Справа № 0603/2-а-1297/11
Суддя: Зайцев А. В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0603/2-а-1297/11
Провадження № 2-аі/274/66/14
У Х В А Л А
30.07.2014 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Зайцева А.В., з участю секретаря - Качур Н.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердичеві подання відділу ДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції про зміну способу та порядку виконання рішення, -
07.07.2014 року до Бердичівського міськрайонного суду надійшло подання відділу ДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції, в якому заступник начальника ДВС ОСОБА_1, просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2/а/1297/11 від 29.03.13 року, з зобовязання вчинити певні дії, на стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі на користь ОСОБА_2 нарахованих коштів в сумі 746.71 грн.
В судове засідання сторони та державний виконавець не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
У відповідності до ст.41 КАС України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2011 року, яка набрала законної сили, зобов'язано УПФ України в м.Бердичеві провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної соціальної допомоги, як дитині війни, відповідно до ст. б Закону України „Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за період з 6 жовтня 2010 року по 15 лютого 2011 року з урахуванням проведених виплат.
01 січня 2013 року набрав чинності Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.
Відповідно до статті 2 цього Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.
Водночас судові рішення у справах, пов'язаних із соціальними виплатами, які мають зобов'язальний характер щодо проведення таких виплат, не належать до зазначених у згаданій статті видів рішень, що унеможливлює їх виконання без зміни його способу.
У відповідності до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Зазначеній нормі кореспондує ч.1 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання.
Вказані норми не містять виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Проте, суд вважає, що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. В даному випадку це відсутність коштів на рахунках територіального управління Пенсійного фонду.
З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.
Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення.
Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Проте, суд вважає, що державним виконавцем не було вжито заходів щодо встановлення відсутності коштів на рахунку у відповідача. Звертаючись до суду з поданням про зміну способу та порядку виконання рішення суду, державний виконавець посилається лише на лист територіального управління пенсійного фонду без надання доказів, зокрема, розпорядження щодо здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення, доказів щодо наявності на розрахункових рахунках кошторисних призначень на виплату вказаних доплат до пенсії.
Також слід звернути увагу на те, що вирішення питання про стягнення коштів як заборгованості невиплаченої пенсії, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів.
Крім того, боржник, виконуючи зобов'язальну частину рішення, не розмежував суми заборгованості по виплатах, визначив загальну суму боргу в 746,71 грн., що є неналежним виконанням, оскільки фінансування виплат з Державного бюджету спрямовується по кожній статті окремо.
За таких обставин, суддя вважає, що подання органу державної виконавчої служби є необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного подання про зміну способу і порядку виконання рішення задоволенню не підлягає.
Керуючись, ст.263, 186 КАС України, суд,-
В задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції про зміну способу і порядку виконання постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2011 року по справі №2-а-1297/2011 -відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Житомирського Апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд у пятиденний строк з дня її проголошення, особами у відсутність яких постановлена ухвала апеляційна скарга подається в той же строк з дня отримання копії ухвали.
Суддя: