Справа № 509/2081/15-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 509/2081/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Курочка В.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області на постанову Овідіопільського районного суду Одеської області від 27 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

12.05.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області в якому (з урахуванням уточнення позовних вимог 27.05.2015 року) просить визнати протиправним нарахування пенсії та врахувати при проведенні розрахунку пенсії інші види виплат, на які нараховані та з яких утриманні страхові внески та здійснити виплату пенсії з дня її призначення.

Постановою Овідіопільського районного суду Одеської області від 27.05.2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 04.06.2015 року управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області подано апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що постанова Овідіопільського районного суду Одеської області від 27.05.2015 року прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області та отримує пенсію як державний службовець відповідно до Закону України «Про державну службу».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що з таких виплат, як допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, а також з премій та надбавок позивачу нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вищезазначеною позицією суду першої інстанції на підставі наступного:

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що право на пенсію за віком мають жінки, які народилися з 01.04.1958 року по 30.09.1958 року після досягнення 57 років.

Відповідно до статті 37-1 вказаного Закону у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Стаття 33 Закону України «Про державну службу» визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, а тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував грошову винагороду, то зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні пенсії державного службовця.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 вказаного Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить висновку, що управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області безпідставно відмовило ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат, на які нараховані страхові внески.

Однак, при вирішенні справи по суті судом першої інстанції, поміж іншого, було визнано протиправним неврахування відповідачем до пенсії ОСОБА_2 винагороди за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Разом з тим, ч.3 ст. 11 КАС України визначено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 137 КАС України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач при зверненні до суду першої інстанції просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, на які нараховано страхові внески; зобов'язати відповідача здійснити призначення та виплату пенсії з 11.11.2014 року з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу та надбавки за спеціальне звання, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

Проте, у судове засідання суду першої інстанції позивачем подано додаткові письмові пояснення про уточнення позовних вимог (а.с. 52-54) та, як вбачається з журналу судового засідання від 27.05.2015 року (а.с. 60) суд першої інстанції заявлене клопотання задовольнив та ухвалив прийняти уточнені позовні вимоги.

Не зважаючи на зменшення позивачем своїх вимог суд першої інстанції все ж таки розглянув по суті та зодовольнив вимоги щодо визнання протиправним неврахування відповідачем до пенсії ОСОБА_2 винагороди за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу, тобто не врахував зміну позовних вимог позивача.

До того ж колегія суддів звертає увагу, що у наявній у матеріалах справи довідці про складові заробітної плати ОСОБА_2 (а.с.12) зазначено, що позивач не отримувала винагороду за вислугу років, лише надбавку за вислугу років у розмірі 25 %.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при повному встановленні фактичних обставин справи порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постановлене судове рішення на підставі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області задовольнити частково.

Постанову Овідіопільського районного суду Одеської області від 27 травня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням інших виплат

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу», починаючи з дня її призначення з урахуванням "інших виплат" зазначених у довідці Виконавчого комітету Брянківської міської ради Луганської області від 25.02.2015 року №46 про складові заробітної плати з урахуванням виплачених сум.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В.Бойко

Суддя: Т.М.Танасогло

Суддя: О.В. Яковлєв