Справа № 2а/1970/1555/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/800/32503/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою приватного підприємства "Квартал-Л" на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року у справі № 2а/1970/1555/12 за позовом приватного підприємства "Квартал-Л" до Державної екологічної інспекції України, третя особа: Тернопільська міська рада, про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

Приватне підприємство "Квартал-Л" звернулось в суд з позовом до Державної екологічної інспекції України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення першого заступника Головного державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища Кошелєва І.І. № 2 від 14.03.2012 року про тимчасову заборону (зупинення) вивезення побутових відходів з території міста Тернополя та видалення їх на землі запасу Малашівецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області позивачем.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки діяльність з вивезення відходів позивач здійснює згідно з відповідними чинними рішеннями органу місцевого самоврядування.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, приватне підприємство "Квартал-Л" звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідачем Державною екологічною інспекцією України з 29.02.2012 року по 03.03.2012 року на підставі наказу № 31 від 28.02.2012 року "Щодо проведення позапланової перевірки" та направлення № 10 від 28.02.2012 року на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ПП "Квартал-Л" проведено позапланову перевірку позивача з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері поводження з відходами.

Перевірка проведена у зв'язку із зверненням ПП "Катруб".

За результатами перевірки складений акт від 29.02.2012р.-03.03.2012р., на підставі якого першим заступником Головного державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища Кошелєвим І.І. прийнято рішення № 2 від 14.03.2012 року про тимчасову заборону (зупинення) вивезення побутових відходів з території міста Тернополя та видалення їх на землях запасу Малашівецької сільської ради Зборівського району Тернопільської обл. приватним підприємством "Квартал-Л".

Підставою для винесення вказаного рішення слугувало те, що ПП "Квартал-Л" не визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на конкурсних засадах, Тернопільською міською радою не укладено з позивачем договору на надання послуг з вивезення побутових відходів, чим порушено вимоги статті 35-1 Закону України "Про відходи", а вивезення ПП "Квартал-Л" твердих побутових відходів з території міста Тернопіль та видалення їх на землях запасу Малашівецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області здійснюється з порушенням природоохоронного законодавства.

Внаслідок встановлених порушень спірним рішенням: тимчасово заборонено (зупинено) з 20.03.2012 року вивезення позивачем побутових відходів з території міста Тернополя та видалення їх на землях запасу Малашівецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області; директору ПП "Квартал-Л" вказано на можливості приступити до перевезення твердих побутових відходів лише після визначення ПП "Квартал-Л" виконавцем послуг з перевезення побутових відходів з міста Тернополя в установленому порядку на конкурсних засадах.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем у відповідності до закону, позапланову перевірку дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства проведено з дотриманням порядку, встановленого чинним законодавством, а визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів проведено без конкурсу та без укладення відповідного договору.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Статтею 2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, встановлено, що відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також розроблюваними відповідно до нього земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 16 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, спеціально уповноваженими державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів у республіці є спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, його органи на місцях та інші державні органи, до компетенції яких законодавством України та Автономної Республіки Крим віднесено здійснення зазначених функцій.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затверджену указом Президента України № 454/2011 від 13.04.2011 року в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади, утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання , відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до пункту 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затверджену указом Президента України № 454/2011 від 13.04.2011 року в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, Державна екологічна інспекція України відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог, зокрема, законодавства про поводження з відходами щодо дотримання вимог виданих дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами; дотримання вимог виданих лімітів на утворення та розміщення відходів; збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення, захоронення відходів; ведення первинного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, подання відповідної статистичної звітності в установленому порядку та паспортизації таких відходів; додержання вимог екологічної безпеки при транспортуванні, зберіганні, використанні, знешкодженні й похованні хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних речовин і відходів; своєчасності й повноти виконання заходів щодо захисту земель від засмічення відходами.

Для виконання покладених на Державну екологічну інспекцію України завдань, вона має право, зокрема: проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; приймати рішення про обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин, за винятком суб'єктів підприємницької діяльності (інвесторів), що провадять свою діяльність відповідно до законодавства про угоди щодо розподілу продукції.

Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища, його заступники приймають рішення про обмеження та тимчасове зупинення діяльності підприємств, установ, організацій та експлуатацію об'єктів, за винятком суб'єктів підприємницької діяльності (інвесторів), що провадять свою діяльність відповідно до законодавства про угоди щодо розподілу продукції, у разі порушення ними вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, надають дозволи на відновлення їх діяльності (експлуатації) після усунення допущених порушень.

Відповідно до пункту 3.6 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008 року, підставою для проведення позапланової перевірки є, в тому числі, звернення юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи-підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Пунктом 4.9 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008 року, визначено, що державні інспектори проводять перевірки об'єкта в присутності керівника суб'єкта господарювання або уповноважених ним осіб.

Як зазначено вище, перевірка буда проведена у зв'язку із зверненням ПП "Катруб".

Як вбачається з акту перевірки від 29.02.2012р.-03.03.2012р., наведена перевірка була проведена в присутності директора ПП "Квартал-Л", який від підписання акту та отримання другого примірника акту відмовився, у зв'язку з чим другий примірник акту був надісланий на адресу ПП "Квартал-Л" рекомендованим листом № 3/816 від 02.03.2012 року.

Таким чином, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ПП "Квартал-Л" посадовими особами відповідача проведено з дотриманням порядку, встановленого чинним законодавством, а, приймаючи спірне рішення, відповідач діяв у межах своєї компетенції, визначеної чинним законодавством.

Відповідно до статті 35-1 Закону України "Про відходи" власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Збирання та перевезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач ПП "Квартал-Л" здійснює діяльність із збирання та вивезення твердих побутових відходів на підставі рішень виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 741 від 14.05.2010 року, № 780 від 14.05.2010 року із змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 2266 від 28.12.2011 року.

Зокрема, рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 2266 від 28.12.2011 року "Про внесення змін до рішень виконавчого комітету міської ради № 741 та № 780 від 14.05.2012 року" було внесено зміни в зазначені рішення в частині суб'єктів господарювання, яких визначено суб'єктами надання послуг зі збирання та вивезення твердих побутових відходів, до яких входить позивач.

Визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів проводилось без проведення конкурсу та договір на надання послуг з вивезення побутових відходів на певній території населеного пункту з позивачем не укладався.

Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища, затвердженого постановою Верховної Ради України № 2751-ХІІ від 29.10.1992 року, що був чинний на момент проведення перевірки, діяльність підприємств, що здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена), чи припинена.

Рішення про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) та припинення діяльності підприємств у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища приймають у межах своєї компетенції КМ України, Верховна Рада Республіки Крим, місцеві органи державної виконавчої влади, Міністерство охорони навколишнього природного середовища України та його органи на місцях, органи державного санітарно-епідеміологічного нагляду, інші спеціально уповноважені державні органи та органи місцевого самоврядування.

Діяльність підприємств обмежується або тимчасово забороняється (зупиняється) у разі перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів, екологічних стандартів, а також вимог екологічної безпеки, зокрема: використання природних ресурсів, викидів і скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, складування, захоронення, зберігання або розміщення виробничих, побутових та інших відходів без відповідних дозволів; порушення інших вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу приватного підприємства "Квартал-Л" відхилити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)