Справа № 2а-6484/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-6484/09/0870

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2009 року о 14 год. 30 хв. Справа № 2а-6484/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Новомиколаївському

районі Запорізької області,

смт. Новомиколаївка Запорізької області

до: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від

нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у

Вільнянському районі Запорізької області,

м. Вільнянськ Запорізької області

про: прийняття до заліку суми заборгованості з виплати і доставки щомісячної державної адресної допомоги,

за участю представників:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подана заява у якій Управління Пенсіонного фонду України в Новомиколаївському районі Запорізької області підтримує позовні вимоги, викладені в адміністративному позові, користуючись положенням ч. 3 ст. 122 КАС України, просить розглянути справу без участі представника управління. У доданих до заяви поясненнях, позивач зазначає, що відповідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 265 віл 26.03.2008 виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченою цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога. Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов’язкового державного пенсійного страхування визначає Закон України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування». Стаття 9 цього Закону визначає види пенсійних виплат та соціальних послуг. У змісті вказаного Закону не вказано, та не внесено змін, що органи ПФУ несуть витрати на виплату і доставку щомісячної адресної допомоги, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008. Позивач зазначає, щомісячна державна адресна допомога не є складовою частиною пенсії, або надбавкою та підвищенням до пенсії, призначеною за пенсійною програмою, на які були передбачені видатки за Постановою КМУ №30 від 30.10.2008. Уряд, запроваджуючи щомісячну державну адресну допомогу з 01.04.2008, Постановою № 265 від 26.03.2008 чітко визначив джерело фінансування цих видатків, зазначивши це в п. 4. Позивач наполягав, що відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків витрат, пов’язаних з виплатою щомісячної державної адресної допомоги повинно здійснюватись за рахунок коштів, з яких виплачується пенсії, які фінансує відповідач, тобто – рахунок відповідача.

До суду представником відповідача подане клопотання в якому просить додати до матеріалів справи письмові заперечення на адміністративний позов, провести розгляд справи в порядку письмового провадження, відмовити УПФУ у Новомиколаївському райні у задоволені позовних вимог у повному обсязі. У письмових запереченнях на адміністративний позов (вих. №30-09 ас/09-1 від 11.12.2009) відповідач вказує на те, що Законом не передбачено відшкодування витрат на виплату щомісячної державної допомоги, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 623 від 26.03.2008. Як зазначив відповідач, згідно до спільної постанови правлінь Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про затвердження Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» №5-4/4 від 04.03.2003, Фондом соціального страхування провадиться відшкодування Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій. Зокрема відшкодуванню підлягають суми, які виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно правових актів, які містять вичерпний перелік сум, що підлягають виплаті. Перелік сум, зазначений вказаними законами є вичерпним, до нього не внесено «державну адресну допомогу до пенсії». Адресна допомога не включається до основного розміру пенсії, так як безпосередньо Постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 визначено, що вона є додатковою допомогою до пенсії. Не відноситься адресна допомога також і до щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття. Відповідач вказав, що щомісячна державна адресна допомога є самостійним видом пенсійних виплат та виплачується пенсіонеру, крім інших видів виплат, у тому числі цільової допомоги на прожиття, з урахуванням приписів Постанови КМУ № 265 від 26.03.2008.

Керуючись ч. 3 ст. 122 КАС України «Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження», суд визнав за можливе провести судовий розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені позову Управління Пенсійного фонду України у Новомиколаївському районі Запорізької області слід відмовити повністю виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 1 Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування встановлено, що загальнообов’язкове державне соціальне страхування – це система прав, обов’язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Згідно зі ст. 4 Основ в Україні залежно від страхового випадку до одних з видів загальнообов’язкового державного соціального страхування відноситься страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

За пенсійним страхуванням відповідно до ст. 25 Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов’язаного з роботою, інвалідності з дитинства,); пенсії у зв’язку з втратою годувальника; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

У частині 4 ст. 26 Основ встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: а) допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; б) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; в) щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; г) пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; д) пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; є) допомогу дитині відповідно до статті 9 цього Закону.

26 березня 2008 р. Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», пунктом 1 якої передбачено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Відповідно до п. 4 цієї постанови виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Звертаючись до суду із позовом, УПФУ у Вільнянському районі Запорізької області посилається на те, що відповідач має прийняти до заліку суму витрат виплачених позивачем сум державної адресної допомоги до пенсії та суми витрат з її доставки на підставі Порядку. Проте, такий висновок позивача є помилковим, з огляду на наступне.

Згідно п. 3 Порядку, відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів «а», «в», «г» статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в разі настання страхових випадків, визначених Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 року № 1094.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Отже, пунктами 3 та 4 Порядку визначено вичерпний перелік видів пенсій та сум, які підлягають відшкодуванню, серед яких не передбачено відшкодування Пенсійному фонду державної адресної допомоги.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Враховуючи те, що ані ст. 21 ЗУ «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ані п. п. 3-4 Порядку не передбачено обов’язку відповідача приймати до заліку та в подальшому відшкодовувати витрати на виплату державної адресної допомоги та витрати на її доставку, у задоволенні вимог про відшкодування витрат на виплату державної адресної допомоги та витрат з її доставки слід відмовити.

Крім того, суд вважає що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав Управління пенсійного фонду України, щодо відшкодування понесених ним витрат, оскільки вище зазначений порядок, на який покладається позивач, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору. У разі відсутності згоди на підписання таких актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, вимоги про відшкодування таких сум мають вирішуватися в судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, шляхом пред’явлення позову про стягнення цих сум на централізованому рівні, а не шляхом пред’явлення вимог про підписання актів звірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 159-163 КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України у Новомиколаївському районі Запорізької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Вільнянському районі Запорізької області – відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня її складення, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова

Постанова складена у повному обсязі 17 грудня 2009 року.

Постанова законної сили не набрала.

Суддя Н.В. Стрельнікова