Справа № 822/68/14
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/33565/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "САВ-Дістрибьюшн" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САВ-Дістрибьюшн" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САВ-Дістрибьюшн" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області, у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати наказ Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області № 167 від 27.11.2013 року, визнати незаконними дії щодо проведення позапланової виїзної перевірки позивача, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафних санкцій № 81 від 24.12.2013 року.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року, у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ТОВ "САВ-Дістрибьюшн" подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що провідним спеціалістом Інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області Демидас Іриною Іванівною у присутності керуючого магазином "Фокстрот" ТОВ "САВ-Дістрибьюшн", розташованого за адресою: пл.Шевченка, 4, м.Славута, Хмельницької області, на підставі звернення народного депутата України Бойка В.Б. №216-к від 11.10.2013 року, відповідно до направлення та наказу на проведення перевірки №167 від 27.11.2013 року, за згодою Держспоживінспекції України проведено позапланову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів позивачем.

За результатами проведеної перевірки посадовою особою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Вінницькій області складено акт № 0131 від 29.11.2013 року, яким зафіксовані порушення п.2 ч.2 статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", що передбачає відповідальність за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів.

Суть порушень полягає у відсутності на окремих одиницях продукції, яка реалізується у цьому магазині, Національного знаку відповідності або наявності такого знаку відповідності, однак, нанесеного з порушеннями зображення (зображення нечітке та нерозбірливе, неналежно застосований знак відповідності, знак відповідності не відповідає встановленій формі). Також встановлено, що на окремі одиниці продукції відсутні декларації про відповідність а також інформація про виробника та уповноваженого представника (імпортера), що унеможливлює встановлення походження продукції

13.12.2013 року на підставі акта № 0131 від 29.11.2013 року, відповідачем прийнято рішення № 155, 156 про вжиття обмежувальних заходів (обмеження шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку), а 24.12.2013 року було прийнято постанову №81 про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення п.2 ч.2 статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

Правові та організаційні засади державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 року (далі - Закон ).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону, яка встановлює особливості проведення перевірок характеристик продукції у її розповсюджувачів, підставами проведення позапланових перевірок є, зокрема, зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об'єднань споживачів), у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію.

Позапланові перевірки проводяться у розповсюджувачів та виробників продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики того виду продукції, який є предметом перевірки. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки.

Як встановлено, підставою для проведення перевірки позивача став факт звернення народного депутата України з листом до Генерального прокурора України у зв'язку з випадками продажу споживачам контрафактної подукції та несертифікованих товарів, та лист щодо надання згоди Держспоживінспекції України №1559 від 07.11.2013 року на проведення позапланових заходів зі здійснення державного контролю.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій відносно того, що Інспекція наділена повноваженнями проводити перевірки суб'єктів господарювання, в тому числі і позивача, щодо дотримання законодавства про захист прав споживачів, а також накладати адміністративно-господарські санкції за порушення законодавства в сфері захисту прав споживачів. Отже, правильним є висновок про правомірність оскаржуваного наказу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області № 167 від 27.11.2013 року про проведення перевірок суб'єктів підприємницької діяльності з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів.

Також колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування постанови №81 від 24.12.2013 року та рішення про вжиття обмежувальних заходів №155 та №156 від 13.12.2013 року.

Пункт 2 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції» передбачає, що до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст. 24 Закону України № 2735-VI передбачено, що якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо), такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг.

Як встановлено, на маркуванні окремих одиниць продукції на час перевірки була відсутня інформація про імпортера продукції, а позивач під час перевірки не надав до Інспекції документи, що дозволяли з'ясувати чи є він особою, яка ввела відповідну продукцію в обіг в Україні, чи є лише її розповсюджувачем.

У зв'язку з наведеними обставинами, у контролюючого органу на час прийняття оскаржуваної постанови були передбачені чинним законодавством підстави вважати позивача особою, яка ввела зазначену продукцію в обіг.

Отже, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області під час перевірки діяла обґрунтовано, та правомірно притягнула позивача до відповідальності у вигляді штрафу за порушення вимог законодавства.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильних висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач не ставив питання про скасування рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, суди попередніх інстанцій їх не переглядали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "САВ-Дістрибьюшн" відхилити, постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: