Справа № 728/1186/15-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 728/1186/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Приліпко В.М. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є. І., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з включенням до заробітку для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії відповідно з моменту її призначення із розрахунку 60 відсотків, включивши до заробітку для обчислення пенсії суму матеріальної допомоги на оздоровлення 4229 грн., матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань 8036,82 грн. та суму індексації 9490,98 грн.

Постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 09.06.2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Справа розглянута відповідно до вимог ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 01.04.2015 року перебуває на обліку в УПФ України в Бахмацькому районі Чернігівської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків суми його заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» відповідачем до складу заробітної плати не включено матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію, оскільки як вважає відповідач, в законодавстві не передбачено врахування індексації заробітної плати та матеріальної допомоги до заробітної плати державного службовця для обчислення пенсії.

На звернення ОСОБА_2 до відповідача про проведення належного перерахунку його пенсії, УПФ України в Бахмацькому районі листом від 03.04.2015 року відмовлено у такому перерахунку.

Колегія суддів встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати повинні бути враховані відповідачем при обчисленні пенсії позивачки, оскільки на них нараховувались та сплачувались страхові внески.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі зазначає, що матеріальна допомога (на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань тощо) є одноразовою виплатою і не зазначена в переліку складових заробітної плати, передбачених ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», а тому вона не включається до заробітку, що враховується при призначенні пенсії державним службовцям.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною другою ст.37-1 вказаного Закону визначено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За змістом ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених законодавчих норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, від 03 червня 2014 року у справі № 21-134а14.

Згідно положень ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги до Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано достатньо доказів правомірності відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до Закону України «Про державну службу» з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

Доводи апелянта спростовуються вищевикладеними посиланнями, матеріалами справи та не відповідають положенням чинного законодавства.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 09.06.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.