Справа № 750/1964/15-а
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1964/15-а
Провадження № 2-а/750/213/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Супруна О.П.

при секретарі Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанов,

в с т а н о в и в :

02 березня 2015 року УПСЗН Деснянської районної у місті Чернігові ради звернулося до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови від 23.01.2015 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій за ВП № 42270658 в сумі 119,12 грн. та постанови про стягнення виконавчого збору за ВП № 42270658 в сумі 1360 грн.

Протокольною ухвалою суду від 19.05.2015 відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області замінений на належного відповідача управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені належним чином. Представник позивача у поданій письмовій заяві просила справу розглядати без її участі, а позов задовольнити. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області знаходиться виконавчий лист № 750/856/13-а від 05.04.2014, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2012 рік, відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2012 рік.

23 січня 2015року старшим державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, відповідно до якої стягнуто з УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради 119,12 грн. на проведення виконавчих дій.

Також, постановою старшого державного виконавця від 23.01.2015 з УПСЗН стягнуто виконавчий збір в розмірі 1360 грн.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення державним виконавцем будь-яких дій для примусового виконання виконавчого листа.

Водночас, за змістом наведених норм, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Вказана позиція узгоджується із практикою Верховного Суду України (постанова від 28 січня 2015 року справа 3-217гс14).

Таким чином, відповідачем, як субєктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятої ним постанови про стягнення виконавчого збору з боржника.

Стосовно оскаржуваної постанови державного виконавця від 05.02.2015 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, якою з боржника стягнуто 119,12 грн. і зазначено, що вказану суму витрачено на проведення виконавчих дій, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кошти виконавчого провадження складаються з: авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству.

Отже, до коштів на проведення виконавчих дій включаються і витрати, пов'язані з примусовим виконанням виконавчих документів.

До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Відповідно до частини статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню врегульовані також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за N 489/20802.

Так, відповідно до абзацу 3 підпункту 3.13.1 пункту 3.13. Інструкції, про розмір витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець відповідно до розрахунку витрат, наданого фінансовою службою відповідного головного управління юстиції, складає акт про витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій (додаток 1), у якому зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Отже, розмір витрат на проведення виконавчих дій має підтверджуватися актом про витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

Разом з тим, відповідачем не надано відповідний акт на підтвердження розміру понесених витрат на проведення виконавчих дій.

Таким чином, відповідачем не доведено дотримання вимоги ч. 4 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», як і не підтверджено витрати на проведення виконавчих дій саме у розмірі, визначеному постановою від 23.01.2015 ВП № 42270658.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача, оскільки постанови відповідача від 23.01.2015 про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 42270658 з виконання виконавчого листа № 750/856/13-а, прийняті відповідачем протиправно.

Керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 158- 163, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанов задовольнити.

Скасувати постанови стар шого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_2 від 23.01.2015 за ВП № 42270658 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 119,12 грн. та про стягнення виконавчого збору в сумі 1360 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.П. Супрун