Справа № 826/20984/13-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Київ К/800/21196/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року, -

у с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ) про визнання протиправними дій щодо не взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (далі - окремий Державний реєстр) за прізвищем, ім'ям та по батькові і серією, номером паспорта. Також позивач просив зобов'язати ДПІ виключити реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр), виключити всю інформацію про нього з цього реєстру та з окремого Державного реєстру і здійснювати облік за прізвищем, ім'ям та по батькові та місцем реєстрації не вказуючи серію та номер паспорту.

В обґрунтування позову зазначав, що є православною людиною і через свої релігійні переконання відмовився від присвоєного ідентифікаційного номера, про що здійснено відповідну відмітку в паспорті. Однак ДПІ продовжує використовувати його дані та номеру і серією паспорта, не виключаючи інформацію з вказаних реєстрів. Тому посилаючись на вимоги Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України від 22 грудня 1994 року №320/94-ВР «Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів» (далі - Закон №320/94-ВР) і Податкового кодексу України, просив про задоволення позову.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалені судові рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій, на підставі наявних у справі даних встановили і правильно виходили з того, що правових підстав для його задоволення немає.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є віруючою людиною і через свої релігійні переконання має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, про що до його паспорту внесено відповідний запис.

Не погоджуючись з тим, що його облік, як платника податків, відповідач здійснює за прізвищем, ім'ям, по батькові, серією та номером паспорту позивач звернувся до ДПІ через адвокатський запит, з метою з'ясування підстав такого обліку, а також винесення даних до окремого Державного реєстру з подальшим виключенням інформації з про нього з даного реєстру.

Так, статтею 35 Конституції України кожному гарантоване право на свободу світогляду і віросповідання.

Згідно з частиною другою статті 1 Закону №320/94-ВР для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Порядок внесення такої відмітки був передбачений Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року №602/1226.

Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» втратив чинність з 1 січня 2011 року, у зв'язку з веденням в дію Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, а вищевказаний Порядок втратив чинність 21 січня 2011 року на підставі спільного наказу Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 17 грудня 2010 року №955/628.

Відповідно до пункту 63.6 статті 63 Податкового кодексу України облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом державної податкової служби.

Відповідно до статей 63 та 70 глави 6 розділу II Податкового кодексу України, статті 8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», наказом Державної податкової адміністрації України від 17 грудня 2010 року №954 затверджено «Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та втрату чинності деяких наказів Державної податкової адміністрації України» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, фізичні особи, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків підлягають реєстрації в Державному реєстрі відповідно до розділу VIII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків «Порядок обліку фізичних осіб в окремому реєстрі Державного реєстру».

Пунктом 10 розділу VIII зазначеного Положення встановлено, що у разі якщо фізична особа подавала Облікову картку і відомості про неї включено до Державного реєстру, але яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, вона зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби Повідомлення за формою N 1П (додаток 7), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Облік таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється у порядку, визначеному цим Положенням. Підставою для виключення відомостей про фізичну особу з Державного реєстру є її облік в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Пунктом 70.1 статті 70 Податкового кодексу України встановлено, що облік фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Тобто, зазначеною нормою передбачено ведення обліку осіб, які відмовляються від прийняття реєстраційного номера в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб-платників податків.

Разом з тим, діючим податковим законодавством України не передбачено можливості вилучення інформації з реєстру чи заборони її внесення.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, позивача 19 вересня 2013 року внесено до окремого Державного реєстру фізичних осіб-платників податків., про що здійснена відповідна відмітка в паспорті. Таким чином, підстав вважати, що інформацію щодо позивача не виключено з Державного реєстру не має, оскільки таке виключення здійснюється разом з включенням до окремого реєстру.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, підстав вважати, що будь-які права, свободи чи інтереси позивача порушені відповідачем в межах заявлених позовних вимог, не має.

Отже, підстав для задоволення позовних вимог у судів попередніх інстанцій не було.

Таким чином, рішення судів відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, а тому підстав для скасування судових рішень колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало