Справа № 345/128/15-а
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 р. Справа № 876/2098/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г.,Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.02.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмову в перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити дії,-

в с т а н о в и в :

15.01.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківському області з вимогами визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу та зобов'язати зарахувати в пільговому обчисленні період роботи, зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців, періоди роботи з 02.01.1988 р. по 25.02.1995 р., з 16.07.1996 р. по 27.01.2011 р. та з 11.04.2011 р. по 09.082013 р. як трудовий стаж, вироблений в місцевості, прирівняній районів Крайньої Півночі, здійснивши перерахунок та виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу з 10.08.2013 р.

Позивач вимоги обґрунтовує тим, що є пенсіонером, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі та отримує пенсію. Перед виходом на пенсію зібрав усі необхідні документи і подав до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі. Проте відповідач як орган, який покликаний призначати та виплачувати пенсії громадянам України на основі поданих ними документів та чинного законодавства у галузі пенсійного забезпечення не врахувало подані позивачем довідки та не обрахував стаж роботи в районах прирівняних до Крайньої Півночі в 1,5 кратному розмірі. Вважає таку відмову незаконною, а тому звернувся до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.02.2015 року позовні вимоги в частині за період з 10.08.2013 року по 14.07.2014 року залишені без розгляду у зв'язку з пропуском строку для звернення до адміністративного суду.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.02.2015 року позов задоволено. Визнано дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії з врахуванням періодів роботи з пільговим обчисленням стажу роботи неправомірними. Зобов'язано УПФУ в м. Калуші та Калуському районі провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з 15.07.2014 року, зарахувавши в пільговому обчисленні періоди роботи в районах прирівняних до Крайньої Півночі з 02.01.1988 по 25.02.1995р. з 16.07.1996р. по 27.01.2011р. та з 11.04.2011р. по 09.08.2013р., а саме 1 рік роботи - за 1 рік і 6 місяців.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені заявлених вимог у повному обсязі.

При цьому апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги аналогічно обґрунтуванням заперечень на позовні вимоги, зокрема просить врахувати, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року, таким чином розповсюдження пільг, щодо кратності зарахування стажу після 1991 року є безпідставними.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних мотивів.

Суд встановив і цього не спростовує сторона відповідача, що позивач ОСОБА_2 отримує пенсію за віком.

При призначенні позивачу пенсії відповідачем не враховано період часу з 02.01.1988 по 25.02.1995 р., з 16.07.1996 р. по 27.01.2011 р. та з 11.04.2011 р. по 09.082013 р. в пільговому обчисленні, а саме: 1 рік роботи - за 1 рік і 6 місяців, оскільки цей період роботи позивач працював в районах прирівняних до Крайньої Півночі.

Листом УПФУ в м. Калуші та Калуському районі за №473/5-15 від 09.01.2015 р. позивачу відмовлено в здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Як вбачається із записів трудової книжки ОСОБА_2, він в період з 02.01.1988 р. по 25.02.1995 р., з 16.07.1996 р. по 27.01.2011 р. та з 11.04.2011 р. по 09.08.2013 р. працював у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Згідно даних архівної довідки архівного відділу м.Нижньовартовська Тюменської області Російської Федерації № Г-516 від 06.11.2009 року про підтвердження трудового стажу, ОСОБА_2 з 01.01.1988 року по 25.02.1995 р. працював в управлінні механізованих робіт №3 тресту «Нижнєвартовскнефтеспецтрой» виробничого управління «Нижнєвартовскнефтегаз», яке знаходиться в місті Нижнєвартовськ Тюменської області Хати-Мансійського автономного округу. Дана місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі.

Згідно архівної довідки архівного відділу м.Нижньовартовська від 06.11.2009 р. № Г-518 про підтвердження трудового стажу, ОСОБА_2 з 16.07.1996 р. по 17.03.1999 р. працював водієм вахтовим методом в ВАТ «Самотлортранс», яке знаходиться в м. Нижнєвартовськ Тюменської області Хати-Мансійського автономного округу. Дана місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі.

Згідно архівної довідки архівного відділу м.Нижньовартовська від 06.11.2009р. № Г-520 про підтвердження трудового стажу, ОСОБА_2 з 17.03.1999 р. по 30.06.2000 р по переводу прийнятий водієм по перевезенню бригади УПКРС ЗАО «Самотлортранс-Строй». Дане підприємство знаходиться в місті Нижнєвартовськ Тюменської області Хати-Мансійського автономного округу. Дана місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі.

За даними уточнюючої довідки ТзОВ «Самотлортранс» від 20.08.2013 р. № 74 про особливий характер чи умови праці позивач з 01.07.2000 р. по 27.01.2011 р. працював водієм вахтовим методом в ТзОВ «Самотлортранс». Дане підприємство знаходиться в місті Нижнєвартовськ Тюменської області Хати-Мансійського автономного округу. Дана місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до уточнюючої довідки ТзОВ «Самотлортранс» від 20.08.2013 р. № 75 про особливий характер чи умови праці, позивач з 11.04.2011 р. по 25.03.2014 р. (враховуючи запис у вкладиші до трудової крижки № 24 про звільнення ) працював водієм вахтовим методом в ТзОВ «Самотлортранс». Дане підприємство знаходиться в місті Нижнєвартовськ Тюменської області Хати-Мансійського автономного округу. Дана місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі.

Із розрахунку пенсійним органом стажу позивача вбачається, що при обрахунку стажу для призначення пенсії позивачу дані періоди його трудової діяльності, а саме: з 02.01.1988 р. по 25.02.1995 р. , з 16.07.1996 р. по 27.01.2011 р. та з 11.04.2011 р. по 09.08.2013 р. зарахувано як робота у місцевості, яка прирівняна до районів Крайньої Півночі, однак даний стаж обраховано не в пільговому обчисленні.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", - період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільги щодо зарахування одного р. роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, надавались працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, згідно з пунктом «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 р. «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 р. №1908-VII «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 р., з п'яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 р. в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 р.

Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення (дата підписання 15 січня 1993 р.) передбачено, що при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01 січня 1991 р.

У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється згідно законодавства України.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 р. №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 р. «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (абзац другий пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що відсутність письмового трудового договору чи даних про відпустки позивача не може бути підставою для відмови позивачу у захисті його публічного права для пільгового обчислення страхового стажу за наявності для цього інших підстав.

Згідно з підпунктом «б» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. №22-1, за період роботи до 1 січня 1991 р. на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

За таких обставин, коли факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за трудовим договором протягом більше 5 років документально підтверджений, зокрема, записами в трудовій книжці, архівними та уточнюючими довідками, які уточнюють особливий характер праці чи умови праці, необхідних для призначення пільгової пенсії і які підтверджують постійну зайнятість на роботі, яка дає право на встановлені законом, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_2

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В зв'язку з цим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та об'єктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи та прийшов до вірного висновку.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківському області залишити без задоволення.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.02.2015 року у справі № 345/128/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П.Сапіга

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_3

Повний текст виготовлено 07.07.2015р.