Справа № 643/5243/15-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 р.Справа № 643/5243/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудки О.А

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 14.05.2015р. по справі № 643/5243/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просив: визнати неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо застосування при перерахунку його пенсії як не працюючому пенсіонеру при нарахуванні пенсії наукового працівника, показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України, за 2007 рік; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова провести перерахунок його пенсії, яку він отримує, відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» від 04.08.2011року з 01.01.2008 року по 2012 рік із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України, а також провести перерахунок його пенсії, яку він отримує, відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI за період з 2013р. по квітень 2015р.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 14.05.2015 року позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» від 04.08.2011року та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI за період з 01.01.2008 року по 29.09.2014 року залишено без розгляду. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм процесуального та матеріального права, а також на доводи та обставини, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.12.2002 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та призначено йому пенсію за віком відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

З 01.01.2004 року позивачу перераховано пенсію за нормами Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність». Пенсію було обчислено з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2003 рік - 462,27грн.

З 01.05.2012 року ОСОБА_1 перераховано пенсію згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №327.

Зазначеною постановою передбачено перерахунок пенсій, призначених із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2003-2006 роки відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік - 1351,12грн.

В грудні 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова за роз'ясненням щодо зменшення його розміру пенсії. Ознайомившись із відповідними роз'ясненнями позивач вважає дії відповідача, щодо підстав перерахунку його пенсії неправомірними, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.01.2008р. по 29.09.2014р. суд першої інстанції виходив з того, що позивачем строк звернення до суду пропущено та відсутні підстави для поновлення такого строку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за період з 30.09.2014 . по квітень 2015 р., суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є не обґрунтованими та не відповідають діючому законодавству.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом (абзац дев'ятий статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України від «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, право особи на отримання підвищення до пенсії та обов'язок органів пенсійного фонду здійснити виплату такого підвищення припиняються з моменту виплати певних сум, а тому після отримання пенсії в неналежному розмірі позивач мав змогу звернутись до суду за захистом своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 30.05.2015 року із вимогами щодо захисту його порушених прав, що мали місце за період з 01.01.2008 року.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що позовні вимоги за період з 01.01.2008р. по 29.09.2014р підлягають залишенню без розгляду.

Щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» за період з 30.09.2014р по квітень 2015р. Колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.п. 3 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян№ зазначено, коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Згідно з ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Згідно з ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті48 цього Закону, провадиться в такі строки, зокрема у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Виходячи із вищенаведених норм та встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача, оскілки внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011, № 3668-VI зміни до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» стосуються порядку призначення пенсії науковим працівникам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, а процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 14.05.2015р. по справі № 643/5243/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 06.07.2015 р.