Справа № 216/983/12
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/800/17807/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17 лютого 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року у справі №216/983/12 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення комісії, оформлене протоколом №15 від 25 вересня 2012 року, неправомірним, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про перегляд постанови Мурованокуриловецького районного суду від 5 листопада 2012 року за нововиявленими обставинами.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що після постановлення рішення суду та набрання 30 січня 2013 року постановою чинності, йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду справи, а саме: після його звернення 01.08.2014 р. до бухгалтерії організації, в якій він працював, з метою підтвердження пільгового стажу, були виявлені шляхові листи, в яких зазначено, що він, працюючи водієм, приймав безпосередню участь в роботі з ядохімікатами, оскільки в шляхових листах чітко вказане число, місяць і рік, звідки і куди проводилася доставка та час його находження при шкідливих і важких умовах праці на роботі.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишена без задоволення.

Не погоджуючись з ухваленими про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Мурованокуриловецького районного суду від 5 листопада 2012 року позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення комісії, оформленого протоколом № 15 від 25 вересня 2012 року, неправомірним. Комісія протоколом № 15 від 25 вересня 2012 року відмовила в зарахуванні до пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах період роботи водієм, оскільки відсутні відомості про безпосередню зайнятість заявника на завантаженні, розвантаженні та складуванні пестицидів. Крім того, подані позивачем шляхові листи не підтверджують пільгового стажу роботи, який він просив зарахувати для отримання пільгової пенсії, оскільки в них не зазначено, що позивач проводив роботи по завантаженню, розвантаженню та фасуванню ядів.

Заявником, як нововиявлена обставина, для перегляду постанови суду першої інстанції від 5 листопада 2012 року, надані шляхові листи на вантажний автомобіль "ГАЗ 53Б", в яких зазначене завдання водію перевезення ядів по району та колгоспах.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що вказані заявником нововиявлені обставини з посиланням на докази, що підтверджують їх наявність, із вказанням часу, коли йому стало відомо про ці обставини, не могли вплинути на винесене рішення і не є нововиявленими обставинами.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.245 КАС України визначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Згідно п.1 ч.2 ст.245 КАС України слідує, що нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які були покладені в основу рішення, тобто, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона обов'язково вплинула б на остаточні висновки суду. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.

Законодавство розрізняє поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти, тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами. Надані позивачем шляхові листи не можуть бути нововиявленою обставиною, а є новими доказами, які могли бути відомі заявнику раніше, оскільки водій щоденно отримував в диспетчерській шляхові листи та після завершення рейсу здавав їх в диспетчерську.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про відсутність підстав задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 17 лютого 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: