Справа № 2а-340/10/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2010-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2010 року о 10 год. 45 хв. Справа № 2а-340/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Максименко Л.Я.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Приватного підприємства «Фабрика делікатесних сирів», м. Запоріжжя

до: Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі

м. Запоріжжя, м. Запоріжжя

про визнання не чинною вимоги про сплату боргу,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1 від 04.01.2010 р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 319/12 від 19.01.2010 р.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Фабрика делікатесних сирів» звернулося із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя в якому просить суд визнати не чинною вимогу про сплату боргу Управління Пенсійного фонду України від 08.01.2010 р. № Ю-2776. В обґрунтування позову посилається на те, що сума недоїмки в розмірі 332831,21 грн. на яку між позивачем та відповідачем укладено договір про сплату страхових внесків від 07.09.2009 р. неправомірно внесена до вимоги УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 08.01.2010 р. № Ю2776, оскільки згідно з договором про сплату страхових внесків заборгованість зі сплати страхових внесків в розмірі 332831,21 грн. позивач має сплатити до 20.02.2009 р. За твердженням позивача, станом на 01.01.2010 р. розмір заборгованості ПП «Фабрика делікатесних сирів» зі сплати страхових внесків, що не ввійшла до сум, стосовно яких укладено договір про сплату страхових внесків від 07.09.2009 р. та у договір про розстрочення від 27.07.2009 р., становить 129766,06 грн., а не 463236,74 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав. У письмових запереченнях від 09.02.2010 р. вх. № 2977 вказує, що починаючи з 21.01.2008 р. боржник надає до управління розрахунки сум страхових внесків, в яких нараховує страхові внески, але сплачує їх несвоєчасно та не у повному обсязі. Вказує, що за період з 20.03.2009 р. по 21.12.2009 р. заборгованість позивача по внескам 33,2%, 4 %, 42% становить 399334,85 грн., по внескам 1-5% за період з 20.06.2008 р. по 21.12.2009 р. 63901,89 грн., зі сплати розстрочених сум штрафів та пені становить 100908,18 грн., загальна ж сума заборгованості складає 564144,92 грн. Зазначає, що між позивачем та відповідачем у справі були укладені договори про: розстрочення сплати накладених (нарахованих) штрафів та пені на суму 106514,33 грн. з 27.07.2009 р. до 27.06.2014 р. та сплату страхових внесків від 07.09.2009 р. на суму 332831,21 грн. У звязку із цим стверджує, що сума боргу, яка не ввійшла у вказані договори станом на 01.01.2010 р. становить 130405,53 грн. Посилається на те, що відповідно до облікових даних картки особового рахунку страхувальника ПП «Фабрика делікатесних сирів» станом на 01.01.2010 р. спеціалістом управління була сформована вимога про сплату недоїмки від 08.01.2010 р. № Ю-2776 на загальну суму боргу 463236,74 грн. (332831,21 грн. + 130405,53 грн.). На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення з підстав викладених вище.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058 (надалі за текстом Закон № 1058), страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Підпунктом 6 частини 2 статті 17 Закону № 1058 передбачено, що страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. У відповідності до п. 6 ст. 20 Закону № 1058, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітній період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону № 1058 суми страхових внесків своєчасно не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 Закону № 1058, вважаються простроченою заборгованістю (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Із наданих позивачем до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя розрахунків сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, карток особового рахунку страхувальника юридичної особи або фізичної особи, яка має найманих працівників та карток особового рахунку сплати розстрочених сум боргу встановлено, що заборгованість ПП «Фабрика делікатесних сирів» по внескам Розділ І (33,2 %, 4%, 42 %) за період з 20.03.2009 р. по 21.12.2009 р. становить 399334,85 грн.; заборгованість по внескам Розділ ІІ (1% - 5%) за період з 20.06.2008 р. по 21.12.2009 р. становить 63901,89 грн.; заборгованість зі сплати розстрочених сум штрафів та пені становить 100908,18 грн. Загальна сума заборгованості позивача складає 564144,92 грн.

27.07.2009 р. між ПП «Фабрика делікатесних сирів» та УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя укладено договір про розстрочення, відповідно до умов якого Управління надає страхувальнику розстрочку сплати накладених штрафів та пені на суму 106514,33 грн. з 27.07.2009 р. до 27.06.2014 р. з відстрочкою першого платежу на 90 календарних днів.

Крім того, 07.09.2009 р. між сторонами у справі укладено договір про сплату страхових внесків. Відповідно до п. 1 вказаного Договору страхувальник зобовязується протягом шести місяців з моменту укладення договору сплатити заборгованість із страхових внесків, що склалися на 01.01.2009р. в сумі 332831,21 грн. та не допустити виникнення нової заборгованості із страхових внесків у період дії цього договору, а Управління зобовязується не накладати (не нараховувати) страхувальнику штрафи та пеню згідно з пунктом 2 ч. 9 ст. 106 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі виконання ним умов цього договору.

Таким чином, борг позивача зі сплати страхових внесків, що не ввійшла до сум, стосовно яких між сторонами у справі укладено договори від 07.09.2009 р. та від 27.07.2009 р., станом на 01.01.2010 р. становить 130405,53 грн.

Частиною 3 ст. 106 Закону № 1058 передбачено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до п.8.2. Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків або борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені, органи Пенсійного фонду України надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки. Вимога надсилається щомісяця протягом п'яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу.

Відповідно до облікових даних картки особового рахунку страхувальника ПП «Фабрика делікатесних сирів» станом на 01.01.2010 р. УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя сформовано вимогу про сплату недоїмки від 08.01.2010 р. № Ю-2776 на загальну суму боргу 463236,74 грн., яка складається із 332831,21 грн. (заборгованість позивача із страхових внесків, що склалася на 01.01.2009 р. та розстрочена за договором від 07.09.2009 р.)+ 130405,53 грн. (заборгованість позивача зі сплати страхових внесків, яка не ввійшла до договорів про розстрочку від 27.07.2009 р. та від 07.09.2009 р.).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя правомірно відобразило у оскаржуваній вимозі суму боргу ПП «Фабрика делікатесних сирів» в розмірі 463236,74 грн., а також зазначає наступне.

Відповідно до п. 7 Порядку проведення органами Пенсійного фонду України розстрочення сум штрафів та пені, накладених (нарахованих) у період з 1 січня 2007 року до 1 січня 2009 року, і сум штрафів та пені, які підлягають накладенню (нарахуванню) на суми заборгованості із сплати страхових внесків та фінансових санкцій, що виникли до 1 січня 2009 року (надалі за текстом Порядок), затвердженого постановою правління ПФУ від 21.05.2009 р. № 15-1, сума розстроченого боргу зі сплати штрафів та пені вилучається із картки особового рахунку платника датою укладення договору про розстрочення та обліковується у картці розстрочених сум.

З огляду на положення Порядку, заборгованість із накладених штрафів та пені в сумі 106514,33 грн. та розстрочених за договором від 27.07.2009 р., у картці особового рахунку платника страхових внесків не відображена, а тому і не ввійшла у оскаржувану вимогу.

Суд також зясував, що різниця у позивача та розрахунками у відповідача по сумі 130405,53 грн. виникла у звязку із тим, що у вересні 2009 р. позивачем була зроблена проплата в розмірі 639,47 грн., яка була врахована УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя при формуванні вимоги про сплату боргу. В той час, позивач вважає, що вказана проплата у вимогу не ввійшла, а тому він здійснює повторне віднімання вказаної суми.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя доведено, що при формуванні вимоги про сплату боргу від 08.01.2010 р. № Ю-2776 не було допущено порушень вимог чинного законодавства, виставлена до сплати сума боргу відповідає реальній заборгованості позивача станом на 08.01.2010 р., а тому підстави для визнання вимоги про сплати боргу від 08.01.2010 р. № Ю-2776 не чинною у суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Фабрика делікатесних сирів» до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання не чинною вимоги про сплату боргу, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова

Постанова складена у повному обсязі 12.02.2010 р.