Справа № 263/2779/15-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Артеменко Л.І
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року справа №263/2779/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів Шишова О.О., Чебанова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 червня 2015 року у справі № 263/2779/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання рішення про відмову в призначенні пенсії незаконним, зобов'язання призначити пенсію, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про зобов'язання відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за її заявою від 01 липня 2014 року та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог послалась на те, що відповідач безпідставно, за наявності всіх необхідних документів для прийняття рішення про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, за її заявою від 01 липня 2014 року не приймає рішення про призначення їй пенсії, однак і не відмовляє в її призначенні. Під час судового розгляду після повідомлення представником відповідача про прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії доповнила позовні вимоги і просила також визнати рішення про відмову в призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 № 63 від 23.04.2015. В обґрунтування заявлених вимог послалась на те, що відповідачем безпідставно не включені до пільгового стажу періоди її роботи в ЗАТ «Донбасмеханомонтаж» з 03.11.1992 по 30.11.1992 на посаді розподілювача та з 01.12.1992 по 03.10.1994 на посаді майстра по зварці; невірно облікований її пільговий стаж; не враховано, що вона досягла 55 років і тому має право на пенсію за віком і без пільгового стажу.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою місцевого суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведені практично ті ж самі доводи, які викладені у позовній заяві.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач має загальний трудовий стаж 33 роки 4 місяці 19 днів.

Згідно записів в трудовій книжці позивач, серед іншого, працювала:

З 13.07.1977 по 09.03.1979 машиністом крану транспортного цеху Жданівського заводу металоконструкцій;

З 26.03.1979 по 30.06.1979 - машиністом крану металургійного виробництва складу злитків в мартенівському цеху Металургійного заводу «АЗОВСТАЛЬ» (список № 2);

З 01.07.1979 по 04.05.1981 - машиністом металургійного виробництва шихтового двору того ж цеху (список №2);

З 05.05.1981 по 17.11.1982 - машиністом крану металургійного виробництва (список № 1);

З 14.07.1983 по 31.05.84 кранівником електромостового крану Жданівське пусконалагоджувальне управління № 219;

З 01.06.1984 по 01.07.1985 газорізальником там же (список № 2);

З 01.07.1985 по 07.01.1987 - машиністом електромостового крану;

З 13.01.1987 по 12.12.1989 - машиністом електрокозлового крану Жданівського СУ «Металургмонтаж» № 206 треста «Донбасметалургмонтаж»;

З 14.12.1989 по 31.10.1992 - майстром виробничого навчання групи машиністів мостового крану ПТУ №13 м. Маріуполя;

З 03.11.1992 по 03.10.1994 майстром по зварці Пусконалагоджувального управління № 210 треста «Донбасметалургмонтаж».

01 липня 2014 року позивач звернулась до Управління з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2. Рішенням відповідача від 01.10.2014 № 160 продовжено термін дії призначення пенсії до надходження рішення комісії при Головному Управлінні ПФУ в Донецькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років; рішенням відповідача від 23 квітня 2015 року № 63 в призначенні пенсії відмовлено у зв'язку з відсутністю пільгового стажу, що дає право на даний вид пенсії. З рішення вбачається, що відповідачем не зараховані до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, періоди роботи з 03.11.1992 по 03.10.1994 у зв'язку з тим, що професії розподілювача та майстра по зварці відсутні у переліку посад, робіт, які дають право на пільгову пенсію відповідно до постанов КМУ № 10 від 26.01.1991 та № 162 від 11.03.1994 відповідно.

Конституційне право позивача на соціальний захист щодо вирішення питань про право на пенсію з урахуванням пільгового стажу, яке передбачене ст.46 Конституції України та базується на конституційних принципах, що встановлені ст.ст.1,3, 6 ч.2, 8, 19 ч.2, 22, 23, 24 ч.1 Конституції України, не може бути скасовано або звужене, і правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права.

Згідно пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), який набрав чинності з 01 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII).

Згідно п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Пунктом 10 Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно Порядку уточнююча довідка є необхідною, якщо відсутні відповідні відомості про роботу в трудовій книжці або сама трудова книжка.

Відповідачем враховані до пільгового стажу роботи періоди роботи з 26.03.1979 по 30.06.1979, з 01.07.1979 по 04.05.1981, з 05.05.1981 по 17.11.82, з 01.06.1984 по 01.07.1985. Пільговий стаж складає 4 роки 8 місяців 22 дні.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд послався на наступне.

За довідкою, уточнюючою особливий характер праці, виданою за № 316 від 22.06.2011 (а.с.62), копією наказу по підприємству № 136 від 05.09.1994, додатком до нього (а.с.84,85) професія майстра по зварці не віднесена до такої, що дає право на пільгове забезпечення.

До списків № 1 та № 2, затверджених постановами КМУ № 10 від 26.01.91 та № 162 від 11.03.94, дійсно не внесена професія майстра по зварці за період роботи позивача з 03.11.1992 по 3.10.1994.

Позивачем не оспорюється з інших підстав рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, виходячи з наявного у позивача пільгового стажу за списком № 2 у виді 4 років 8 місяців 22 днів, що є меншим, ніж 1/2 від 10 років пільгового стажу за Списком №2, суд першої інстанції дійшов висновку, що вона не має права на отримання пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку (58 років для позивача, ст. 26 Закону № 1058-IV на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи відповідно до п. «б» ч. 1 статті 13 Закону № 1788-ХІІ, п.2 розділу ХV Закону № 1058-IV.

Отже, місцевий суд прийшов до висновку, що оскаржуване рішення відповідачем прийняте в межах повноважень, у відповідності з вимогами чинного законодавства, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Проте, з такими висновками не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Так, згідно запису в трудовій книжці позивачки, 03.11.1992 вона була прийнята в Пуско-налагоджувальне управління № 219 Тресту «Донбасмметалургмонтаж» майстром по зварці, звільнившись 03.10.1994 за власним бажанням (а.с.32). Стаж роботи в цій професії складає 1 рік 11 місяців 1 день.

Саме цей період відповідач не врахував до пільгового стажу, передбаченого Списком №2, пославшись на відсутність в ньому цієї професії.

В той же час, згідно розділу ХХVІІ код 2290100б-23419 майстри будівельних і монтажних робіт передбачені в Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162.

Колегія суддів переконана в тому, що зварка відноситься до будівельних і монтажних робіт. Про це свідчить і та обставина, що підприємством, на якому працювала позивачка, було проведено атестацію робочих місць (а.с.85,86), де передбачено і посаду майстра. Пільговий характер праці Кохович Н.Є. підтверджується і архівними документами ЗАТ «БМФ «Донбасмеханомонтаж» (правонаступника Пуско-налагоджувального управління № 219 Тресту «Донбасмметалургмонтаж»), що зберігаються в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Бізнес архів». Цією архівною установою позивачці було видано довідку вих. № 316 від 22 червня 2011 року, уточнюючу особливий характер праці. Більш того, як електрозварники, так і газозварники також передбачені в Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162 (розділ ХХХІІІ «Загальні професії»). А головне, що на підприємстві позивача було проведено атестацію робочих місць, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Те саме стосується і відомостей в довідці архівної установи вих. № 316 від 22 червня 2011 року, уточнюючої особливий характер праці, згідно яких Кохович Н.Є. з 03.11.1992 по 30.11.1992 працювала в Пуско-налагоджувальному управлінні № 219 Тресту «Донбасмметалургмонтаж» розподільником робіт на зварювальній ділянці (а.с.63). Професія виконавця робіт також передбачена Списком №2 (розділ ХХVІІ код 2290000б-24441), а проведеною на підприємстві позивача атестацією підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за цією професією.

З врахуванням стажу роботи Кохович Н.Є. в Пуско-налагоджувальному управлінні № 219 Тресту «Донбасмметалургмонтаж» (1 рік 11 місяців 1 день), її загальний пільговий стаж за Списком №2 складає 6 років 7 місяців 23 дні.

Оскільки Кохович Н.Є. народилась 10 липня 1959 року, відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV (який прийнятий пізніше за Закон № 1788-ХІІ і тому повинен застосовуватись до спірних правовідносин саме він) вона має право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 58 років. Однак, враховуючи наявність у неї половину стажу, передбаченого пунктом «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ, вона має право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи, тобто, має право на призначення пенсії після досягнення 55 років.

Відтак, рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку № 63 від 23 квітня 2015 року (а.с.68) підлягає скасуванню, а позовні вимоги Кохович Н.Є. про зобов'язання відповідача призначити їй пенсію підлягають задоволенню. Оскільки позивачка досягла 55-річного віку 10.07.2014 року, призначення пенсії їй має відбутись з наступного дня, тобто, з 11.07.2014 року.

Тобто, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції не обґрунтованими, постанова місцевого суду ухвалена без додержанням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга в цій частині - задоволенню.

В той же час, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, завданої тривалим не вирішенням її заяви про призначення пенсії, відмовою в призначення пенсії задоволенню не підлягають, оскільки неприйняття рішення до квітня 2015 року було обумовлено неможливістю проведення засідання Комісії при Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, через проведення антитерористичної операції на території м. Донецька і Донецької області. Після отримання результатів розгляду заяви Кохович Н.Є. цією комісією (рішення від 3 квітня 2015 року № 6/206) відповідачем 23 квітня 2015 року було прийняте рішення № 63 про відмову в призначенні пенсії. Задоволення ж апеляційним судом основної позовної вимоги про призначення пенсії є достатнім засобом відновлення порушених прав.

Тобто, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень статті 94 КАС України понесені позивачкою судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 73,08 грн. (а.с.1) та апеляційної скарги в розмірі 39,01 грн. (а.с.110) підлягають їй відшкодуванню в загальній сумі 112,09 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, п.4 ч.1 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 червня 2015 року у справі № 263/2779/15-а - скасувати частково.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання рішення про відмову в призначенні пенсії незаконним, зобов'язання призначити пенсію, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Рішення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області № 63 від 23 квітня 2015 року про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії - скасувати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області призначити ОСОБА_2 пенсію із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 11.07.2014 року.

В іншій частині постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 червня 2015 року у справі № 263/2779/15-а, зокрема, щодо відмови у відшкодуванні моральної шкоди - залишити без змін.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платників податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 112 (сто дванадцять) гривень 09 коп.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов