Справа № 817/1535/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1535/15

10 липня 2015 року 10год. 30хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковська Л.А. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю " ОДЕК" Україна

до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ОДЕК Україна ( по тексту постанови - ТОВ «ОДЕК» Україна) звернулося з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області від 19.12.2014 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 (форма «В1») та № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6 (форма «В4»).

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Так вказує, що з висновками перевіряючих, вказаними в ОСОБА_4 перевірки від 16.12.2014р. не погоджується, вважаючи оспорювані у справі рішення, прийняті на підставі останнього протиправними та такими, що підлягають скасуванню у судовому порядку.

Зазначає, що отримання податкових накладних, які містять усі необхідні реквізити, передбачені положеннями п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, від контрагентів засвідчує факт отримання товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) , тобто виникнення першої події, що дає законне право на отримання нами податкового кредиту. Крім того, ТОВ «ОДЕК» Україна здійснювало оплату за отримані ТМЦ та усі інші, необхідні для одержання податкового кредиту дії, які передбачені чинним законодавством, зокрема подало відповідному податковому органу податкові декларації з ПДВ за відповідні періоди, включивши суми ПДВ за зазначеними вище податковими накладними до податкового кредиту.

Відповідач позов не визнав, подав письмове заперечення (вх. №11785/15 від 10.07.2015).

У своєму запереченні відповідач акцентує увагу, що в ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця, в звязку з відсутністю ( не наданням до перевірки) актів прийому-передачі товару та акту виконаних робіт, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, відвантаження товарів. Тим самим, на думку відповідача, правочини, вчинені між контрагентом позивача ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед» (за період з 01.01.2013 по 31.07.2014) з контрагентами не створюють юридичних наслідків, крім тих, які повязані з їх недійсністю.

Вказує й на те, що за результатами перевірки ТОВ «Техно-Імідж» встановлено, що по ТОВ «Техно-Імідж» відсутній факт реального вчинення господарських операцій з придбання ТМЦ та реалізації на контрагентів в травні 2014 року.

При проведенні аналізу наявних баз даних АІС "Облік платників і платежів'', інформаційно- пошукова система "ЗАПИТ", АІС - "TAX", АС «Бест-звіт» , АС "Аудит", Система автоматизованзаного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, що використовуються ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська, також враховуючи неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Техно-Імідж» () щодо підтвердження господарських відносин із суб'єктами господарювання за період березень, травень 2014 року, встановлено порушення ч.1 ст. 203, 215, 228, 662, 655, 656 ЦК України в частині недодержання в момент вчинення правочину вимог, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (п. 5 ст. 203 ЦК України) по правочинах, здійснених по ланцюгу вбачаються як такі, що мають ознаки „ нереальності здійснених операцій».

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов заперечила у повному обсязі з підстав, викладених у письмовому запереченні, просила у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, на підставі направлення від 08.12.2014р. №96/16-138, №160/15-167, виданого Державною податковою інспекцією у Рівненському районі ГУ Міндоходів у Рівненській області, головним державним ревізором - інспектором відділу оподаткування та контролю обєктів і операцій на підставі пп. 78.1.1, п. 78.1, п.78.4 ст. 78, абзацу 1 пункту 82.2 ст. 82 гл. 8 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, та відповідно до наказу ДПІ у Рівненському районі ГУ Міндоходів у Рівненській області, проведено позапланову виїзну перевірку ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОДЕК» Україна з питань взаємовідносин з ТОВ «Техно-Імідж» (), ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед» (), про що складено акт від 16.12.2014р. за № 181/15/25322516 (по тексту постанови ОСОБА_4).

Матеріалами справи стверджено, що за результатами перевірки встановлено порушення ТОВ «ОДЕК» Україна пп.14.1.181. п.14.1 ст.14, п.198.1, абз.1, абз.2 п.198.6 п. 200.1,п.200.2, п.200.3 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами і доповненнями:

· за травень 2014р. завищено податковий кредит на 3500,00 грн. за взаємовідносинами з ТОВ «Техно-Імідж», що призвело до завищення відємного значення (р.19) за травень 2014р. на суму ПДВ 3500,00 грн. та завищення бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2014 року на 3500,00 грн.;

· за серпень 2014 року завищено податковий кредит на суму ПДВ 16 473,56грн. за взаємовідносинами з ТОВ «Техно-Імідж» (), що призвело до завищення відємного значення (р.19) за серпень 2014р. на 16 473,56грн. та, відповідно, завищення бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2014 року на суму ПДВ 16 473,56грн.

· за червень 2014р. завищено податковий кредит на 938,57 грн. за взаємовідносинами з ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед» () , що призвело до завищення відємного значення (р.19) за червень 2014р. на 938,57грн. та завищення бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2014 року на 938,57грн.

Не погоджуючись з висновками перевіряючих, вказаними в ОСОБА_4 перевірки, 16.12.2014р. ТОВ «ОДЕК» Україна було подано Заперечення до ОСОБА_4 перевірки.

Листом вих. №69/15-167 від 19.12.2014р. ДПІ у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області надала відповідь про відмову в задоволенні заперечень на ОСОБА_4 перевірки.

На підставі ОСОБА_4 перевірки ДПІ у Рівненському районі було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_1 про те що згідно з пунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України за № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами і доповненнями), на підставі акта перевірки № 181/15/25322516 від 16.12.2014р. встановлено порушення п.п.14.1.18 п. 14.1 ст. 14 абз. б) п.200.14 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України а № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами і доповненнями), внаслідок чого ТОВ «ОДЕК» Україна зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 938,57 грн. та з нарахуванням штрафних санкцій в сумі 469,29 грн.;

№ НОМЕР_2 про те що згідно з пунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України за № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами і доповненнями), на підставі акта перевірки № 181/15/25322516 від 16.12.2014р. встановлено порушення п.п.14.1.18 п. 14.1 ст. 14 абз. б) п.200.14 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України а № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами і доповненнями), внаслідок чого ТОВ «ОДЕК» Україна зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 3500,00 грн. та з нарахуванням штрафних санкцій в сумі 1750,00 грн.;

№ НОМЕР_3 про те що згідно з пунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України за № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами і доповненнями), на підставі акта перевірки № 181/15/25322516 від 16.12.2014р. встановлено порушення п.п.14.1.18 п. 14.1 ст. 14 абз. б) п.200.14 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України а № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами і доповненнями), внаслідок чого ТОВ «ОДЕК» Україна зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 16473,56 грн. та з нарахуванням штрафних санкцій в сумі 8236,78 грн.;

№ НОМЕР_4 про те, що згідно з пунктом 54.3 статті 54 та пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України за №2755-VI від 02.12.2010р (із змінами і доповненнями ), на підставі акта перевірки № 181/15/25322516 від 16.12.2014р. встановлено порушення абз. а) п.200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України а № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами і доповненнями) ТОВ «ОДЕК» Україна зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 938,57 грн.;

№ НОМЕР_5 про те, що згідно з пунктом 54.3 статті 54 та пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України за №2755-VI від 02.12.2010р (із змінами і доповненнями ), на підставі акта перевірки № 181/15/25322516 від 16.12.2014р. встановлено порушення абз. а) п.200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України а № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами і доповненнями) ТОВ «ОДЕК» Україна зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3500,00 грн.;

№ НОМЕР_6 про те, що згідно з пунктом 54.3 статті 54 та пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України за №2755-VI від 02.12.2010р (із змінами і доповненнями ), на підставі акта перевірки № 181/15/25322516 від 16.12.2014р. встановлено порушення абз. а) п.200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України а № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами і доповненнями) ТОВ «ОДЕК» Україна зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 16473,56 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними повідомленнями-рішеннями ТОВ «ОДЕК» Україна 29.12.2014 року подало Скаргу до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6 (копія додається).

Рішенням Головного Управління ДФС у Рівненській області від 24.02.2015р. № 86/10с/17-00-10-04-04/186 (вхідний номер ТОВ «ОДЕК» Україна 49 від 27.02.2015р.) про результати розгляду скарги Скаргу ТОВ «ОДЕК» Україна залишено без задоволення, податкові повідомлення-рішення без змін.

Крім того, ТОВ «ОДЕК» Україна звернулося зі Скаргою вих.№ 124 від 10.03.2015р. до Державної фіскальної служби України про скасування оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Суд не погоджується з висновками Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області, покладених в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення, зокрема, операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.6 ст.198 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.

У ході розгляду справи встановлено, що ТОВ «ОДЕК» Україна отримало наступні податкові накладні:

· податкові накладні від ТОВ «Техно-Імідж» (): №31 від 15.05.2014р. загальну суму 21000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3500,00 грн. (додаток до ОСОБА_4 №34), №2 від 05.05.2014р. на загальну суму 40000,00 грн., у т.ч. ПДВ 6666,67 грн. (додаток до ОСОБА_4 №35) і №53 від 28.05.2014р., на загальну суму 58841,34грн. у т.ч. ПДВ 9806,89 грн. (додаток до ОСОБА_4 №36);

· податкова накладна від ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед» () за №101720 від 09.06.2014р. на загальну суму 5 631,40 грн., в т.ч. ПДВ 938,57 грн. (додаток до ОСОБА_4 №37), що зареєстрована у ЄРПН 19.06.2014 року.

Отримання податкових накладних, які містять усі необхідні реквізити, передбачені положеннями п.201.1 ст. 201 Кодексу, від вказаного контрагента засвідчує факт отримання товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ), тобто виникнення першої події, що дає законне право на отримання нами податкового кредиту. Крім того, ТОВ «ОДЕК» Україна здійснювало оплату за отримані ТМЦ та усі інші, необхідні для одержання податкового кредиту дії, які передбачені чинним законодавством, зокрема подало відповідному податковому органу податкові декларації з ПДВ за відповідні періоди, включивши суми ПДВ за зазначеними вище податковими накладними до податкового кредиту.

У частині наявності розбіжностей між сумами податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «ОДЕК» Україна та ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед» суми ПДВ у розмірі 938,57 грн. за червень 2014 року, та ТОВ «Техно-Імідж» суми ПДВ у розмірі 19 973,57 грн. за травень 2014 року, суд зазначає, що документальним підтвердженням фактичного здійснення даних господарських операцій є:

1. Договори поставки з:

· ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед» () №З-0557/12К від 02.03.2012 року. Згідно даного договору поставки вказано (п.4.1.), що поставка товару здійснюється на умовах DDP (поставка транспортним засобом Постачальника до місця перебування Покупця, визначеного умовами Договору) у редакції ІНКОТЕРМС 2010 року.

· ТОВ «Техно-Імідж» () №11/03/01 від 11.03.2014 року. Згідно даного договору поставки вказано (п.4.1.), що доставку товару здійснюється транспортом постачальником і за його рахунок. Товар поставляється покупцю на умовах DDP (м. Рівне) на склад відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів «ІНКОТЕРМС-2000», з врахуванням особливостей, що випливають з умов Договору.

2. Платіжні доручення за розрахунками з :

· ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед» () за період:

з 01.01.2013року по 31.12.2013року на загальну суму 32 946,21грн., реєстр платіжних документів по фільтру (а.с.103-105);

з 01.01.2014року по 31.07.2014року на загальну суму 26 529,67 грн., реєстр платіжних документів по фільтру (а.с.106-107).

· ТОВ «Техно-Імідж)» () за період:

з 01.05.2014року по 31.05.2014року на загальну суму 81 000,00грн.,

реєстр платіжних документів по фільтру (а.с.108), у т.ч. передоплата у сумі 21 000,00грн.;

платіжне доручення №69307 від 05.06.2014 року на суму 38 841,40грн. згідно рахунку № 147 (в оплату накладної №291 від 28.05.2014 року).

3. Документи про оприбуткування ТМЦ, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти оприбуткування на склад, накладні на передачу зі складу в експлуатацію, акти на списання (використання у господарській діяльності) ТМЦ, звіти матеріально-відповідальних осіб (МВО) по руху ТМЦ:

· ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед» () за період:

з 01.01.2013року по 31.12.2013року вищезазначені документи на загальну суму 32 440,48грн. згідно реєстру накладних(а.с.109-111);

з 01.01.2014року по 31.07.2014року вищезазначені документи на загальну суму 26 529,67 грн. згідно реєстру накладних(а.с.112);

рахунок фактура №ГЛ 0046864 від 05.06.2014 року (а.с.113);

видаткова накладна №ГЛ 0040984 від 09.06.2014 року на загальну суму 5 631,40грн., у т.ч. ПДВ 938,57 грн. (згідно представленого журналу реєстрації довіреностей - на ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед» ТМЦ видано 06.06.2014 року ОСОБА_4 довіреність №1283 на отримання ТМЦ ) (а.с.114).

Вказана ТТН до уваги не була взята, так як оформлена не належним чином;

акт прихідний ТМЦ від Постачальників на різні рахунки, що засвідчений підписом завідуючого складом технічних матеріалів на № 3489 від 09.06.2014 року (а.с. 115);

накладні на передачу оприбуткованих ТМЦ зі складу в експлуатацію № 19336 від 12.06.2014 року (а.с. 116-117), №19343 від 18.06.2014 року (а.с. 118-119), №19365 від 23.06.2014 року (а.с. 120), №19388 від 30.06.2014 року (а.с. 121), № 19416 від 14.07.2014 року (а.с. 122), №19505 від 23.08.2014 року ((а.с. 123);

акти на списання використання матеріалів для виконання запланованого обєму робіт з-під звітів матеріально-відповідальних осіб: №7160 від 30.06.2014 року - МВО ОСОБА_6 (а.с. 124), №7195 від 37.07.2014 року МВО ОСОБА_7 (а.с. 125-127), №7180 від 31.07.2014 року МВО ОСОБА_8 (а.с. 128), № 7205 від 31.07.2014 року ВМО ОСОБА_9 (а.с. 129), № 7215 від 31.07.2014 року МВО ОСОБА_10 (а.с. 130), №7246 від 29.07.2014 року МВО ОСОБА_8 (а.с. 131-132);

звіти матеріально-відповідальних осіб по руху ТМЦ: за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року МВО ОСОБА_7, де зазначено, що деякі запчастини, матеріали та інструмент є на залишку в МВО станом на 01 грудня 20014 року (а.с. 133-135), за серпень 2014 року МВО ОСОБА_11 (а.с. 136).

· ТОВ «Техно-Імідж» ():

видаткова накладна №291 від 28.05.2014 на загальну суму 98 841,40,00грн. (згідно журналу реєстрації довіреностей - на ТОВ «Техно-Імідж» ТМЦ видано довіреність на отримання ТМЦ ОСОБА_12 №1157 від 28.05.2014 року) (а.с. 137),

експрес-накладна № 1442 «ОСОБА_2 пошта», що засвідчує факт доставки вантажу з м. Дніпропетровськ до м. Рівне (а.с. 138),

акт на прихід ТМЦ на склад технічних матеріалів за №74409 від 28.05.2014 року (а.с. 139),

накладні на передачу зі складу в експлуатацію №19316 від 30.05.14 ( а.с. 140), акт на списання ТМЦ №7131 від 30.06.14 року МВО ОСОБА_13 (а.с. 141-144), №7243 від 31.08.2014 року МВО ОСОБА_13 (а.с.145-146);

звіт про рух ТМЦ за листопад МВО ОСОБА_13, де зазначено, що деякі ТМЦ є ще на залишку станом на 01 грудня 2014 року (а.с. 147-149);

акт звірки за період з 01.05.14 по 31.05.14 (а.с. 150) та з 01.01.14 по 15.12.14 (а.с. 151-152).

Крім того, для підтвердження правильності сформованого податкового кредиту згідно п.13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, з метою отримання інформації, що міститься у Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «ОДЕК» Україна складено запити за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення в електронному вигляді та надсилало його засобами телекомунікаційного звязку Міністерству доходів і зборів України. Суд зазначає, що вказані витяги з Реєстру (у яких наводяться відомості щодо податкової накладної та/або розрахунку коригування, а саме дата внесення відомостей до Єдиного реєстру податкових накладних продавцем, дата виписки документа, сума ПДВ та дані про те, якій особі належить електронний цифровий підпис) були отримані ТОВ «ОДЕК» Україна від Міністерства доходів і зборів України і лише після цього суми ПДВ за отриманими від ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед» податковими накладними було включено до податкового кредиту ТОВ «ОДЕК» Україна відповідних періодів та відображено у реєстрах отриманих податкових накладних.

На думку суду, висновки податкового органу про відсутність обєкта оподаткування по операціях з придбання товарів підприємств - постачальників ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед» () за червень 2014 року й ТОВ «Техно-Імідж» () за травень 2014 року та по операціях з продажу товарів підприємству покупцю ТОВ «ОДЕК» Україна в розумінні ст. 185 р. V Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ» є необґрунтованими та безпідставними, так як при здійсненні господарських операцій відбулася зміна у майновому стані учасників. При цьому, згідно наданих до перевірки документів встановлено факт реального (фактичного) вчинення господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед» () за період з 01.01.2013 року по 31.07.2014 року та ТОВ «Техно-Імідж» () за період з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року, відтак відбулося реальне постачання товарно-матеріальних цінностей за договорами поставки і підтверджено звязок даних операцій з господарською діяльністю ТОВ «ОДЕК» Україна.

Суд погоджується з доводами позивача про протиправність вимог Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області щодо надання довіреностей, які б підтверджували отримання вказаних товарів та документального підтвердження щодо того, який розмір понесених транспортних витрат за проведеними операціями згідно вищевказаних договорів, з огляду на ту обставину, що згідно «Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей (Наказ Мінфіну від 16.05.96 р. № 99) виписані бланки довіреностей знаходяться в Постачальника, а в Покупця ТМЦ зроблено записи в журналі реєстрації виданих довіреностей, останній наданий для перевірки. При цьому, суд зазначає, що витребування інформації, яка не передбачена договором та чинним законодавством є протиправною.

Крім того, у ході розгляду справи встановлено, що факт доставки вантажу з м. Дніпропетровськ до м. Рівне від ТОВ «Техно-Імідж» (а.с. 138), щодо ТТН від ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед» засвідчено експрес-накладною № 1442 «ОСОБА_2 пошта».

У відповідності до постанови КМУ від 29.12.2010 №1246 визначено й положення про юридичні наслідки реєстрації податкових накладних у ЄРПН та про відповідальність, яку бере на себе ДФС, зареєструвавши ПН у ЄРПН ДФС узяла на себе відповідальність на правомірність формування податкового кредиту покупця, так як, право покупця на податковий кредит не залежить від дій продавця з моменту реєстрації накладної в ЄРПН, а позбавлення такого права фактично означає порушення ДФС своїх фіскальних та контрольних обовязків.

Тим самим, з огляду, що ПН №101720 від 09.06.2014, яка отримана від ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед», зареєстрована у ЄРПН 19.06.2014 вона не є дефектною, оскільки ТМЦ використані у господарській діяльності, а відтак не підлягає виключенню з податкового кредиту через не належним чином оформлену ТТН до накладної на відвантаження.

Щодо тверджень відповідача про те, що товарно-транспортна накладна (ТТН) є первинним бухгалтерським документом, суд зазначає, що ТТН відповідно до чинного законодавства є обов'язковими до застосування для обліку транспортної роботи, однак не є документом суворої звітності, і не є первинним бухгалтерським документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у відносинах, що виникають у сфері справляння податків і зборів.

Так, згідно Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001р. №2344-III, з наступними змінами та доповненнями, перевезення вантажів здійснюється на підставі цивільно-правових договорів, без застереження щодо обов'язкового застосування ТТН, які за своєю суттю можуть бути тільки однією з рекомендованих форм договору перевезення.

Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97р. № 363 діють в частині, що не суперечить цьому Закону, відтак податковим органом безпідставно не взята до уваги ТТН від ТОВ «ОСОБА_5 Лімітед».

Відповідно до наказу Мінтрансу від 14.10.97 р. № 363, яким затверджені Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, вони розроблені у виконання цілого ряду державних документів, направлених на забезпечення збереження вантажів, захисту їх від розкрадання, безпеки пасажирів на транспорті, боротьби із злочинністю. Дотримання Правил № 363, зокрема, вимоги про наявність та відповідність ТТН під час перевезення вантажів є обов'язковим для перевізників. За їх порушення останні можуть притягатися до відповідальності органами державтотрансінспекції, що здійснюють контроль за дотриманням вимог законодавства про автомобільний транспорт в процесі виконання перевезень вантажів. ТТН є документами, що регламентують тільки взаємини перевізника і замовника як учасників транспортного процесу.

Суд вказує і на те, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди покупця товару послуг, який є платником податків, не покладено обов'язку здійснювати контроль за дотриманням контрагентом вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому зазнавати певних негативних матеріальних наслідків за дії порушника.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому покладення на позивача обов'язку сплати збільшеного податкового зобов'язання внаслідок порушень господарського чи податкового законодавства, допущених контрагентом (як-то відсутність за місцезнаходженням, порушення порядку ведення бухгалтерського та податкового обліку тощо) є неправомірним. Суб'єкт господарювання не несе відповідальності за зобов'язаннями контрагента. Якщо останнім було порушено норми чинного законодавства, то саме він повинен нести встановлену відповідальність (рішення Європейського суду з прав людини у справі за позовом товариства "Інтерсплав" проти України (2007 рік) та у справі за позовом товариства "Булвес" проти Болгарії (2009 рік)).

Отже, відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) і додержання законів про оподаткування несе безпосередньо платник податків і зборів (обов'язкових платежів), що допустив правопорушення.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених Законом. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування та має усі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Приймаючи рішення у даній справі, суд виходить із повноважень, визначених частиною другою статті 162 КАС України, тому адміністративний позов слід задовольнити шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області від 19.12.2014 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 (форма «В1») та № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6 (форма «В4»).

Судові витрати присуджуються на користь позивача відповідно до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області від 19.12.2014 №, №, №, №, №, №.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю " ОДЕК" Україна із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182, 70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.