Справа № 825/664/15-а
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/664/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
ПОСТАНОВА
Іменем України

07 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Горбань Н.І.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення грошової компенсації,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом з врахуванням уточнень до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення з в/ч НОМЕР_1 на його користь грошову компенсацію замість норми харчування № 1- загальновійськова, за період з 18.03.2014 по 30.11.2014 включно в сумі 4510,72 грн. та за період з грудня 2014 року по лютий 2015 року включно в сумі 1180,54 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість встановлених норм харчування №1-загальновійськова, за період з 18.03.2014 по 30.11.2014 включно у сумі 4334,52 грн. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість встановлених норм харчування №1-загальновійськова, з грудня 2014 року по лютий 2015 року включно у сумі 1180,54 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на її думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в позові. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необ`єктивність судового рішення, що є підставами для його скасування.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з`явились, фіксування звукозаписувальним засобом при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом від 18.03.2014 № 32 військового комісара ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації та призначений на посаду «старший офіцер відділення офіцерів запасу та кадрів Чернігівського ОМВК», що підтверджується витягом з наказу та посвідченням офіцера НОМЕР_3 (а.с. 5,6).

Відповідно до наказу ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2014 № 575 ОСОБА_1 зараховано на продовольче забезпечення при в/ч НОМЕР_1 .

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

В даному випадку апеляційна інстанція не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом «н» пункту 1 приміток до «норми N 1 - загальновійськова» норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 N426 за рахунок держави харчуванням забезпечуються, зокрема, громадяни, які призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, - з дня прибуття їх до військового комісаріату.

Відповідно до пункту 2.3. Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 N402, у Збройних Силах України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться Головним продовольчим управлінням, виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування, і доводиться ним до військ (сил) не частіше одного разу на квартал. Військовослужбовцям та іншим категоріям норми харчування видаються через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм.

Згідно з розпорядженням начальника центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України тилу Збройних Сил України від 07.06.2012 № 905 «Про прикріплення на продовольче забезпечення військовослужбовців військових частин (установ) Чернігівського гарнізону, які самостійно ведуть військове господарство» Чернігівський ОВК прикріплений на продовольче забезпечення з 01.09.2012 до в/ч НОМЕР_1 .

Наказом ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 575 від 10.12.2014 року з врахуванням змін, внесених наказом від 16.04.2015 року № 275, позивача було зараховано на продовольче забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування.

Водночас судом встановлено, що позивача з 18.03.2014 р. не було зараховано на продовольче забезпечення, у зв`язку з мобілізацією при ВЧ НОМЕР_1 , в результаті чого він не був забезпечений їжею шляхом надання послуг з харчування суб`єктами господарювання на підставі укладених договорів з Міністерством оборони України.

10.12.2014 року ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 видано наказ № 575 про виплату військовослужбовцям, призваним у зв`язку із мобілізацією, грошову компенсацію замість належних норм харчування у розмірі вартості набору продуктів за нормою №1 (загальновійськова) за період з 18.03.2014 року по 30.11.2014 року згідно затверджених відомостей.

Згідно Аудиторського звіту від 26.12.2014 № 234/31/82 про результати планового внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 10.07.2012 по 26.11.2014 та довідки про результати внутрішнього аудиту відповідності продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 за період з 30.07.2012 по 26.11.2014 вбачається, що внаслідок не доведення встановлених норм продовольчого забезпечення до військовослужбовців, які були призвані із мобілізацією, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 були допущені втрати доходів фізичними особами на загальну суму 2446343,18 грн., а тому визначено організувати відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 , які призвані на військову службу у зв`язку із оголошенням мобілізації, на загальну суму 2446343,18 грн. в термін до 26.01.2015 року.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не надано доказів направлення до ВЧ НОМЕР_1 наказів щодо виплати грошової компенсації за встановлені норми продовольчих пайків особовому складу, призваному на військову службу у зв`язку із мобілізацією, та акту взаємозвірки вартості компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців, призваних на військову службу по мобілізації Чернігівського ОВК.

З огляду на викладене, є обґрунтованими посилання ВЧ НОМЕР_1 на те, що в березні 2014 року лютому 2015 року витяги з наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 чи будь-які інші документи про зарахування позивача до списків особового складу частини та постановку на продовольче забезпечення або про виплату йому грошової компенсації замість встановленої норми харчування №1 загальновійськова, до ВЧ НОМЕР_1 не надходили.

Також, за наведених обставин є обґрунтованими посилання ВЧ НОМЕР_1 на те, що наказ т.в.о. військового комісара Чернігівського ОВК від 10.12.2014 р. №575 надійшов лише 03.03.2015 р., однак у березні 2015 року ВЧ НОМЕР_1 згідно положень Бюджетного кодексу України не мала права зареєструвати в органах Державної казначейської служби України зобов`язання 2014 року.

Колегія суддів зазначає, що за відсутності наказів військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 про виплату грошової компенсації ВЧ НОМЕР_1 не мала підстав проводити її розрахунок і визначати потребу в коштах (заявку) на відповідний місяць, у зв`язку з чим обсяг кошторисних призначень на вказані цілі не збільшувався і бюджетні асигнування на здійснення таких видатків до ВЧ НОМЕР_1 не надходили.

Таким чином, ВЧ НОМЕР_1 не була зобов`язана та не мала можливості вчиняти дії щодо забезпечення позивача триразовим харчуванням або виплати грошової компенсації замість установленої норми харчування, а тому вимоги до ВЧ НОМЕР_1 щодо стягнення коштів задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В зв`язку з цим виникає необхідність у задоволенні апеляційної скарги та відповідно скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 158, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 року - скасувати.

Постановити нову постанову, якою в позові ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Н.І.Горбань

Судді: Г.В. Земляна

Є.О.Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 09.07.2015 року.

Головуючий суддя Горбань Н.І.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.