Справа № 356/65/13-а(2а/356/7/13)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/800/17377/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року у справі за позовом ФО-П ОСОБА_6 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області про скасування припису та постанови, -

в с т а н о в и л а:

В квітні 2012 року ФО-П ОСОБА_6 звернулася з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області, в якому з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила: визнати протиправними дії, вчинені начальником інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області Лизогуб Андрієм Анатолійовичем при складання протоколу та постанови №34 від 30.03.2012 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.. 41 ч. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; скасувати постанову №34 від 30.03.2012 року та припис № 19 від 09.02.2012 року.

Постановою Березанського районного суду Київської області від 07 червня 2013 року позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано винесені Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області припис № 19 від 09.02.2012 року та постанову № 34 від 30.03.2012 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано як таке, що ухвалене неповноважним судом та прийнято нову постанову, якою позовні задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано винесений Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області припис від 09.02.2012 року №19: визнано протиправними дії начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області Лизогуба Андрія Анатолійовича щодо винесення постанови №34 від 30.03.2012 року; визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області №34 від 30.03.2012 року.

Не погоджуючись з рішенням попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 є фізичною особою-підприємцем відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію № НОМЕР_1 від 13 квітня 2011 року, виданого виконавчим комітетом Березанської міської ради Київської області.

09 лютого 2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області було проведено перевірку та складено припис № 19 від 09.02.2012 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, відповідно до якого ОСОБА_6 порушила вимоги абзацу 3 розділу «Порядок розміщення малих архітектурних форм» Постанови Кабінету Міністрів України № 982 від 26 серпня 2009 року, а саме самовільне розміщення малої архітектурної форми. Крім того, зазначеним приписом зобов'язано позивача в місячний термін до 09.03.2012 року виготовити паспорт прив'язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності та повідомити інспекцію про виконання припису.

14 березня 2012 року з метою перевірки виконання припису Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області було проведено перевірку об'єкта будівництва: мала архітектурна форма - АДРЕСА_1. В ході перевірки встановлено, що позивачем порушено вимоги законодавства в сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил та складено відповідний акт перевірки виконання припису № 19 від 09.02.2012 року.

На підставі викладених у вказаному акті перевірки висновків, відповідачем винесено постанову № 34 від 30.03.2012 року про накладення штрафу за правопорушення в сфері містобудівної діяльності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що оскільки відповідачем не доведено правомірність ухвалення оскаржуваних припису та постанови, вони підлягають скасуванню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції вказав на те, що вказаний спір повинен був розглядатися Київським окружним адміністративним судом, уповноваженим на це приписами ст. ст. 18 КАС України, а не Березанський міським судом Київської області, тому судове рішення ухвалено неповноважним судом і підлягає скасуванню. Щодо суті позовних вимог, то судом апеляційної інстанції зроблено висновок про те, що оскільки оскаржувані припис та постанова ухвалені Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області з порушенням вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України [ «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» та положень Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (далі - Порядок №553), вони є протиправним та підлягають скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначено Порядком №553.

Пунктами 3, 4, 5 Порядку №553 здійснення державного архітектурно-будівельного контролю передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Посадові особи інспекцій мають службові посвідчення встановленого зразка, форма якого затверджується Мінрегіоном, а також особистий штамп із зазначенням номера і найменування інспекції, яку вони представляють.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Абзацом 2 пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Відповідно до абзацу 8 пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, підставами для проведення позапланової перевірки є вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, перевірка проводилася на підставі вимоги Баришівської міжрайонної прокуратури, однак доказів існування такої вимоги відповідачем не надано.

Отже, судами попередніх інстанцій вірно з'ясовано, що документального підтвердження підстав для проведення позапланової перевірки у відповідача не було.

Пунктом 16 Порядку № 553 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно п. 17 Порядку № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Окрім того, п. 18 Порядку № 553 встановлює норму, згідно якої, акт перевірки складається в двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, 09.02.2012 року ОСОБА_6 отримала на свою адресу лише оскаржуваний припис № 19, в якому була поставлена вимога в місячний термін виготовити паспорт прив'язки тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності та повідомити Інспекцію про виконання припису.

Що ж стосується акту перевірки, то на адресу позивача відповідний документ не надходив, а відповідач не надав жодного підтвердження того, що акт перевірки був дійсно складений, підписаний, та надісланий ОСОБА_6 Тому, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, відсутність примірника акту перевірки ставить під сумнів сам факт проведення відповідної перевірки.

Крім цього слід також зазначити, що матеріали справи містять акт перевірки виконання припису №19 від 09.02.2012 року, який підписаний лише особою, яка здійснила перевірку - ОСОБА_7

Отже, оскільки відсутній сам акт перевірки, що фактично означає, що перевірка не проводилась, відповідач не міг в приписі № 19 ставити питання про відсутність документа, що посвідчує право суб'єкта містобудування на розміщення малої архітектурної форми.

Тому судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що перевірка об'єкта будівництва була проведена з порушенням вимог законодавства.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач в оскаржуваному приписі №19 зафіксував порушення позивачем вимог затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 року №982 Порядку розміщення малих архітектурних форм, у той час як останній втратив чинність у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 року №548 «Про затвердження Порядку розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності».

Таким чином, відповідачем було протиправно винесено оскаржуваний припис №19, оскільки порушити вимоги нормативного акту, який втратив чинність, ОСОБА_6 взагалі не могла.

Отже, суди попередніх інстанцій правильно дійшли до висновку, що винесений відповідачем припис № 19 є протиправним та підлягає скасуванню, підстав для накладення штрафу за його невиконання у Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області також не було, а тому постанова № 34, як наслідок, також є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції вірно дійшли висновку щодо задоволення позову ОСОБА_6.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)