Справа № 2а-9447/11
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2015 р. м. Київ К/800/3948/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Виконавчого комітету Харківської міської ради на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Харківської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Харківської міської ради (надалі - Рада, відповідач), в якому просив, враховуючи уточнені позовні вимоги:

- визнати незаконною відмову Департаменту житлового господарства Харківської міської ради у взятті позивача на квартирний облік;

- зобов'язати виконавчий комітет Харківської міської ради взяти позивача на квартирний облік як особу, що потребує поліпшення житлових умов.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Рада безпідставно відмовила взяти ОСОБА_2 на квартирний облік, оскільки помешкання, в якому він проживає, непридатне для проживання.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 січня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 8 травня 2012 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 3 квітня 2014 року (К/9991/36113/12) судові рішення скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення першої та апеляційної інстанцій, ухваливши нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач надіслав до суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволені касаційної скарги, а постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач зареєстрований та мешкає у приватизованій ним у 1999 році двокімнатній ізольованій квартирі АДРЕСА_1. Ця квартира розташована на першому поверсі 12-поверхового 4-під'їздного житлового будинку, має всі комунальні зручності.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що рішень про визнання будинку АДРЕСА_1 не придатними до проживання з причини її санітарно-технічного стану, не приймалося.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово звертався до відповідача із заявами, в яких зазначав, що є особою, яка потребує поліпшення житлових умов, а тому просив взяти його на квартирний облік.

Департамент житлового господарства Харківської міської ради, розглядаючи звернення позивача про встановлення на квартирний облік, відмовляв в їх задоволенні.

Не погоджуючись із даною відмовою, ОСОБА_2 оскаржив її в судовому порядку.

Розглядаючи дану справу, суди виходили з того, що її належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій не погоджується із огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Нормативно - правовий акт - рішення суб`єкта владних повноважень, які містять норми права, що поширюють свою дію на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і призначенні для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення суб`єктів владних повноважень, що поширюється нга конкретних осіб або стосується конкретної ситуації.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_2 фактично полягають у порушенні його права на житло, оскільки позивач оскаржує лист Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, яким йому відмовлено у взятті на квартирний облік.

Дана відповідь не є ні нормативно-правовим актом, ні актом індивідуальної дії.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, зокрема, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та закрити провадження.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права, що виникло із житлових відносин, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі необхідно закрити, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Виконавчого комітету Харківської міської ради частково задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Кравцов О.В.

Судді Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.