Справа № 2а-292/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія статобліку 2.11.1
ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 серпня 2009 року об 11 год. 09 хв. Справа № 2а-292/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Світлицькій О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Вільнянськ

до: Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції, м Вільнянськ

про визнання нечинними рішень та наказів, встановлення відсутності компетенції

та визнання неправомірними дій, а також визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, НОМЕР_1 від 15.07.1997 р.;

ОСОБА_2, довіреність від 12.06.2007 р.

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 320/10 від 27.01.2009 р.;

ОСОБА_4, довіреність № 3164/10 від 11.08.2009 р.

ВСТАНОВИВ:

Субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції, в якому позивач просить визнати нечинними рішення про проведення планової виїзної документальної перевірки, наказ відповідача № 269 від 07.08.2008 р. та № 303 від 05.09.2008 р., рішення відповідача від 27.08.2008 р.; встановити відсутність компетенції у відповідача на проведення конкретних перевірок позивача, як субєкта підприємництва; визнати нечинними висновки викладені в акті № 468/17/НОМЕР_2 від 17.09.2008 р., акті перевірки від 27.08.2008 р., довідці обстеження місць здійснення підприємницької діяльності з питань належного оформлення найманих працівників від 27.08.2008 р.; визнати неправомірними дії відповідача по обстеженню місця здійснення підприємницької діяльності проведені 27.08.2008 р.; визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення № /0 від 26.09.2008 р., № /0 від 26.09.2008 р., № /0 від 26.09.2008 р.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач в порушення приписів Порядку координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноважених здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів та Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, безпідставно включив підприємця до плану-графіку проведення перевірок. Зазначає, що відповідач без встановлених на те підстав та в порушення вимог законодавства безпідставно збільшив термін проведення перевірки на 4 робочі дні. Також позивач вважає, що позапланова перевірка проведена в нього відповідачем у відсутність належної компетенції останнього, оскільки жодної обставини, визначеної п.п . 1-9 ч. 6 та 7 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу»у податкової інспекції не було. Зазначає, що проведена відповідачем перевірка понад строки, встановлені Законом України «Про державну податкову службу в Україні»вказує на те, що частина перевірки та акт за її результатами складено поза межами закону, тобто у відсутність належної компетенції. Щодо незаконності податкового повідомлення-рішення № /0 від 26.09.2008 р. зазначає, що автомобіль «Volkswagen T5 Kasten»позивач придбав за контрактом купівлі-продажу № 719007 і включив його до основних фондів та ввів в експлуатацію. Посилається на те, що вказаний автомобіль він використовував у власній підприємницькій діяльності, шляхом здійснення самостійної доставки потрібного товару у магазин. З цих же підстав позивач вважає необґрунтованими висновки податкової інспекції про заниження суми ПДВ, шляхом безпідставного включення до складу податкового кредиту сум за придбання бензину А-95 та донараховані суми податку у податковому повідомленні-рішенні № /0. Також позивач вважає неправомірним податкове повідомлення-рішення № /0 про визначення йому податкового зобовязання в сумі 4576 грн. збору а розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства і застосування 2388 грн. штрафних санкцій. При цьому позивач вважає наведені в акті перевірки в таблиці № 11 відомості безпідставними, оскільки вони, на думку позивача, нічим не підтверджені, а посадові особи відповідача, що проводили перевірку ці факти не перевіряли, а сам перевірка фактично ніким не проводилась, первинні документи ніким не витребувались та не досліджувались. З приводу проведеної перевірки з питання належного оформлення найманих працівників позивач зазначає, що жодною із норм чинного законодавства не передбачено право позивача на проведення перевірки чи здійснення контролю з цього питання. Вважає, що провівши вказану перевірку відповідач перевищив надані йому повноваження, а відомості, відображені в Довідці не відповідають дійсності і не підкріплені ніякими доказами. На підставі вищевикладеного просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги з підстав, зазначених у позові, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач позов не визнав. У письмових запереченнях від 03.02.2009 р. (вих. №446/10/10-022) посилається на те, що Вільнянською МДПІ було проведено планову виїзну та позапланову перевірки діяльності СПД ОСОБА_1 у відповідності до норм чинного законодавства, під час яких були встановлені, належним чином зафіксовані та викладені в актах порушення. Просить у задоволенні позову відмовити повністю у звязку із необґрунтованістю вимог.

Представники відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечили та вважають його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

На підставі направлення від 22.08.2008 р. №№ 269, 269/1 та відповідно до плану-графіка в термін з 22.08.2008 р. по 12.09.2008 р. співробітниками Вільнянської МДПІ проводилась планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 р. по 31.03.2008 р., за результатами якої складено акт від 17.09.2008 р. № 468/17/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено порушення: ст. 19 Декрету КМУ «Про прибутковий податок з громадян»від 26.12.2002 р. № 13-92, та ст.. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003 р. № 889-ІV в частині неналежного ведення книги обліку доходів та витрат підприємця; ст. 13 Декрету КМУ «Про прибутковий податок з громадян»від 26.12.2002 р. № 13-92 щодо правильності визначення чистого доходу, в результаті чого підприємцем в 2007 р. занижено суму податку з доходів фізичних осіб в розмірі 5374,65 грн.; статті 9 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів»від 22.12.1994 р. № 320/94-ВР, підприємцем до довідки за формою 1-ДФ не включались відомості про суми виплаченого доходу СПД фізичним особам; п.п. 7.2.8 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР в частині неналежного ведення реєстрів отриманих та виданих податкових накладних платником розділ ІІ «видані податкові накладні»підприємцем не заповнювалися; п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» що призвело до завищення суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет в розмірі 4,00 грн. за січень 2007 р., заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет в розмірі 2393,00 грн. в т.ч. по періодах - лютий 2007 р. в сумі 2,00грн., березень 2007 р. в сумі 22,00 грн., квітень 2007 р. в сумі 41,00 грн., травень 2007 р. в сумі 111,00 грн., червень 2007 р. в сумі 277,00 грн., липень 2007 р. в сумі 402,00 грн., серпень 2007 р. в сумі 171,00 грн., вересень 2007 р. в сумі 131,00 грн., жовтень 2007 р. в сумі 256,00 грн., листопад 2007 р. в сумі 319,00 грн., грудень 2007 р. в сумі 119,00 грн., січень 2008 р в сумі 251,00 грн., лютий 2008 р. в сумі 291,00 грн.; завищення залишку відємного значення ПДВ заявленого до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 2197,00 грн., в т.ч. за березень 2008 р. в сумі 2197,00 грн.; ст.. 2 Закону України «Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства»від 09.04.1999 р. № 587-ХІV, що призвело до заниження податкового зобовязання з вказаного платежу в 2007 р. на 3693,00 грн., в І кварталі 2008 р. на 883,00 грн., в т.ч. по періодах січень 2007 р. 195,00 грн.; лютий 2007 р. 217,00 грн., березень 2007 р 347,00 грн., квітень 2007 р. 384,00 грн., травень 2007 р. 365,00 грн., червень 2007 р. 338,00 грн., липень 2007 р. 309,00 грн., серпень 2007 р. 364,00грн., вересень 2007 р. 240,00 грн., жовтень 2007 р. 217,00 грн., листопад 2007 р. 188,00 грн., грудень 2007 р. 530,00 грн., січень 2008 р. 299,00 грн., лютий 2008 р. 281,00 грн., березень 2008 р. 303,00 грн.; п. п. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»№ 889 від 22.05.2003 р. щодо сплати (перерахування) до бюджету у встановлені строки податку з доходів фізичних осіб, в результаті чого станом на 01.04.2008 р. заборгованість по податку з доходів фізичних осіб склала 12,57 грн.

26.09.2008р. на підставі акта перевірки № 468/17/НОМЕР_2 від 17.09.2008 р. Вільнянською МДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення: № /0, яким позивачу нараховано податкове зобовязання з податку з доходів фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності в сумі 5374,65 грн.; № /0, яким позивачу донараховано 6864,00 грн. збору за розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, зокрема 4576,00 грн. за основним платежем та 2288,00 грн. штрафними (фінансовими) санкціями; № /0 про донарахування 3585,50 грн. податку на додану вартість, в тому числі 2389,00 грн. за основним платежем та 1196,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Крім того, 27.08.2008 р. на підставі направлення № 281 від 16.08.2008 р. співробітниками Вільнянської МДПІ проведено перевірку господарської одиниці магазину «Олімп», розташованого у м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 15, субєкта господарської діяльності ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 27.08.2009 р. та довідку обстеження місць здійснення підприємницької діяльності з питання належного оформлення найманих працівників. В акті перевірки зафіксовано порушення п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Не погоджуючись із рішенням про проведення планової виїзної документальної перевірки, наказом відповідача № 269 від 07.08.2008 р. та № 303 від 05.09.2008 р., рішенням відповідача від 27.08.2008 р., висновками, викладеними в акті № 468/17/НОМЕР_2 від 17.09.2008 р., акті перевірки від 27.08.2008 р., довідці обстеження місць здійснення підприємницької діяльності з питань належного оформлення найманих працівників від 27.08.2008 р., а також податковими повідомленнями-рішеннями № /0 від 26.09.2008 р., № /0 від 26.09.2008 р., № /0 від 26.09.2008 р., ПП ОСОБА_1 звернувся до суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

Щодо оскарження правомірності проведення планової виїзної та позапланової перевірок суб`єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктром владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актівіндивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Під рішеням субєкта владних повноважень слід розуміти нормативно-правові акти та правові акти індивідуальної дії. Правові акти індивідуальної дії встановлюють конкретні приписи, зверненні до певного субєкта (фізичної чи юридичної особи) застосовуються одноразово й після реалізації вичерпуються свою дію.

В позовній заяві позивач просить суд скасувати акти перевірок та довідку обстеження. Проте вказані документи не є актами індивідуальної дії, оскільки вони фіксують факти виявлених порушень не визначаючи будь-яких обовязків позивача у звязку із цим.

З огляду на це вимоги про скасування актів перевірок № 462/17/НОМЕР_2 від 17.09.2008 р. та від 27.08.2008 р., а також довідки обстеження місць здійснення підприємницької діяльності з питань належного оформлення найманих працівників від 27.08.2008 р. задоволенню не підлягають.

Відсутні також підстави для визнання нечинними рішень про проведення планової та позапланової виїзної перевірки СПД - фізичної особи - ОСОБА_1, оскільки перевірки проведені згідно вимог Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1991 року № 509 (із змінами та доповненнями) ( далі по тексту Закон № 509).

Відповідно до Закону України від 04.12.1990 р. № 509-ХІІ основним завданням та функцією органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій їм надані права, що наведені в ст.11 Закону № 509, зокрема здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, , а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Згідно ч. 1, 2 ст. 11-1 Закону № 509 плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка. Планова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного разу на календарний рік.

Відповідно до плану - графіку проведення документальних перевірок суб'єктів підприємницької діяльності на серпень 2008 року було заплановано перевірку СПД-фізичної особи ОСОБА_1 (копія у матеріалах справи).

Посилання позивача на неправомірність включення його до плану-графіку проведення документальних перевірок суб'єктів підприємницької діяльності на серпень 2008 року суд до уваги не приймає, оскільки порядок складання та затвердження графіку проведення планових перевірок відноситься до виключної компетенції податкового органу та здійснюється останнім на підставі вимог чинного законодавства.

Згідно до ч. 4 ст. 11-1 Закону № 509 право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

На виконання вказаної норми ОСОБА_5С направлено повідомлення про проведення планової перевірки № 17/17-1707/14 ( зареєстроване в журналі повідомлень про проведення документальних перевірок за вказаним номером) та необхідність надання документів на перевірку, яке отримано особисто підприємцем 08.08.2008 року. Вільнянська МДПІ приступила до проведення перевірки - 22.08.2008 року згідно направлення на перевірку від 22.08.2008 року № 269 про проведення планової перевірки з 22.08.2008 року по 05.09.2008 року.

Положеннями ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»встановлено, що тривалість планової виїзної перевірки не повинна перевищувати 20 робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів. Продовження термінів проведення планової виїзної перевірки можливе на термін не більш як 10 робочих днів, а стосовно суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів.

Тобто, продовживши термін планової документальної перевірки наказом від 05.09.2008 року № 303 Вільнянська МДПІ використала своє право надане їй згідно законодавства.

Порушення термінів проведення перевірок судом не встановлено, доводи позивача в цій частині спростовуються матеріалами справи.

Що стосується проведення позапланової перевірки СПД- фізичної особи ОСОБА_1 згідно наказу МДПІ від 07.08.2008 року № 263 то слід враховувати, що вказана перевірка була проведена згідно ч. 7 ст. 11-1 Закону № 509, який передбачає, що позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Слід зазначити, що проведення позапланової виїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів (обовязкових платежів) з підстав, викладених у статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», здійснюється за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом, а рішення суду як виключну підставу для проведення такої перевірки необхідно розглядати лише у випадках виникнення обставин, які прямо не зазначені у даній статті цього Закону.

Не знайшли свого підтвердження посилання позивача на порушення Вільнянською МДПІ вимог Порядку координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноважених здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів та Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків. Той факт, що інші контролюючі органи (управління Пенсійного фонду, управління праці та соціального захисту населення) приступили до проведення перевірок на декілька днів чи тиждень пізніше, не може ставитися в провину податковому органу, оскільки в його обовязок входить лише інформування контролюючих органів про проведення планової виїзної перевірки субєкта підприємницької діяльності, що останнім було виконано в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд вважає, що Вільнянською МДПІ було проведено планову виїзну та позапланову перевірки діяльності СПД ОСОБА_1 у відповідності до норм чинного законодавства, тобто у терміни, спосіб та у відповідності із визначеної компетенцією субєкта владних повноважень, порушень прав та свобод позивача при їх здійсненні, судом не встановлено.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про визнання нечинними рішення про проведення планової виїзної перевірки, наказу № 269 від 07.08.2008 р., рішення про проведення перевірки місця здійснення підприємницької діяльності з питань належного оформлення найманих працівників, наказ № 303 від 05.098.2008 р.; встановлення відсутності компетенції у відповідача на проведення перевірок слід відмовити.

Щодо оскарження податкового повідомлення № /0 від 26.09.2008 року

Проведеною перевіркою встановлено, що підприємцем до складу валових витрат за 9 місяців 2007 року включені витрати не пов'язані з одержанням доходу, а саме: витрати на закупку бензину (А-95) на загальну суму 6242,36 грн.; страхова премія в сумі 587,64 грн. за обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» (поліс № ВВ/1823432 від 30.06.2007 р. ЗАТ УСК «Княжа»); амортизаційні нарахування в сумі 38817,00 грн.

При цьому будь-які документи - подорожні листи, та ін., які б підтверджували використання автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», в оподатковуваних операціях відсутні, на перевірку не надані. Бухгалтерський облік валових витрат та основних фондів підприємцем не вівся.

Суд погоджується із висновком податкової інспекції враховуючи наступне.

Порядок оподаткування доходів з фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю регулюється Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.92р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян»(розділ IV) (далі Декрет), положення якого продовжують діяти і після набрання з 01.01.2004 р. чинності Законом України від 22.05.2003 р. № 889 «Про податок з доходів фізичних осіб»(далі - закон) з врахуванням положень пункту 9.12. статті 9 цього Закону.

Статтею 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»від 26.12.1992 р. № 13-92 визначено, що оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу.

Відповідно до ч. 3 ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»від 26.12.1992 р. № 13-92 до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Згідно ч.4 п.п.5.3.9 п.п.5.3 статті 5 Закону України від 28.12.94 р. №334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств»не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до роз'яснень ДПА України (лист від 11.05.2005 року №4000/6/17-3116) документально підтвердженими витратами вважаються саме оплачені витрати поточного звітного періоду, а також попередніх періодів, якщо вони стосуються доходу, отриманого протягом звітного періоду та підтверджені відповідними документами.

Більш детальний порядок віднесення фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності сум до валових витрат визначає Інструкція про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затверджена наказом Державної податкової інспекції від 21.04.1993 р. № 12 із змінами та доповненнями, внесеними наказом від 18.05.1993 р. № 17, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.06.1993 р. за № 64.

Відповідно до додатку 7 вищевказаної Інструкції фізична особа - платник податку не є юридичною особою і платником податку на прибуток, не має обов'язку вести бухгалтерській облік, тому формує витрати за переліком статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»№ 334/94-ВР- «Валові витрати»і відповідно до статті 8 «Амортизація» вказаного Закону з деякими особливостями.

Положення статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»(«Валові витрати») застосовуються в частині підтвердження первинними документами витрачених сум згідно із операціями (які відповідають переліку статті 5), за результатами або за участю яких у податковому періоді (у звітному кварталі) безпосередньо отриманий дохід.

В даному випадку Позивачем не здійснювалось формування понесених витрат за переліком статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»№334/94-ВР-«Валові витрати»і відповідно до статті 8 «Амортизація»вказаного Закону в частині підтвердження первинними документами витрачених сум згідно із операціями (які відповідають переліку статті 5), за результатами або за участю яких у податковому періоді (у звітному кварталі) безпосередньо отриманий дохід.

Тобто в ході перевірки не було надано документів, які б підтверджували використання автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», в оподатковуваних операціях у СПД - фізичної особи ОСОБА_1 Враховуючи відсутність документального підтвердження використання автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», в оподатковуваних операціях позивача мова про нарахування амортизаційних відрахувань йти не може.

До податкової декларації за звітний податковий період, включаються тільки прямі валові витрати і суми амортизаційних відрахувань, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді валового доходу в будь-якій формі від визначеного виду діяльності та підтверджені документально.

Будь-які інші суми витрат фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності до моменту одержання доходу від результату такої діяльності є його власним ризиком відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємництво».

Щодо оскарження податкового повідомлення - рішення № /0 від 26.09.2008 р.

Перевіркою встановлено, що в порушення п.п.7.3.1 п.7.3. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами і доповненнями) в частині «датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів вважається дата, яка припадає на податковий період протягом якого відбувається будь - яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця на банківський рахунок платника податку як оплата товарів..., а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування... або дата відвантаження товарів...» підприємцем, занижені обсяги поставки (продажу товарів ).

Заниження бази оподаткування є порушенням вимог статті 4 п.4.1 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.97 №168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) та призвело до заниження податкового зобов'язання по ПДВ за лютий 2007 року - лютий 2008 року в сумі 267грн.( ст.12-13 акту перевірки)

Крім того перевірка встановила, що підприємцем до складу податкового кредиту включено вартість придбаних товарів а саме: бензину А-95 - травень 2007 р. в сумі 539,82 грн. в т.ч. сума ПДВ - 89,97 грн.; червень 2007 р. в сумі 1702,56 грн. в т.ч. сума ПДВ -283,76 грн.; липень 2007 р. в сумі 2231,36 грн. в т.ч. сума ПДВ -371,89 грн.; серпень 2007 р. в сумі 1024,56 грн. в т.ч. сума ПДВ -170,76 грн.; вересень 2007 р. в сумі 786,00 грн. в т.ч. сума ПДВ - 131,00 грн.; жовтень 2007 р. в сумі 1535,41 грн. в т.ч. сума ПДВ - 255,90 грн.; листопад 2007 р. в сумі 1915,48 грн. в т.ч. сума ПДВ - 319,25 грн.; грудень 2007 р. в сумі 714,00 грн. в т.ч. сума ПДВ - 118,98 грн.; січень 2008 р. в сумі 1506,41грн. в т.ч. сума ПДВ - 251,07 грн.; лютий 2008 р. в сумі 838,96 грн. в т.ч. сума ПДВ - 139,83 грн.

Будь-які документи ( подорожні листи тощо), які б підтверджували використання їх в оподатковуваних операціях пов'язаних з господарською діяльністю відсутні. За перевіряємий період підприємець здійснював роздрібну торгівлю алкогольними, тютюновими та іншими товарами в магазині «Олімп». Бухгалтерський облік основних фондів підприємцем не вівся.

Відповідно до п. п 7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: «придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Однак таких підтверджуючих документів на момент перевірки надано не було.

Таким чином в порушення пп. 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту, приватним підприємцем завищено суму дозволеного податкового кредиту.

Тобто у зв'язку із необґрунтованим включенням до складу податкового кредиту вартості бензину - занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет в розмірі 2133 грн.

Також перевіркою виявлено, що підприємцем у січні 2007 та червні 2007 року завищено податкові зобов'язання до сплати у бюджет на 11 грн.

Таким чином сума податкового зобов'язання за основним платежем склала: 2133 грн.+267 грн. - 11 грн. = 2389 грн. Сума штрафної санкції склала 1196,50грн.( 50% від суми заниженого податкового зобов'язання).

Висновки податкового органу в цій частині також є законними та обґрунтованими, а доводи позивача спростовуються вищевикладеним.

Щодо оскарження податкового повідомлення - рішення № /0 від 26.09.2008 р.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства»від 09.04.1999 р. № 587-ХІV об'єктом оподаткування є виручка, одержувана від реалізації у оптово-роздрібній торговельній мережі алкогольних напоїв та пива. У ході перевірки Вільнянською МДПІ виявлено, що згідно денних звітів (журнали РРО) про обсяг проданих товарів склав у 2007 році - 686249 грн., а у І кварталі 2008 р. -173273 грн. Відповідно до звітів, які подавались до МДПІ платником задекларовано обсяг виручки від реалізації алкогольних напоїв у 2007 р. 316 868 грн., у І кварталі 2008 р. 85010,00 грн.

Статтею 3 Закону України «Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства»передбачено, що ставка збору становить один відсоток від обєкта оподаткування, визначеного статтею 2 цього Закону.

Перевіркою правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за перевіряємий період встановлено заниження обсягу реалізації алкогольних напоїв та пива, що призвело до заниження податкового зобовязання зі збору на загальну суму 4576,00 грн., в т.ч. в 2007 р. на 3693,00 грн., в І кварталі 2008 р. на 883,00 грн. що є порушенням ст. 2 Закону України «Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства».

Таким чином, за результатами перевірки позивачу правомірно було визначено податкове зобовязання в сумі 4576,00 грн. та застосовано штрафну санкцію за заниження податкових зобовязань до сплати у бюджет в сумі 2288,00 грн. (50 % від суми зобовязання).

Позивачем не надано будь-яких доказів, які б належним чином спростували висновки податкового органу, викладені в акті перевірки.

Судом не прийнято до уваги наданий позивачем в судовому засіданні висновок незалежного аудитора від 17.08.2009 р. (вих. № 96), як належний та допустимий доказ по справі, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про аудиторську діяльність»аудит це перевірка даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності суб'єкта господарювання з метою висловлення незалежної думки аудитора про її достовірність в усіх суттєвих аспектах та відповідність вимогам законів України, положень (стандартів) бухгалтерського обліку або інших правил (внутрішніх положень суб'єктів господарювання) згідно із вимогами користувачів.

Враховуючи вищевикладене, аудиторський висновок не може підтверджувати або спростовувати дані перевірки, оскільки він містить лише думку незалежного аудитора щодо правомірності відображення даних обліку субєкта підприємницької діяльності та не має для суду заздалегідь встановленої сили.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що Вільнянською МДПІ правомірно та на законних підставах проведені планова виїзна та позапланова перевірки, а також правомірно прийняті податкові повідомлення-рішення № /0 від 26.09.2008 р., № /0 від 26.09.2008 р., № /0 від 26.09.2008 р., тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Вільнянської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинними рішень та наказів, встановлення відсутності компетенції та визнання неправомірними дій, а також визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова