Справа № 803/1184/15-а
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Справа № 803/1184/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Пухер Л.Р.,

з участю представників позивача ОСОБА_1Д, ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції у Волинській області до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція у Волинській області (далі ДФІ у Волинській області) звернулася з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області (далі Держспоживінспекція у Волинській області) про зобовязання вчинити дії, а саме виконати законні вимоги ДФІ у Волинській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державною фінансовою інспекцією у Волинській області за зверненням обєкту контролю проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області в період з 01.01.2012 року по 01.12.2014 року про що складено акт №040-24/064 від 26.12.2014 року. Ревізією встановлено зайве зарахування коштів на карткові рахунки в сумі 3 669, 74 грн. головному спеціалісту бухгалтеру ОСОБА_5, чим порушено вимоги ст.94 Кодексу законів про працю України. Внаслідок допущених порушень, завдано збитків Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області на суму 3 669, 74 грн. В порушення абзацу 3 пункту 20 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, в окремих випадках при нарахуванні допомоги по тимчасовій непрацездатності, невірно визначені дні, що підлягають оплаті згідно графіку роботи установи за рахунок коштів Фонду. Внаслідок зазначеного, зайво нарахована допомога трьом працівникам у звязку з втратою працездатності на загальну суму 2269, 56 грн., а також зайво нарахований єдиний соціальний внесок в сумі 459, 07 грн., чим завдано шкоди Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області на вищевказані суми. Крім того, встановлено порушення законодавства щодо незаконного нарахування та виплати заробітної плати за невідпрацьований час, зайве нарахування відпускних та матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_5 в сумі 3724, 07 грн. із урахуванням сум нарахувань єдиного соціального внеску в сумі 1351, 82 грн. Державною фінансовою інспекцією у Волинській області направлено відповідачу вимогу про усунення порушень, виявлених ревізією, а саме усунути порушення законодавства щодо зайвого нарахування коштів на карткові рахунки головному спеціалісту бухгалтеру ОСОБА_5 та зайвого нарахованих допомог у звязку з втратою працездатності працівникам єдиного соціального внеску. Відшкодовані кошти за 2014 рік перерахувати до державного бюджету. Оскільки, відповідач не забезпечив виконання законної вимоги ДФІ у Волинській області, тому позивач відповідно до пункту 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» звернувся до суду в інтересах держави з позовом про зобовязання відповідача виконати пункти 5, 6, 8 законних вимог Держфінінспекції в області від 05.02.2015 року № 03-040-14-14/667.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представники відповідача позовних вимог не визнали та пояснили, що вимоги, зазначені у листі від 05.02.2015 року № 03-040-14-14/667 Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Волинській області виконані частково, зокрема, повернуто до державного бюджету незаконно нараховану та виплачену заробітну плату за невідпрацьований час, зайво нараховані відпускні та матеріальну допомогу на оздоровлення на загальну суму 3089, 41 грн. За допущені порушення законодавства головного спеціаліста бухгалтера ОСОБА_5 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Крім того, відносно ОСОБА_5 порушена кримінальна справа за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, оскільки вказана працівниця, займаючи посаду головного спеціаліста бухгалтера вела подвійну бухгалтерію. На даний час ОСОБА_5 в Держспоживінспекції у Волинській області не працює, так як її звільнено, відповідно Держспоживінспекція у Волинській області не може виконати законні вимоги ДФІ у Волинській області. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Законом України від 26 січня 1993 року N 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (надалі Закон України N 2939-XII) визначено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Згідно Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011(надалі Положення) державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів.

Частиною 2 статті 2 Закону України N 2939-XII визначено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті ( ч.1 ст.4 Закону України N 2939-XII)

Судом встановлено, що Державною фінансовою інспекцією у Волинській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області за період з 01.01.2012 року по 01.12.2014 року, про що складено акт ревізії № 040-24/064 від 26.12.2014 року, в якому зафіксовано ряд порушень чинного законодавства, в тому числі й ті, що є предметом даного судового розгляду.

Зокрема, ревізією встановлено зайве зарахування коштів на карткові рахунки в сумі 3 669, 74 грн. головному спеціалісту бухгалтеру ОСОБА_5, чим порушено вимоги ст.94 Кодексу законів про працю України. Внаслідок допущених порушень завдано збитків Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області на суму 3 669, 74 грн. В порушення абзацу 3 пункту 20 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням в окремих випадках при нарахуванні допомоги по тимчасовій непрацездатності невірно визначені дні, що підлягають оплаті згідно графіку роботи установи за рахунок коштів Фонду. Внаслідок зазначеного, зайво нарахована допомога трьом працівникам у звязку з втратою працездатності на загальну суму 2269, 56 грн

Крім того, в порушення вимог ст.94 Кодексу законів про працю України, ст.1 Закону України «Про оплату праці», в частині оплати праці за фактично невідпрацьований робочий час головному спеціалісту - бухгалтеру ОСОБА_5, якій нараховано та виплачено заробітної плати за фактично не відпрацьований робочий час в сумі 2157,64 грн. та, відповідно, зайво сплачено єдиний соціальний внесок в сумі 783,22грн., чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Інспекції у розмірі 2940,76 грн.

Внаслідок вказаних порушень при нарахуванні заробітної плати завищено розмір нарахованого доходу у розрахунковому періоді при нарахуванні ОСОБА_5 відпускних та матеріальної допомоги на оздоровлення, що призвело до зайвих виплат в загальній сумі 370,08 грн. та, відповідно, до зайвої сплати єдиного соціального внеску в сумі 134,33 чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Інспекції в загальній сумі 504,41 грн.

Ревізією дотримання законодавства при нарахуванні та здійсненні виплат заробітної плати працівникам за час відпустки встановлено, що в порушення п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, при нарахуванні заробітної плати за час відпустки в розрахунок включались виплати одноразового характеру (матеріальна допомога), що призвело до переплати відпускних ОСОБА_5 за період з березня по квітень 2012 року в сумі 1110, 1 грн., та, відповідно, до зайвого нарахування єдиного соціального внеску в сумі 402, 96 грн., чим завдано матеріальної шкоди інспекції на загальну суму 1513, 06 грн.

Також в порушення ч.3 ст.12 Закону України «Про відпустки», нарахування заробітної плати за серпень 2014 ОСОБА_5 проведено без врахування суми нарахованої та виплаченої заробітної плати за час відпустки.

Внаслідок зазначеного, ОСОБА_5 зайво нараховано та виплачено відпускних в сумі 456,33 грн. та, відповідно, зайво сплачено єдиного соціального внеску в сумі 165,64 грн., чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Інспекції в сумі 621,97 грн.

Державною фінансовою інспекцією у Волинській області на підставі акту ревізії від 26.12.2014 року № 040-24/064 винесено вимогу про усунення порушень від 05.02.2015 року № 03-040-14-14/667 воконуючому обовязки начальника інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області ОСОБА_3 пунктами 5, 6, 8 якої було зобовязано:

- усунути порушення законодавства щодо зайвого зарахування коштів на карткові рахунки головному спеціалісту бухгалтеру ОСОБА_5- 3569, 46 грн., та 1 працівнику коштів в загальній сумі 100, 28 грн.;

- усунути порушення законодавства щодо незаконного нарахування та виплати заробітної плати за невідпрацьований час, зайвого нарахування відпускних та матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_5 в сумі 3724, 07 грн. (1609, 23 + 548, 41 +1110, 10 + 456, 33) із урахуванням сум нарахувань єдиного соціального внеску в сумі 1351, 82 грн. ( 584, 15 + 199, 07 + 402, 96 + 165, 64). Відшкодовані кошти за 2014 рік перерахувати до державного бюджету;

- усунути порушення щодо зайво нарахованих допомог у звязку із втратою працездатності працівникам на загальну суму 2269, 56 грн. та зайвого нарахування єдиного соціального внеску в сумі 459, 07 грн. (134, 33 +46, 74 +278, 0).

З відповіді Держспоживінспекції у Волинській області № 116/01-17 від 27.02.2015 року вбачається, що вимоги про усунення порушень виконані частково.

Разом з тим, позовні вимоги Державної фінансової інспекції у Волинській області про зобовязання відповідача виконати законні вимоги позивача до задоволення не підлягають з огляду на таке.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України (далі - Держфінінспекція України), затвердженим Кабінетом Міністрів України від 6 серпня 2014 року №310 Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 цього Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону України № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до частини другої статті 15 вищевказаного Закону України законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обовязковими для виконання службовими особами обєктів, що контролюються.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Таким чином, наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ є обов'язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 28 жовтня 2014 року, 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14), 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Зважаючи на вищевикладене, у задоволенні позовних вимог Державної фінансової інспекції у Волинській області до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області про зобовязання виконати законні вимоги, слід відмовити.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції у Волинській області до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області про зобовязання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 29 червня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.М. Димарчук