Справа № 2-а-4489/11
Суддя: Моргун О. В.
Дата ухвалення: 2011-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4489/11 р.

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.08.11 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області

в складі головуючого судді МОРГУН О.В.
розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Глухівському районі Сумської області про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання нарахувати і виплатити недоплачене підвищення до пенсії дітям війни, -
08 серпня 2011 року позивач ОСОБА_1звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що він є дитиною війни, однак відповідач неправомірно та всупереч вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 1 січня 2011 року виплачував йому підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, а не 30%, як передбачено законом, про що їй стало відомо лише 05 серпня 2011 року, тому просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду у звязку з його похилим віком та станом здоровя визнати незаконною бездіяльність відповідача та зобовязати його нарахувати і виплатити недоплачене підвищення до пенсії як дитині війни з 01 січня 2011 року до розгляду справи в суді, а також виплачувати його в подальшому.
Відповідач проти позову надав письмові заперечення, пославшись на пропущення позивачем строку звернення до суду, відсутність законодавчого визначення величини мінімальної пенсії за віком для обчислення підвищення дітям війни і законодавчо визначеного механізму призначення та порядку фінансування проведення таких виплат, неможливість вийти за межі повноважень як органу виконавчої влади та керування у своїй діяльності щодо розмірів виплат підвищення до пенсії дітям війни Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»за № 530 від 28 травня 2088 року, а також на те, що проведення таких виплат здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, що визначається лише Законом України про державний бюджет на відповідний рік.
Розглядаючи справу, суд керувався такими положеннями закону:
- ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої дітям війни повинна виплачуватися надбавка до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком;
- ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами;
- Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, яким було визнано неконституційними (такими, що не відповідають Конституції України) відповідні положення Закону України»Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було зменшено розмір підвищення до пенсії дітям війни;
- ст. 152 Конституції України, згідно якої закони, інші правові акти або окремі їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність;
- ст. 22 Конституції України, якою передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод;
- ст. 92 Конституції України, якою передбачено, що виключно законами України визначаються: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обовязки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення;
- ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
- ст. 6 ч.1 КАС України, в якій зазначено, що кожна особа має право в порядку встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси;
- ч. 4 ст. 9 КАС України, згідно якої у разі невідповідності нормативно - правового акта Конституції України, закону України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу;
- ч. 4 ст. 8 КАС України, згідно якої забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини;
- ч.7 ст.9 КАС України, згідно якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини ( аналогія закону);
- ст. 28 ч.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в якій зазначено, що мінімальний розмір пенсії встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
- ст. 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», - щодо визначення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
- п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік;
- позицією Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної дії.
- ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячнй строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
- Рішенням Конституційного Суду України від 9 вересня 2010 року № 19-рп/2010 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року, яким було виключено пункт 2 розділу І : «Пункт 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, - у звязку з чим з 09.09.2010 року справи, повязані з соціальними виплатами, розглядаються у порядку адміністративного судочинства, а отже, і шестимісячний строк звернення до адміністративного суду має обчислюватися з 09 вересня 2010 року;
На підставі ст.ст.3,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст. 21 та п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», та керуючись ст. ст. 19,22,92,152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, Рішенням Конституційного Суду України № 19-рп/2010 від 09 вересня 2010 року, та керуючись ст.ст. 6,8-9,11,70-71,94,159,183-2, 256 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Глухівському районі Сумської області та зобовязати його нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 08 лютого 2011 року до 18 червня 2011 року з урахуванням вже отриманих позивачем сум за вказаний період.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.
В задоволенні решті позовних вимог відмовити.
Постанова суду підлягає негайному виконанню.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глухівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя