Справа № 2а-2818/10/0370
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення заяви про перегляд судового рішення

за нововиявленими обставинами без задоволення

14 травня 2015 року Справа № 2а-2818/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2010 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Феміда-Інтер до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 07.10.2010 року № /0 та № /0,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2010 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Феміда-Інтер (далі позивач, ОСОБА_3 «Феміда-Інтер», підприємство) до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень задоволено повністю. Скасовано податкові повідомлення-рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції від 07 жовтня 2010 року №/0 та № /0. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2013 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року залишено без змін.

На адресу суду 21 квітня 2015 року від Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, яка є правонаступником Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі заявник, Луцька ОДПІ, інспекція) надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2010 року.

Луцька ОДПІ зазначає, що підставою для звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є надходження на адресу ГУ ДФС у Волинській області від прокуратури Волинської області ухвали Апеляційного суду Волинської області від 16.01.2015 року, що на думку ОДПІ підтверджує неправильне застосування судами норм матеріального права: пп. 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.1 п. 7.4, 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», ст. 203, ч. 2 ст. 207, ч. 1 ст. 215 ЦК України, а також норм процесуального права ст.ст. 11, 69 КАС України. Зокрема, заявник вказує на те, що згідно п.2 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлення вироком суду, що набрав законної сили, фальшивості документів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення. Інспекція посилається на те, що у вироку Рожищенського районного суду Волинської області від 29.03.2013 року та ухвалі Апеляційного суду Волинської області від 16.01.2015 року вказано, що директор ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» ОСОБА_4 забезпечила проведення по бухгалтерському та податковому обліку ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» підроблених невстановленими особами документів ОСОБА_3 «Будсинтез»: договору № 19/09-3 від 19.10.2009 року, видаткової накладної № 231101 від 23.11.2009 року та податкової накладної № 231101 від 23.11.2009 року на загальну суму 32 531 005,00 грн., в тому числі 5 421 834,16 грн. податку на додану вартість, про нібито придбання ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» обладнання для виробництва соків та пюре від ОСОБА_3 «Будсинтез». Таким чином, документи ОСОБА_3 «Будсинтез» щодо продажу фірмі «Феміда-Інтер» обладнання для консервного заводу «лінія приготування фруктового пюре та нектарів» є такими, що не відповідають дійсності і були проведені по бухгалтерському та податковому обліках ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» лише з метою незаконного включення 5 421834 гривень податку на додану вартість до податкового кредиту по податкових деклараціях ОСОБА_3 «Феміда Інтер» з податку на додану вартість з вартості нібито отриманого від ОСОБА_3 «Будсинтез» обладнання на загальну суму 32 531 005 гривень. Таким чином, ОСОБА_4, будучи службовою особою, вчинила службове підроблення, внісши до вказаних документів завідомо неправдиві відомості. Враховуючи вищевикладене, вважає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи і просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2010 року на прийняти нову постанову, якою в позові ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» відмовити повністю.

У судовому засіданні представник Луцької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинської області заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підтримала та просила суд її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2010 року, оскільки генеральний директор ОСОБА_3 ОСОБА_4 вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 29.03.2013 року та ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16 січня 2015 року виправдана за ч.2 ст.15 ч. 5 ст.191, ч.2 ст.222, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України у звязку з відсутністю в її діях складу злочину, та за ч.3 ст.212, ч.2 ст.366 КК України за недоведеністю вини у вчиненні злочинів, а тому викладені в заяві Луцької ОДПІ факти не відповідають дійсним обставинами справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення на підставі нижчевикладеного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2010 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень задоволено повністю.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції від 07 жовтня 2010 року № /0 та № /0, одним з яких позивачу донараховане податкове зобовязання в розмірі 218965 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 109482, 50 грн., а іншим зменшено суму бюджетного відшкодування за 1 місяць 2009 року в сумі 94010 грн., за 2 місяць 2009 року в сумі 261059 грн., за 11 місяць 2009 року в сумі 345435 грн., за 1 місяць 2010 року в розмірі 312 630 грн., всього в розмірі 1013134 грн. ( том 1 а.с.211-216, 320-327).

Судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій встановлено, що між ОСОБА_3 «Будсинтез» та ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» укладений договір № 19/09-03 від 19.10.2009 року на поставку товару визначеного згідно накладних, відповідно до якого ОСОБА_3 «Будсинтез» зобовязується передати у власність, а ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» зобовязується прийняти та оплатити товар згідно накладних.

Згідно пункту 2 договору сторони визначились, що фактична кількість товару, його ціна та загальна сума вказані у накладних. Відповідно до пункту 3 договору, поставка товару здійснюється за рахунок продавця. Товар приймається за кількістю вказаній у накладній.

Договір № 19/09-03 від 19.10.2009 року підписаний посадовими особами ОСОБА_3 «Будсинтез» та ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» та засвідчений печатками учасників договору.

Згідно видаткової накладної № 231101 від 23.11.2009 року ОСОБА_3 «Будсинтез» поставив на адресу ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» товар в кількості 50 примірників обладнання на суму 32 531 005 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 5 421 834, 16 грн.

На виконання умов договору № 19/09-03 від 19.10.2009 року ОСОБА_3 «Будсинтез» виписано податкову накладну на суму 32531005 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 5 421 834, 16 грн.

Відповідно до додатку № 1 від 29 жовтня 2009 року до вищезазначеного договору від 29.10.2009 року сторони погодили, що розрахунок між сторонами може здійснюватись шляхом передачі належним чином оформлених векселів, у звязку з чим ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» передано, а ОСОБА_3 «Будсинтез», в погашення заборгованості, отримано простий вексель серії АА № 0012603 від 23.11.2009 року на суму 32 531 005,00 грн. з терміном платежу по предявленню (том 1 а.с.93-94).

Від придбання обладнання ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за листопад 2009 року на загальну суму 5 421 834,00 грн.

Податковою інспекцією при проведенні перевірки в акті від 24 вересня 2010 року №6605/23-2/20130463 зроблено висновок про те, що ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» порушено ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 207, ст. 215, 228, 216 ЦК України так як його діяльність не була спрямована на реальне настання правових наслідків за укладеною угодою по придбанню обладнання по виробництву соків та пюре, а була направлена на здійснення операцій, повязаних з отриманням податкової вигоди з контрагентом. А тому правочин по придбанню обладнання, внаслідок якого неправомірно віднесено ПДВ до податкового кредиту згідно з частиною 2 статті 228 Цивільного Кодексу є нікчемним.

В основу постанови Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2010 року покладений висновок про те, що застосування відповідачем ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 207, ст. 215, ст. 228 та ст. 216 ЦК України щодо нікчемності договору № 19/09-03 від 19.10.2009 року є безпідставним, оскільки при аргументації такої позиції податковий орган керувався не підтвердженою в судовому засіданні інформацією, неналежними доказами, а також власним внутрішнім переконанням, що в силу ч.12 ст. 19 Конституції України є недопустимим. В розумінні ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування, крім випадків коли щодо таких обставин не виникає спору. У звязку з чим, доводи податкового органу щодо нікчемності договору № 19/09-03 від 19.10.2009 року, та, як наслідок, порушення ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» п.7.5, пп.7.2.6, п.7.2, пп. 7.4.1, п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», є безпідставними та необґрунтованими (том 1 а.с.211-216).У постанові Волинського окружного адміністративного суду йдеться про те, що згідно податкової накладної № 231101 від 23.11.2009 року ОСОБА_3 «Будсинтез» поставлено, а ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» прийнято товар в кількості 50 примірників обладнання на загальну суму 32531005 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 5421834, 16 грн., що в силу пп.7.2.3 п. 7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» є підтвердженою обставиною.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушень ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» п.7.5, пп.7.2.6, п.7.2, пп. 7.4.1, п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» щодо завищення суми бюджетного відшкодування по ПДВ в сумі 1 013 134,00 грн., та заниження податкового зобовязання по ПДВ на загальну суму 328 447,50 грн. (в тому числі штрафні (фінансові) санкції в сумі 109 482,50 грн.), а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача від 07 жовтня 2010 року № /0 та № /0 скасовані.

З вищевказаним висновком суду погодилася колегія Львівського апеляційного адміністративного суду та Вищого адміністративного суду України.

Відповідно до частини першої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у звязку із нововиявленими обставинами.

За приписами частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Як вбачається зі змісту заяви про перегляд за нововиявленими обставинами Луцька ОДПІ посилається на пункт 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України та вважає, що вироком у кримінальній справі щодо ОСОБА_4 встановлено фальшивість документів, а саме: договору № 19/09-3 від 19.10.2009 року про придбання обладнання для виготовлення соків та пюре, видаткової накладної № 231101 від 23.11.2009 року та податкової накладної № 231101 від 23.11.2009 року, що потягло за собою ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Надаючи правову оцінку повідомленим Луцькою ОДПІ обставинам, суд зазначає наступне.

Вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 29 березня 2013 року у справі № 0314/160/2012 ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України та виправдана за ч.2 ст.15 ч. 5 ст.191, ч.2 ст.222, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України у звязку з відсутністю в її діях складу злочину, та за ч.3 ст.212, ч.2 ст.366 КК України за недоведеністю вини у вчиненні злочинів.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16 січня 2015 року апеляційні скарги засудженої ОСОБА_4 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишено без задоволення.

Вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 29 березня 2013 року щодо ОСОБА_4 змінено, зокрема, звільнено засуджену ОСОБА_4 від покарання за ч.2 ст.366 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України. В решті вирок залишений без змін.

Як вбачається з ухвали Апеляційного суду Волинської області від 16 січня 2015 року, генеральний директор ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» ОСОБА_4 підписала договір № 19/09-3 від 19.10.2009 з ОСОБА_3 «Будсинтез» (м.Київ) про купівлю обладнання для виробництва соків та пюре від товариства «Будсинтез». Додатковою угодою від 29.10.2009 року до вищезазначеного договору передбачено, що розрахунки за товар можуть здійснюватись шляхом передачі векселя.

На думку органів досудового слідства вказана угода є фіктивна, так як ніби - то продане згідно неї обладнання насправді не продавалось.

Проте, в ході судового розгляду справи встановлено, що вказана угода відповідає вимогам закону, а проведені згідно неї товарні операції є законними.

Не надходження коштів від італійської фірми «John Bean Technologies S.р.А.» за повернення фірмою «Феміда-Інтер» обладнання для лінії по розливу соків та пюре згідно повідомлення відділу податкової міліції Луцької ОДПІ від 08.02.2011р. на відкриті в банківських установах рахунки ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» саме по собі не свідчить про відсутність повернення частини обладнання.

Дослідженими протоколами огляду від 25.01.2011 та обшуку від 17.02.2011 підтверджується факт наявності в приміщенні Рожищенського консервного заводу придбаного ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» від італійської фірми «John Bean Technologies S.p.A.» та ОСОБА_3 «Будсинтез» обладнання.

В судовому засіданні свідки ствердили, що приймали участь в розвантаженні обладнання, яке було поставлено італійською фірмою на територію Рожищенського консервного заводу.

Згідно листа №14/15-1034-1/55 від 08.02.2011 року Ягодинської митниці на запит ВПМ Луцької ОДПІ щодо подальшого ввезення на митну територію України раніше поверненого фірмою «Феміда-Інтер» італійській фірмі «John Bean Technologies S.p.A.» обладнання, повідомлено про відсутність інформації щодо митного оформлення та ввезення такого обладнання.

Генеральний директор ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» ОСОБА_4 забезпечила проведення по бухгалтерському та податковому обліках ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» документів ОСОБА_3 «Будсинтез» по договору №19/09-3 від 19.10.2009 року, видаткової накладної №231101 від 23.11.2009р. та податкової накладної вказаного товариства на загальну суму 32 531 005,00 грн., в тому числі 5 421 834,16 грн. податок на додану вартість, про придбання ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» обладнання для виробництва соків та пюре від ТОВ «Будсинтез». В розрахунок за отриманий товар ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» (векселедавець) згідно акта прийому-передачі векселя від 23.11.2009 року передало ТОВ «Будсинтез» простий вексель АА №0012603 номінальною вартістю 32 531 005,00 грн. датою складання 23.11.2009 року та датою погашення по пред'явленню.

В такий спосіб, директором ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» ОСОБА_4 законно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму за листопад 2009 року в сумі 5 421 834,00 грн.

В подальшому, директор ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» ОСОБА_4 забезпечила складання та видачу за своїм підписом до Луцької ОДПІ податкових декларацій з податку на додану вартість за листопад-грудень 2009 року та січень 2010 року із розрахунками суми бюджетного відшкодування та заявами на бюджетне відшкодування з державного бюджету на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» за листопад 2009 року в сумі 439 445,00 грн., за грудень 2009р. в сумі 261 059,00 грн. та за січень 2010р. в сумі 312 630,00 грн., разом на загальну суму 1 013 134,00 грн.

Аналіз вищевказаних доказів в своїй сукупності по епізоду замаху на заволодіння коштами державного бюджету шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах при придбанні ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» у італійської фірми «John Bean Technologies S.p.A.», а в подальшому у ОСОБА_3 «Будсинтез» обладнання для виробництва соків та пюре в період з березня 2008 року по жовтень 2009 року та вчинення службового підроблення при подачі декларацій ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» з податку на додану вартість до Луцької ОДПІ за листопад-грудень 2009 року та січень 2010 року (ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 91 та ч.1 ст. 366 КК України) доводять факт укладення та виконання угод про купівлю та поставку ОСОБА_3 «Феміда - інтер» обладнання в італійської фірми «John Bean Technologies S.p.A.» та у ОСОБА_3 «Будсинтез», часткове повернення обладнання за межі митного кордону України, відповідність вказаних угод чинному законодавству, законність та своєчасність подачі декларацій ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» з податку на додану вартість до Луцької ОДПІ за листопад-грудень 2009 року та січень 2010 року. А тому вироком Рожищенського районного суду Волинської області правомірно виправдано ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 222, ч. 2 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України у звязку з відсутністю в її діях складу злочину, а за ч.3 ст.212, ч.2 ст.366 КК України за недоведеністю її вини у вчиненні даних злочинів.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16 січня 2015 року вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 29 березня 2012 року в частині виправдання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 222, ч. 2 ст. 364 та ч.1 ст. 366, ч.3 ст.212, ч.2 ст.366 КК України залишено без змін.

Таким чином, судами при розгляді вищезазначеної кримінальної справи встановлені обставини, що свідчать про факт укладання та виконання угод про купівлю та поставку ОСОБА_3 «Феміда - Інтер» обладнання в італійської фірми «John Bean Technologies S.p.A.» та у ОСОБА_3 «Будсинтез», відповідність вказаних угод чинному законодавству, законність та своєчасність подачі декларацій ОСОБА_3 «Феміда-Інтер» з податку на додану вартість до Луцької ОДПІ за листопад-грудень 2009 року та січень 2010 року. А отже, вказана угода відповідає вимогам закону, а проведені згідно неї товарні операції є законними.

Частиною першою статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що повідомлені Луцькою ОДПІ обставини, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, є голослівними та не відповідають фактичним обставинам справи. Тому у суду відсутні підстави для задоволення заяви Луцької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинської області про скасування за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2010 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Феміда-Інтер до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 07.10.2010 року №/0 та № /0, а відтак, заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись частиною третьою, сьомою статті 160, статтями 165, 245, 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2010 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Феміда-Інтер до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 07.10.2010 року № /0 та № /0 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, яка буде складена у повному обсязі 19 травня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_5 Димарчук