Справа № 639/7846/14-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 липня 2015 року м. Київ К/800/30841/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова на постанову Жовтневого районного суду міста Харкова від 20 березня 2015 року і ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Елеватормлинмаш» про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 незаконними; визнати наявність у нього трудового стажу роботи на Харківському заводі «Елеватормлинмаш» в період з 12.01.1987 по 13.03.1995, що складає 8 років 2 місяці 1 день; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням пільгового стажу роботи на Харківському заводі «Елеватормлинмаш» електрозварювальником з 12.01.1987 по 13.03.1995, що складає 8 років 2 місяці 1 день, з 01.02.2014.

Постановою Жовтневого районного суду міста Харкова від 20 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 незаконними. Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова від 09.07.2014 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 12.01.1987 по 13.03.1995 за професією електрозварювальника на Харківському заводі «Спецелеватормлинмаш». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 за наявності пільгового стажу 8 років 2 місяці 1 день з 22.05.2014. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до положень пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Частково задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Це ж положення також міститься у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 20 зазначеного Порядку встановлює, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судами встановлено, що трудова книжка позивача є належним чином оформленою та містить відповідні записи про його трудову діяльність на Харківському заводі «Спецелеватормлинмаш» з 15.08.1979 по 13.03.1995, а саме: з 15.08.1979 - учнем слюсаря зборщика в механозборочному цеху № 3, 11.12.1979 р. - становлено 1 розряд слюсаря-зборщика, 01.11.1986 - переведений переквіліфікантом електрозварника ручного зварювання а механозборочний цех, 12.01.1987 - встановлено 2 розряд електрозварника ручного зварювання, 18.10.1993 - переведений до цеху № 08 електрозварником, 01.04.1994 - переведений в механозборочний цех № 3 електрозварником, 13.03.1995 - звільнений за власним бажанням.

Крім того, актом від 23.05.2014 «Про результати зустрічної перевірки правильності та достовірності надання довідки від 24.03.2014 № 2014/23 про пільговий стаж роботи ОСОБА_1» підтверджено, що в ході перевірки встановлено, що позивач в період роботи з 01.11.1986 по 13.03.1995 дійсно працював в АТ «Елеватормлинмаш» електрозварником ручного зварювання.

Щодо первинних документів про проведення атестації робочих місць, судами зазначено наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарюванні згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 р. № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з п. 4 Порядку та підпунктом 1.5 п. І Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторій і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обгрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці разом із МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення па пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також доку ментальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсій ним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Судами встановлено, що відповідно до копії наказу № 45 від 10.05.1994 на ХЗ «Спецелеватормлинмаш» затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням згідно списків № 1 та 2, складений за результатами атестації робочих місць до якого включено посаду електрозварника ручного зварювання. Тобто, на ХЗ «Спецелеватормлинмаш» проводилася атестація робочих місць, зокрема була атестована посада електрозварника ручного зварювання.

Враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про протиправність рішення управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова від 09.07.2014 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи, що доводи скаржника не спростовують висновку судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п'ятим частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити управлінню Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Жовтневого районного суду міста Харкова від 20 березня 2015 року і ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити управлінню Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока