Справа № 2а-44/2010
Суддя: Юсип І. М.
Дата ухвалення: 2010-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2а-44/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2010 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого -судді Юсип І.М.

секретаря Воробчак Н.В.

з участюпозивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано- Франківської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманих коштів,-

встановив:

ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Гапицької районної державної адміністрації про визнання дій управління праці та соціального захисту населення Галицької РДА неправомірними стягнення недоотриманих сум допомоги до 5 травня за 2007-2009 роки в розмірі 10 528,00 грн. та на оздоровлення за період 2007-2009 роки в розмірі 8 730.00 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те,що він є інвалідом 2-ї групи, а тому відповідно до ч.5 ст.13 Закону України від 22,10.1993 року « Про статус ветеранів війни,гарантії і їх соціального захисту щорічно до 5 травня,має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Однак відповідач не виплатив йому згідно закону дану виплату за 2007-2009 роки.

Окрім того позивач посилається і на те, що відповідно до ч.4-7 ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 2-ї групи і виплачуєься в розмірі - 5 мінімальних заробітних плат. Такі виплати йому виплачувались не в повному обсязі. На його письмові звернення до відповідача про нарахування та виплати йому недооплачених коштів йому було відмовлено в цьому.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтувавши їх тим, що відповідачем порушено і вимоги Закону « Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту». Він має статус інваліда війни і згідно вищевказаного закону має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі 8- ми мінімальних пенсій за віком. Дану допомогу повинен отримувати щорічно до 5 травня.

Окрім того порушено відповідачем і вимоги ст. 48 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам 2-ї групи в розмірі 5-х мінімальних заробітних плат,однак дана допомога йому за 2007- 2009 роки виплачувалась не в повному розмірі. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на не допущення ними порушень вимог чинного законодавства при виплаті ОСОБА_1як інваліду 2-ї групи.

В запереченні зазначає,що в зв»язку з тим,що при встановленні розміру недоплачених сум щорічної разової грошової допомоги за 2007-2009 роки виплата якої проводиться відповідно до ЗУ « Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» позивач посилається на розмір мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» зі змінами де вказується,що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25,а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність визначеного законом. Однак відповідно до ч.З ст.28 вищезазначеного закону встановлюється,що мінімальний розмір пенсії за віком,встановлений абз.1 ч.І цієї ж статті застосовується виключно для визначення пенсій,призначених згідно з цим Законом. Дану ст. доповнено ч.З згідно із Законом України № 2505-1У від 25.03.2005р. Відповідачем проводилась виплата відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 р. № 211 « про розміри разової грошової допомоги що виплачується у 2009 році відповідно ЗУ «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» та « Про жертви нациських переслідувань» якою передбачено разова грошова допомога інвалідам 2-ї групи - 430 грн. Відповідачем проводилась виплата відповідно до п.1 постанови КМУ « Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ « Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» від 18.02.2004р. № 177.

Окрім того позивачу як потерпілому, інваліду від Чорнобильської катастрофи передбачено виплату компенсацій та грошової допомоги на здоровлення за період 2007-2009 років. Згідно Законів України «Про державний бюджет» як на 2007-2009 роки було надано право Кабінету Міністрів України у цих роках встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до "чинного законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Фінансування компенсаційних виплат, доплат та допомог громадянам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, проводилося в повному обсязі як і передбачалося Законами України « Про державні бюджети України» на 2007-2009 роки. Окрім того статтею 48 Закону не визначено конкретні розміри компенсацій та грошової допомоги а ст. 62 передбачає, що застосування Закону здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати ( ст.67 Закону). Тобто розміри виплат встановлені постановою КМУ від 26.07.1996 р. № 836 « Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На даний момент зміни до постанови щодо розмірів одноразової компенсації і щорічної допомоги на оздоровлення а також щодо розмірів розрахункової величини мінімальної заробітної плати ,що застосовується для обрахування згаданих виплат , не вносилися. Просить в позові ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача,дослідивши докази, що надані сторонами в обґрунтування їх вимог та заперечень, з»ясувавши фактичні обставини сцрави, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом війни про що свідчить копія посвідчення серія Б № 176262 ( а.с.7). Відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він щорічно, як інвалід війнимає право на отримання разової грошової допомоги у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком. П.1 рішення Конституційного Суду України № б-рт/2007 від 09.07.2007 р. визнано такими,що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) деякі положення Закону України « Про державний бюджет України на 2007 рік», у т.ч. і положення п.13 ст.71,якою зупинено на 2007 ріклію ч.5 ст. 12,13,14 та 15 ЗУ « Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги. Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.За змістом ч.З ст.150 Конституції України Рішення Конституційного Суду України є обов»язковими до виконання на території України. В даному випадку встановлено, що виплата вищевказаної допомоги здійснювалась відповідачем із порушенням спеціального законодавства,оскільки зазначеним Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 р. визнано неконституційним положення п.13 ст. 71 ЗУ « Про державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 p.,зокрема в п.5.4 встановлено, що « законом про держбюджет не можна в сити зміни до інших законів,зупиняти їх дію,скасовувати їх,оскільки з об»активних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок-скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення двї законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нікчемними мають використовуватися окремі закони.

Окрім того ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 1 категорії. Йому була встановлена 2-га група інвалідності в зв»язку із захворюванням, пов»язаним з ліквідацією аварії на ЧАЕС. З тих причин він перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту Галицької РДА Івано-Франківської області. Вказані факти підтверджуються копіями посвідчень особи, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, довідкою МСЕК. (а.с.6-70).

З відповіді Управління праці та соціального захисту населення від 14.12.2009 р. за № 2327/01-2.6/09 вбачається, що протягом останніх трьох років позивачу нараховувалась та виплачувалась допомога на оздоровлення в загальній сумі 360 грн., тобто по 120 грн. на рік.

За змістом ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 2-ї групи виплачується в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат. В цій же статті зазначено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Посилання представника відповідача на те, що ст. 48 Закону не визначено конкретні розміри компенсацій та грошової допомоги, а ст. 62 передбачено, що застосування Закону здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов»язковими для виконання є безпідставними.

Законом « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги та оздоровлення, встановлений законом. Окрім того ст. 71 Закону « Про статус і соціальний захист...» встановлено, що дія цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Разом з тим, виходячи із загальних засад пріо ' ітетності законів над підзаконними нормативними актами, при нарахуванні і виплаті позивачці допомоги на оздоровлення, відповідач повинен був керуватися вимогами Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» де зазначено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірах, інвалідам 2-ї групи - 5 мінімальних заробітних плат.

Покликання представника відповідача на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірів щомісячної грошової допомоги на оздоровлення як на причину невиконання покладених на нього зобов»язань до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що пов»язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

За наведених вище доказів і обставин справи суд приходить до висновку, що при проведенні нарахування позивачу щорічної допомоги на оздоровлення, посилання Управління праці та соціального захисту населення Галицької РДА на постанову Кабінету Міністрів України за № 836 від 26.07.1996 року « Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо розмірів одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, і щорічної допомоги на оздоровлення постраждалим громадянам, а також щодо гозмірів розрахункової величини мінімальної заробітної плати застосовується для обрахування згаданих виплат є неправомірною, оскільки даною постановою порушуються Конституційні права позивачки що і слід позов задовольнити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита при подачі позовної заяви і відповідач також на підставі Декрету Кабінету Міністрів України « Про державне мито» звільнений від сплати державного мита, то у відповідності до ст..94 КАС України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі ст.ст. 22, 24, 46 Конституції України, ст. 12 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,ст.48 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", керуючись ст.ст. 94,158,159,161,163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Галицького району в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті щорічної допомоги до 5-травня за 2007-2009 роки відповідно до Закону України " Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту".,та відмови у виплаті допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2007-2009 роки.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату щорічної допомоги до 5-травня за 2007-2009 роки відповідно до Закону України " Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту".,та допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період 2007-2009 роки.

В решті позовних вимог відмовити.

Судовий збір по справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржене до Львіького Апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом 10-ти днів після проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_3