Справа № 522/6802/15-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 р. Справа № 522/6802/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Нікітіна С.Й.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2015 року позов задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 15.02.2010 року в розмірі 82% заробітної плати з урахуванням всіх складових на які нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, визнавши дії УПФ України в Приморському районі м. Одеси у відмови здійснити такий перерахунок неправомірними.

Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Як вибачається з матеріалів справи, Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, отримуючи пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

23.01.2015 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси з заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про Державну службу» з врахуванням «інших виплат» та разом з заявою надала відповідачу довідки «Про складові заробітної плати» №159-Б та № 160-Б від 24.11.2014 року, що видані Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Названі довідка містить відомості про інші виплати та застереження про те, що на них нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За результатами розгляду вказаної заяви про проведення перерахунку пенсії відповідачем 02.02.2015 року було ухвалено Рішення № 23 про відмову у перерахунку пенсії, згідно якого відповідачем було відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з тих мотивів, що на думку УПФУ в Приморському районі м. Одеси до ст. 33 Закону України «Про Державну службу» «інші виплати» не входять до складу зарплати державних службовців.

Відповідно до статті 5 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулюються виключно цим Законом. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат визначаються виключно цим Законом.

Стаття 41 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії: до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Законом України «Про державну службу» встановлені загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовця.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислуги років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» встановлено, що виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цим виплат на 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або 60.

Згідно з п. 4 Постанови КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000р. №865, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

На вищезазначені виплати державним службовцям, такі як допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а також премії та надбавки нараховуються та утримуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року єдиний соціальний внесок.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси № 23 від 02.02.2015 року та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії в розмірі 82% заробітної плати з урахуванням всіх складових на які нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових, проте судом першої інстанції невірно визначено дату з якої необхідно провести перерахунок та виплату пенсії.

Так, згідно ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому колегія суддів зауважує, що у відповідності до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначені положення кореспондуються з нормами ст. 162 КАС України, які визначають повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99 КАС України строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду з захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

При цьому колегія суддів зауважує, що, як вбачається з матеріалів справи, порушення прав позивача відбувалося періодично - кожного місяця при отриманні ним суми пенсії, починаючи з 2010 року, а тому кожного разу при отриманні пенсії в неналежному розмірі позивач мав змогу звернутись до суду за захистом своїх прав.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з 21.10.2014 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії в розмірі 82% заробітної плати з урахуванням всіх складових на які нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами підлягають задоволенню з 21.10.2014 року.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та приймає нову Постанову, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 183-2, 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2015 року по справі № 522/6802/15-а, - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_4, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси № 23 від 02.02.2015 року про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 21.10.2014 року в розмірі 82% заробітної плати з урахуванням всіх складових на які нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

В решті позову ОСОБА_4, - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук