Справа № 2-а-596/1115/2010
Суддя: Щенюченко С. В.
Дата ухвалення: 2010-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-596/1115/2010
Провадження № без номера провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2010 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ФЕДОРЕНКО О.В.,

у відсутності сторін та їх представників, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі позивач, заявник, ОСОБА_1Л.) до відділення ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області з обслуговування Маловисківського району (далі відповідач) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області з обслуговування Маловисківського району про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Заявник вважає, що відповідач постановою від 07.11.2010 р. незаконно наклав на нього адміністративний штраф у сумі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, бо він адміністративного правопорушення не скоював, а постанова не відповідає вимогам ст. ст. 256, 283 КУпАП.

Оповіщені у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, позивач та представник відповідача у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, відповідач письмових заперечень проти позову не надіслав.

Як вбачається з письмової заяви позивача від 22.11.2010 р., він просить суд розглянути справу в його відсутність, позов підтримує повністю.

Суд вважає можливим вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів (ст. 128 КАС України).

Безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю із таких міркувань.

Відповідно положенням:

ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Незважаючи на вимогу суду подати оригінали документів про накладення стягнення на позивача, відповідач ніяких письмових доказів та заперечень проти позову не надіслав.

Як вбачається із наданих заявником копій документів з приводу накладення на нього стягнення за згадане правопорушення, у постанові про адміністративне правопорушення від 07.11.2010 р., складеної інспектором ДПС старшим лейтенантом міліції ГОНИТЕЛЕМ В.В., зазначено, що 07.11.2010 р. близько 12 години 30 хвилин водій ОСОБА_1, рухаючись по вул. Комсомольській у м. Новомиргороді, здійснив стоянку на перехресті з вул. Транспортною.

Незважаючи на заперечення правопорушника, що він не здійснював порушень ПДР, всупереч вимогам ст. ст. 256, 283 КУпАП у постанові про адміністративне правопорушення від 07.11.2010 р. інспектором ДПС ГОНИТЕЛЕМ В.В. не вказані: нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене, прізвища потерпілого, свідків, якщо такі є, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Окрім цього, текст постанови виконано нерозбірливим почерком, внаслідок чого неможливо прочитати ні анкетні дані порушника, ні обставини інкримінованого правопорушення.

На порушення вимог ст. ст. 278-280 КУпАП цією ж особою при підготовці до розгляду даної справи не вирішені питання щодо правильності складання протоколу та не витребувані додаткові необхідні матеріали.

В той же час правопорушник стверджував, що не порушував ПДР, оскільки здійснив не стоянку, а вимушену зупинку (припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі) в звязку з тим, що у автомобіля було пробита шина і потрібно замінити колесо.

До того ж був увімкнений сигнал аварійної зупинки.

Окрім цього, зі змісту постанови неможливо зрозуміти чи правильні висновки органу (службової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані помякшуючі обставини, майновий стан винного.

Хоча відповідач був зобовязаний дослідити зазначені докази під час розгляду справи по суті, він не вказав у постанові про те, чи розглядалися ці докази ним взагалі, які з них були взяті до уваги та з яких мотивів відкинуті інші.

Згідно вимог ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Оскільки у даному випадку заперечення позивача не спростовані відповідачем, провадження у справі у звязку зі скоєнням позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підлягало закриттю через вчинення дії особою в стані крайньої необхідності (п. 4 ст. 247, ст. 251 КУпАП).

Ураховуючи наведене, оцінюючи перелічені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст. ст. 18, 122 ч. 1, 247 п. 4, 251, 283-284, 287-289, 293 ч. 1 п. 3 КУпАП, ст. ст. 160-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до відділення ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області з обслуговування Маловисківського району про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати постанову інспектора ДПС відділення ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області з обслуговування Маловисківського району старшого лейтенанта міліції ГОНИТЕЛЯ В.В від 07 листопада 2010 р. про накладення штрафу в сумі 255 (двісті пятдесят пять) гривень на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Щенюченко