Справа № 803/242/15-а
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Справа № 876/3172/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року по справі № 803/242/15-а за позовом підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

В C Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів 205000004/2014/000163/2 від 15 серпня 2014 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00090 від 15 серпня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 серпня 2015 року позивачем було подано на митний пост "Луцьк" Ягодинської митниці для митного оформлення партію товару, а саме: морожену печінку свійських свиней вагою нетто 21000 кг. за ціною 0,32 євро/кг на загальну суму 6720,00 євро, що надійшов згідно з контрактом купівлі - продажу № 55/20ІЗ/DE від 14 листопада 2013 року, який укладений із компанією "Ahlbom Fleisch Handelsgesellschaft mbH" (Альборн фляйш хрнделсгеселшафт Німеччина) та інвойсом № 531 від 12 серпня 2014 року. Поставка товару здійснювалась автотранспортом на територію України на умовах FCA або EXW згідно з Правилами "Інкотермс - 2010". Конкретний базис поставки зазначався в інвойсі на товар. Для митного оформлення й митного контролю товарів відповідачу було надано усі необхідні документи. В графах 12, 45 вантажно - митної декларації (ВМД) № 205070000/2014/031558 від 14.08.2014 року позивачем з врахуванням витрат на транспортування товару вказано митну вартість у розмірі 141583,12 грн. визначену за ціною контракту або 8091,63 євро (6720,00 євро - заявлена вартість товару + 1371,63 євро (24 000,00 грн.) - вартість перевезення товару). Тобто 0,32 євро за 1 кг товару. При цьому позивачем за правилами статті 58 Митного кодексу застосовано основний метод визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) товарів, що імпортують.

За результатами розгляду наданих документів митним органом у графі "Для відміток митного органу" декларації митної вартості № 205070000/2014/031558 від 14.08.2014 року відповідач зазначив, що декларанту для підтвердження заявленої митної вартості відповідно до статей 53, 54 МК України необхідно подати: висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерської документації щодо вартості реалізації товару на території України; проформу - інвойс 08/08/14 від 08 серпня 2014 року про яку зазначено в платіжному доручені № 1310 від 12 серпня 2014 року; заявку щодо перевезення вантажу відповідно до п. 1.2. контракту № 32/2014 від 30.05.2014 року; переклад прайс - листа на українську мову для детального вивчення; інші документи за власним бажанням.

Зазначає, що вимоги митного органу щодо надання додаткових документів були виконані декларантом у повному обсязі. На вказані документи митний інспектор у гр. "Для відміток митного органу" вищезазначеної ДМВ вніс запис про необхідність уточнення інформації, а саме: конкретизувати згідно з випискою з бухгалтерської документації ціну реалізації товару за 1 кг., подати витяг з інтернет - сайтів, які вказані у висновку експерта ТПП; обґрунтувати вартість транспортування згідно з поданою заявкою від 08 серпян 2014 року до контракту № 32/2014 від 30 травня 2014 року та довідки б/н від 14 серпня 2014 року (до кордону України та до міста Луцьк). Одночасно декларант заявив про випуск товару у вільний обіг.

15 серпня 2014 року відповідач видав позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00090 (далі - картка відмови) з підстав невідповідності заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 МК України та прийняв рішення про коригування митної вартості товару від 15.08.2014 року № 205000004/2014/000163/2, відповідно до якого митним органом визначена митна вартість товару в розмірі 0,5994 Євро за 1 кг.

15 серпня 2014 року позивачем було подано через представника нову вантажно - митну декларацію № 205070000/2014/031995 із зазначенням у графах 12, 45 митної вартості товару, визначеної митницею. Митне оформлення проведено за другорядним резервним методом із застосуванням гарантійних зобов'язань - грошової застави.

31 жовтня 2014 року позивачем на адресу Ягодинської митниці було направлено заяву № 401 із додатковими документами: завіреною копією листа виробника товару що стосується упаковки та маркування товару, а також асортименту товару, зазначеному у прайс - листі; копії видаткових накладних. Також, митному органу було надано додаткові відомості, що стосуються експортної декларації, цінової експертизи Волинської ТПП, заявки на транспортування товару та інформації щодо навантаження розвантаження товару з проханням прийняти остаточне рішення щодо визнання, або відмову у визнанні митної вартості товару, заявленої декларантом. Листом від 06 листопада 2014 року митний орган повідомив позивача, що ним було розглянуто усі надані додаткові документи та про неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом, оскільки декларантом не було спростовано розбіжностей в документах.

Вважає, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00090 від 15 серпня 2014 року та рішення про коригування митної вартості товарів № 205000004/2014/000163/2 від 15 серпня 2014 року, які внаслідок безпідставної відмови митного органу у перегляді митної вартості не були скасовані у встановленому законом порядку, підлягають визнанню протиправними та скасуванню, оскільки позивачем надані митному органу всі необхідні документи, однак, остаточними причинами неможливості застосування митної вартості товару, заявленої декларантом стали заперечення та претензії митниці на вартість навантаження товару та висновок Волинської ТПП про якісні та вартісні характеристики товару.

З наведених підстав позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів 205000004/2014/000163/2 від 15 серпня 2014 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00090 від 15 серпня 2014 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів 205000004/2014/000163/2 від 15 серпня 2014 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00090 від 15 серпня 2014 року.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що при прийнятті спірного рішення, судом неправильно застосовано норми матеріального првава, не надано жодної юридичної оцінки доказам митниці, неповно з'ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору. У зв'язку з цим просить постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватись в достовірності або точності будь - якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Саме тому митним органом було запропоновано надати додаткові документи, оскільки спрацював профіль ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Декларантом не було спростовано розбіжностей в документах. Так в інвойсі зазначено, що навантаження на транспортний засіб та митне оформлення включені в ціну товару, тоді як в п. 2.2.2. договору на перевезення передбачено, що витрати по навантаженню/розвантаженню несе замовник, тобто позивач. Крім того, позивачем не було надано додаткові документи, витяги з інтернет - сайтів, вказаних у висновку експерта.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те що, 14 листопада 2013 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (покупець) та компанією "Ahlbom Fleisch Handelsgesellschaft mbH" (Альборн фляйш хенделсгеселшафт, Німеччина) (продавець) укладено контракт купівлі - продажу № 55/20ІЗ/DE.

Відповідно до умов вказаного договору продавець зобов'язався передати, а покупець прийняти та оплатити свинне м'ясо заморожене, а також субпродукти, кості та інші м'ясопродукти згідно з інвойсом, який є невід'ємною частиною цього контракту. Розділом 4 та 5 даного контракту визначено, що оплата здійснюється шляхом перерахування суми на розрахунковий рахунок продавця у формі 100% передоплати на підставі проформи - інвойса за день до відвантаження або за фактом поставки товару. Поставка товару здійснюється автотранспортом на територію України на умовах Правил Інкотермс-2010, а саме - FCA, або EXW, вказаних в інвойсі.

Пунктом 5.2 зазначеного контракту передбачено, що дату оплати і дату загрузки сторони погоджують в письмовому вигляді.

14 серпня 2014 року позивач ввезла на митну територію України, товар - морожену печінку свійських свиней вагою нетто 21000 кг. за ціною 0,32 євро/кг на загальну суму 6720,00 євро.

Для митного оформлення вказаного товару декларантом були подані на митний пост "Луцьк" Ягодинської митниці Міндоходів наступні документи: контракт № 55/2013/DE від 14 листопада 2013 року; рахунок - фактура (інвойс) № 531 від 12 серпня 2014 року; вантажно - митна декларація (ВМД) № 205070000/2014/031558 від 14 серпня 2014 року; декларація митної вартості ДМВ-1 № 205070000/2014/031558 від 14 сепрня 2014 року; міжнародна товаротранспортна накладна CMR № 531/14 від 12 серпня 2014 року; сертифікат про походження товару № А 14281084 від 12 серпня 2014 року; ветеринарне свідоцтво ЕРД-00 № 490390 від 14 серпня 2014 року; сертифікат якості від 12 серпня 2014 року; контракт на перевезення товару № 32/2014 від 30 травня 2014 року; довідка про транспортні витрати від 14 серпня 2014 року; прайс - лист від 08 серпня 2014 року; лист про не страхування товару № 277 від 14 серпня 2014 року; копія декларації країни відправлення № MRN14DE74E8 від 12 серпня 2014 року; лист продавця товару від 12 липня 2014 року; платіжне доручення про оплату товару № 1310 від 12 серпня 2014 року, та інші документи, перелічені в графі 44 ВМД.

В графах 12, 45 ВМД № 205070000/2014/031558 від 14.08.2014 року декларантом було вказано митну вартість у розмірі у розмірі 141583,12 грн., або 8091,63 євро (6720,00 євро - заявлена вартість товару + 1371,63 євро (24 000,00 грн.) - вартість перевезення товару) визначену за ціною контракту відповідно до вищезазначених документів, тобто 0,32 євро за 1 кг. товару.

Митним органом у графі "Для відміток митного органу" декларації митної вартості № 205070000/2014/031558 від 14 серпня 2014 року відповідач зазначив, що декларанту для підтвердження заявленої митної вартості відповідно до статей 53, 54 МК України необхідно подати: висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерської документації щодо вартості реалізації товару на території України; проформу - інвойс 08/08/14 від 08 серпня 2014 року про яку зазначено в платіжному доручені № 1310 від 12 серпня 2014 року; заявку щодо перевезення вантажу відповідно до п. 1.2. контракту № 32/2014 від 30.05.2014 року; переклад прайс - листа на українську мову для детального вивчення; інші документи за власним бажанням.

На виконання вищевказаної вимоги, позивачем 15 серпня 2014 року були надані копії документів, які, на думку позивача, містили відомості, необхідні для митного оформлення товару, за ціною вказаною позивачем.

15 серпня 2014 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00090, у якій зазначено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: невідповідність заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 МК України, та прийнято рішення про визначення митної вартості товару № 205000004/2014/000163/2 від 15 серпня 2014 року (а.с.10).

В картці відмови відповідачем було роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідність до рішення про визначення митної вартості № 205000004/2014/000163/2 від 15 серпня 2014.

Згідно з графою 30 рішення про коригування митної вартості товару 205000004/2014/000163/2 від 15 серпня 2014 року митним органом визначено митну вартість товару за ціною 0,5994 Євро за 1 кг., що становить 8091,63 Євро, або 141583,12 грн., у зв'язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Також, посилаючись на цінову інформацію ЄАІС ДФС України, при цьому були враховані цінові інформації митних декларацій № /2014/024068 від 03 липня 2014 року та № 209120000/2014/0825398 від 07 липня 2014 року.

Як встановлено з ДМВ № 205070000/2014/031558 від 14 серпня 2014 року, контролюючим органом у графі "Для відміток митного органу" було зроблено запис про необхідність уточнення інформації. Так, декларанту слід: конкретизувати згідно з випискою з бухгалтерської документації ціну реалізації товару за 1 кг., подати витяги з інтернет сайтів, які вказані у висновку експерта ТПП; обґрунтувати вартість транспортування згідно з поданою заявкою від 08 серпня 2014 року до контракту № 32/2014 від 30 травня 2014 року та довідки б/н від 14 серпня 2014 року (до кордону України та до міста Луцьк).

З метою запобігання псування товару та нарахування штрафних санкцій за можливий простій автомобіля, який перевозив товар, 15 серпня 2014 року позивачем було подано через представника нову вантажно - митну декларацію № 205070000/2014/031995, вказавши у ній в графах 12 та 45 митну вартість, розраховану за ціною одиниці товару, наведеної у інвойсі № 531 від 12 серпня 2014 року, розрахунок митних платежів здійснювався, виходячи із митної вартості, визначеної митним органом. Митне оформлення проводилося за другорядним резервним методом із застосуванням гарантійних зобов'язань грошової застави.

Позивач 31 жовтня 2014 року звернувся до відповідача з заявою № 401 до якої ним було додано додаткові документи, а саме: завірену копію листа виробника товару що стосується упаковки та маркування товару, а також асортименту товару, зазначеному у прайс - листі; завірену копію видаткової накладної № PH-0000026 від 20 січня 2014 року; копію видаткової накладної № РН-0000067 від 12 березня 2014 року; копію видаткової накладної № РН-0000315 від 24 липня 2014 року .

Листом від 06 листопада 2014 року № 03-70-52/4719 Ягодинська митниця Міндоходів повідомила позивача про неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що жодний із досліджених судом доказів, не вказує на підтвердження позиції Волинської митниці ДФС України щодо застосування резервного методу визначення вартості товарів та спростування можливості застосування основного методу. Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, та інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідачем не доведено того, що використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні або що декларант не дотримався обов'язку, стосовно надання достовірних відомостей про визначення митної вартості на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, у зв'язку з чим визнав протиправними та скасував рішення про коригування митної вартості товарів № 205000004/2014/000163/2 від 15 серпня 2014 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00090 від 15 серпня 2014 року.

Апеляційний суд вважає вірним вказаний висновк суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 8 вказаного розділу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, ч. 4 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні. Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Апеляційний суд погоджується з доводами митного органом в частині наявності в нього обґрунтованих сумнівів щодо правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів, оскільки документи, подані для митного оформлення товару містили ряд розбіжностей.

Однак, подані на вимогу митного органу додаткові документи, повністю усунули виявлені розбіжності, про що обґрунтовано вказано судом першої інстанції.

Крім того, варто зазначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

При цьому, рішення про митне оформлення товару не може базуватися виключно на інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб'єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також необхідно врахувати, що в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби відсутня інформації про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення. Тому, така інформаційна база не містить всіх об'єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально і підлягають обчисленню.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Тому, за умови ненаведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом додаткових документів у декларанта свідчить про протиправність рішення митного органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення Волинської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів 205000004/2014/000163/2 від 15 серпня 2014 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2014/00090 від 15 серпня 2014 року є необґрунтованими, оскільки Ягодинською митницею не доведена обґрунтованість сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, щодо митного оформлення товару та не наведені обґрунтовані підстави щодо неможливості застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року по справі № 803/242/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник