Справа № 318/2588/14-а,ЗП/808/23/14
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2015 рокусправа № 318/2588/14-а (ЗП/808/23/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора про оскарження бездіяльності та рішень суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у відкритті провадження ОСОБА_1 відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України.

Не погодившись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив останню задовольнити на підставах, що в ній зазначені та скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні вважав, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження по даній адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір між сторонами підлягає розгляду за правилами Кримінально-процесуального кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового рішення.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначена юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Так, у відповідності до положень ч. 1 зазначеної статті, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу наведених норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 червня 2014 року позивач звернувся до Камянсько-Дніпровського міжрайонного прокурора із заявою щодо фактів корупційного правопорушення, в якій просив: провести перевірки викладених у заяві фактів зловживань; вжити всіх заходів необхідних для встановлення подій правопорушень; вжити всіх необхідних заходів для встановлення осіб, що знали та покривали зазначені дії; порушити кримінальні справи за фактом правопорушень судді Капустинського М.В., представника Камянсько-Дніпровської райдержадміністрації ОСОБА_2, ОСОБА_3

Проте, жодної відповіді по вказаній заяві ОСОБА_1 не отримав.

Твердження відповідача щодо отримання позивачем 04.07.2014 року відповіді № 246-11, яка була направлена поштою, не підтверджено жодними належними доказами, тому як останні відсутні в матеріалах справи. До того ж, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції був позбавлений можливості перевірити дані обставини.

Доказів, які б свідчили про внесення даної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення відповідної перевірки в порядку ст. 214 КПК України, матеріали справи також не містять, а тому суд першої інстанцї прийшов до передчасного висновку щодо відмови у відкритті провадження у справі в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимога позивача відносно ненаправлення відповіді по заяві від 13.06.2014 року має публічно-правовий характер, оскільки пов'язана зі здійсненням прокуратурою владних управлінських повноважень, а тому її рішення, дії чи бездіяльність з питань розгляду звернення позивача підлягає розгляду за правилами КАС України.

Щодо решти позовних вимог, відносно не складання протоколу про корупційне діяння державних службовців ОСОБА_3, ОСОБА_2 та судді Капустинського М.В. та зобов'язання скласти відповідні протоколи щодо вказаних осіб, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, в тому числі про накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про засади запобіганн і протидії корупції" (зі змінами), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, за вчинення корупційних правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 4 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Виходячи зі змісту позовних вимог, що пов'язані зі складанням протоколу про корупційні діяння, що відносять останні з урахуванням приписів ст.ст. 254, 284 КУпАП, до адміністративних правопорушень, наслідком чого є в тому числі накладення адміністративного стягнення, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що дані позовні вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 204 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині не направлення ОСОБА_1 відповіді по заяві від 13.06.2014 року прийнята з порушенням процесуального законодавства, що тягне за собою її скасування в цій частині, та направлення до суду першої інстанції для відкриття провадження, в іншій частині ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 199, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора про оскарження бездіяльності та рішень суб'єкта владних повноважень скасувати в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янсько-Дніпровського міжрайонного прокурора про визнання протиправною бездіяльності щодо не направлення ОСОБА_1 відповіді по заяві від 13.06.2014 року направивши справу в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду в частині скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду є остаточною і оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай