд першої інстанції навів, як підставами для винесення наказу, зокрема: висновки про результати службової перевірки за фактами надання прокурором Білозерського району Риженком Ю.М. недостовірної інформації щодо результатів судового розгляду кримінальних проваджень відносно ОСОБА_3 і ОСОБА_4, затвердженими прокурором Херсонської області від 17 листопада 2014 р.; доповідна записка від 18.11.2014 р. про результати перевірки стану дотримання вимог наказу Генерального прокурора України №15гн від 25.09.2012 р. "Про організацію роботи з питань статистики, ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та нагляду за обліком кримінальних правопорушень" у прокуратурі Білозерського району, яка була предметом обговорення на оперативній нараді у прокурора Херсонської області, про що складено протокол № 76 від 26.11.2014 р.; доповідна записка від 20.11.2014 р. про результати перевірки стану виконання вимог наказу Генерального прокурора України № 9гн від 21.06.2011 р. "Про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому громадян в органах прокуратури України" у прокуратурі Білозерського району Херсонської області, яка була предметом обговорення на оперативній нараді у прокурора Херсонської області, про що складено протокол № 76 від 26.11.2014 р.; довідка про результати роботи прокуратури Білозерського району за 2014 р., яка була предметом обговорення на розширеному засіданні колегії прокуратури Херсонської області, про прийнято рішення від 18 лютого 2015 р. "Про підсумки роботи органів прокуратури Херсонської області у 2014 році та заходи, спрямовані на підвищення ефективності їх діяльності, основні завдання на наступний період", оскільки зміст оскаржуваного наказу ґрунтується на інформації викладеній у зазначених документах.

Ретельно дослідивши обставини справи у суді першої інстанції знайшли підтвердження неналежне виконання службових обов'язків, суттєві недоліки та прорахунки в організації роботи, відсутність контролю за роботою підлеглих, що призвело до порушенням вимог наказів Генерального прокурора України №4гн-2012 "Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні", №9-ГН-2011 "Про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України", №15 гн-2012 "Про організацію роботи з питань статистики, ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та нагляду за обліком кримінальних правопорушень" прокурором Білозерського району Херсонської області радником юстиції ОСОБА_2 , а оцінка мотивам викладеним у оскаржуваному наказі, які стали підставою для оголошення догани надана всебічно, повно та об'єктивно.

Водночас, відповідачем дотримано вимоги ст.11 Дисциплінарного статуту щодо отримання від позивача письмових пояснень по встановленим дисциплінарним проступкам та при вирішенні питання про накладення на нього спірного стягнення, тому вказаний довід відхиляється.

Порядок проведення службових перевірок в органах прокуратури України встановлюється Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України №20 від 06.03.2012 року, пунктами 4.2, 4.3 якої встановлено, що про призначення службового розслідування чи службової перевірки уповноважені керівники органів прокуратури видають розпорядження, у якому визначаються одноособове або комісійне проведення розслідування чи перевірки, голова та члени комісії, мета, дата початку та закінчення розслідування або перевірки.

Строки службового розслідування не можуть перевищувати двох місяців, а службової перевірки - одного місяця з дня їх призначення. Початок службового розслідування та перевірки визначається датою підписання розпорядження про їх призначення, а завершення - датою затвердження відповідного висновку керівником. У цей строк не входить час перебування особи, стосовно якої проводиться розслідування чи перевірка, у відпустці або на лікарняному.

Згідно п. 20 Інструкції №20 за пропозиціями, викладеними у висновку службового розслідування чи службової перевірки, прокурорсько-слідчі працівники можуть бути притягнуті до встановленої законом відповідальності. Дисциплінарне стягнення застосовується відповідно до вимог Дисциплінарного статуту прокуратури України не пізніше одного місяця з дня затвердження висновку. Висновок службового розслідування чи службової перевірки та видані за їх результатами накази долучаються до особової справи працівника, стосовно якого вони проводилися. Матеріали службового розслідування та службової перевірки зберігаються в установленому порядку згідно з вимогами організаційно-розпорядчих документів Генеральної прокуратури України.

Як вбачається із матеріалів справи, що на виконання розпорядження прокурора області №174 від 21.10.2014 р. була проведена службова перевірка щодо надання прокурором Білозерського району Риженком Ю.М. недостовірної інформації про результати судового розгляду кримінальних проваджень відносно ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Результати вказаної перевірки оформлені Висновком, затвердженим прокурором Херсонської області від 17 листопада 2014 р., за змістом якого вбачається, що за неналежне виконання ОСОБА_2 своїх службових обов'язків, неякісну та неналежну організацію роботи підлеглих працівників, відсутність контролю за якістю здійснення ними процесуального керівництва на стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні, що сприяло незаконному притягненню до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, станом діловодства в прокуратурі району, перекручення статистичної звітності, надання до прокуратури області недостовірних інформацій щодо судового розгляду у кримінальних провадженнях стосовно ОСОБА_3 і ОСОБА_4 прокурор Білозерського району Риженко Ю.М. підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення та запропоновано внести відповідне подання Генеральному прокурору України.

В процесі судового розгляду судом першої інстанції було з'ясовано та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що супровідним листом від 23.01.2015 р. за №93-194вих-15 прокурором Білозерського району Риженком Ю.М. було направлено на адресу прокурора Херсонської області скаргу на висновок про результати службової перевірки за фактами надання прокурором Білозерського району Риженком Ю.М. недостовірної інформації щодо результатів судового розгляду кримінальних проваджень відносно ОСОБА_3 і ОСОБА_4

За результатами розгляду вказаної скарги, прокурором Херсонської області листом від 25.02.2015 р. за №21/2-6564-15 повідомлено прокурора Білозерського району Риженка Ю.М. про те, що доводи, викладені у скарзі, не знайшли свого підтвердження і тому відсутні підстави для зміни або скасування зазначеного висновку.

Відповідно до витягу з Книги обліку відправки кореспонденції прокуратурою області міськрайпрокурорам №13/1-38-2015, дата початку 05.01.2015 р., вказаний лист отримано працівником прокуратури Білозерського району 27.02.2015 р., оскільки у період з 02.02.2015 р. по 27.02.2015 р. ОСОБА_2 перебував на лікарняному.

Відтак, колегія суддів вважає цілком обґрунтованого дійшов висновку суд першої інстанції щодо своєчасності ознайомлення позивача з вказаними висновками, оскільки фактична дата ознайомлення пояснюється перебуванням ОСОБА_2 на лікарняниому у період з 17.11.2014 р. по 06.12.2014 р., з 08.12.2014 р. по 23.12.2014 р., з 24.12.2014 р. по 02.01.2015 р., з 05.01.2015 р. по 16.01.2015 р., що підтверджується наявними у справі копіями лікарняних листків.

Що стосується посилань апелянта на порушення ст. 12 Дисциплінарного статуту прокуратури України, то колегія суддів їх не приймає до уваги, а висновки суду першої інстанції узгоджуються із приписами чинного законодавства.

За ст. 12 Дисциплінарного статуту прокуратури України, дисциплінарне стягнення застосовується протягом одного місяця з дня виявлення проступку, не враховуючи часу службової перевірки, тимчасової непрацездатності працівника та перебування його у відпустці, але не пізніше одного року з дня вчинення проступку.

Так, порушення у прокуратурі Білозерського району виявлені відповідачем під час:

-проведення службової перевірки, результати якої оформлені висновком від 17.11.2014 р.,

-проведення перевірок, які були оформлені доповідними записками від 18.11.2014 р. та 20.11.014 р.,

- під час розгляду на розширеному засіданні колегії прокуратури Херсонської області 18.02.2015 р. довідки - об'єктивки про результати роботи прокуратури Білозерського району за 2014 р.

При вирішенні спору, судом першої інстанції правильно враховані копії листків непрацездатності за період з 26 серпня 2014 р. по березень 2015 р. та табелю обліку використання робочого часу за період з вересня 2014 р. по березень 2015 р. безперервний термін перебування позивача на лікарняному складає період з 17.11.2014 р. по 16.01.2015 р., та з 02.02.2015 р. по 20.03.2015 р., при цьому, загальна кількість відпрацьованих днів у період складання відповідачем вищевказаних документів, тобто у листопаді 2014 р. (з 17.11.2014 р.) - 0 робочих днів, у грудні 2014 р. - 0 робочих днів, у січні 2015 р. - 12 р. дні. ( у т.ч. з 17.01. - 30.01.), у лютому 2015 р. - 0 роб. дн., у березні 2015 р. - 8 роб. дн. ( у т.ч. 02.03, з 23.03. по 31.03.), тобто загальна кількість робочих днів за вказаний період складає 25 дн., що виключає прийняття оскаржуваного наказу після спливу строку, визначеного вимогами Дисциплінарного статуту.

При цьому, вірно судом першої інстанції не прийнято до уваги посилання позивача на не ознайомлення з висновками доповідних записок та довідки про роботу прокуратури в Білозерському районі за 2014 р.

Відтак, встановивши, що у діях ОСОБА_2 при виконанні ним своїх посадових повноважень у період його роботи на посаді прокурора Білозерського району мали місце факти систематичних порушень наказів Генерального прокурора України, неналежне виконання наданих службових повноважень, обґрунтованим визнається колегією суддів висновок суду першої інстанції, що дисциплінарне стягнення накладене в межах строку та з дотриманням порядку, встановленого Дисциплінарним статутом прокуратури України, й відповідно правові підстави для скасування наказу прокуратури Херсонської області №235 К від 26.03.2015 року в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності відсутні.

Отже, доводи апелянта стосовно того, що висновки суду першої інстанції зроблені не об'єктивно, а перевірка проведена поверхово, неповно, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки спростовується матеріалами справи.

Окрім того, не відповідають дійсності решта доводів апелянта щодо неправомірності висновків оскаржуваного наказу №235 К від 26.03.2015 р.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Натомість відповідач, довів правомірність своїх заперечень проти адміністративного позову, законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, колегія суддів погоджується із правовою позицією суду першої інстанції та вважає, правильним висновок суду про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: Лук'янчук О.В.

Суддя: Градовський Ю.М.

Суддя: Кравченко К.В.