Справа № 804/16552/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/21506/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2015 року у справі № 804/16552/14 за позовом публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" до Дніпропетровської митниці Міндоходів про скасування актів, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" звернулося в суд з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів, в якому просило: скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.06.2014 року № 110010000/2014/00024; визнати недійсним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 10.06.2014 р. № 110010000/2014/600071/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем були виконані вимоги ст.53 МК України, а тому були підстави застосування першого методу визначення вартості товару (метод вартості операції).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2015 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06.05.2014 р. позивач звернувся до Дніпропетровської митниці Міндоходів для митного оформлення товару - "вироби з мінеральних речовин, що містять магнезит: вироби вогнетривкі переклазовуглецеві марки DALCAR Р-10Т7 - 227,317тн, DALCAR Р-14т6 - 144,386тн, DALCAR Р-10L2 - 18,005тн" та подав відповідну декларацію № 110010000/2014/003111 від 10.06.2014 р. з доданими до неї документами, а саме: - контракт купівлі-продажу між ПАТ "ДМКД" та "Dalmond Trade House Limited" (Кіпр) № DТН-025-13/13-0555-12 від 04.03.2013 р. з додатком № 15 від 01.11.2013 р., додатковою угодою № 7 від 10.02.2014 р., № 11 від 01.04.2014 р.; - рахунок № DТN-025-13/13-0555-12-80077019 від 08.04.2014 р. з вказівкою номера Контракту, ваги товару, ціни і вартості товару; - сертифікат походження товару № G 70411 від 14.04.2014 року; - пакувальний лист із зазначенням матеріалу упаковки, кількості та ваги товару; - сертифікат якості на поставлений товар; - експортна митна декларація № 02107969 від 16.04.2014 року; - залізнична накладна № 42875849 від 04.06. 2014 року; - коносамент № BSSHA 10209 про перевезення товару морським транспортом від 21.04.2014 року; - вистриб'юторський контракт від 01.01.2013 року між постачальником Ляонинг Далмонд вогнетривка компанія Ко, ЛТД та дистриб'ютором компанією "Dalmond Trade House Limited" на поставку та продаж продукції; - прайс-лист цін на вогнетривкі вироби між вказаними фірмами від 08.01.2014 року № 076/0801/DМКD14; - комерційний рахунок між вказаними фірмами та ціни постачання продукції фірми "Dalmond Trade House Limited" для подальшої реалізації по Контракту з ПАТ "ДМКД" №DТН-025-13/13-0555-12 від 04.03.2013 року за рахунок № DТН-025-13/13-0555-12-80077019 від 08.04.2014 року; - лист продавця № 023/0901 від 09.01.2014 року; - висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи № 158; - довідка про транспортні витрати № 062Д/780 від 10.06.2014 року.

Вказаний вище товар придбаний позивачем згідно умов контракту купівлі-продажу від 04.03.2013 р. за № DTH-025-13/13-0555-12, відповідно до умов якого продавцем товару є "Dalmond Trade House Limited" Кіпр, а покупцем товару є ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського".

Товариством подана до митного органу декларація митної вартості та вантажно-митна декларація від 10.06.2014 р. № 110010000/2014/003111, в якій зазначена вартість поставлених вогнетривких виробів вагою 389.708тн на суму 5.340.382,01 грн., з якої сплачене ввізне мито та ПДВ на загальну суму 1.580.753,07 грн. Посадовою особою митного органу здійснений контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі використаних при обчисленні митної вартості та контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, за результатами якого прийняте рішення про витребування додаткових документів.

Позивач надав до митного органу висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 25.06.2014 р. № ГО 2710 щодо ринкової вартості товару "вироби вогнетривкі переклазовуглецеві марки DALCAR Р-10Т7, DALCAR Р-14т6, DALCAR Р-10L2" китайського походження, імпортованого ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського" за зовнішньоекономічним контрактом від 04.03.2013р. №DТН-025-13/13-0555-12, додатковими угодами від 10.02.2014р. № 7, від 09.01.2014 року № 8, від 01.04.2014 р. № 11, специфікацією від 01.11.2014 року до зовнішньоекономічного контракту від 04.03.2013 року DТН-025-13/13-0555-12, комерційним інвойсом від 08.04.2014 року № DТН-025-13/13-0555-12-80077019 підтверджена вартість, зазначену у інвойсах, наданих до митного оформлення, на умовах поставки DAP - ст. Правда.

Зазначений висновок митним органом не прийнятий до уваги, оскільки він унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, цінових даних, розміщення на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних.

Також, не надані до митного органу банківські платіжні документи, що стосується оцінюваного товару та в судовому засіданні представник позивача не зміг пояснити, чи здійснена повна оплата товару за контрактом від 04.03.2013 року № DTH-025-13/13-0555-12.

На підставі вищенаведених розбіжностей митним органом 10.06.2014 р. видана картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2014/00024 з причин неможливості використання вибраного методу визначення митної вартості товару згідно пункту 6 статті 54 Митного кодексу України.

Крім того, митницею прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів від10.06.2014 р. № 110010000/2014/600071/1, відповідно до якого, митним органом скоригована митна вартість товару, що імпортується із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - 2-r - резервним методом із застосуванням раніше визначеної вартості за митною декларацією від 03.02.2014 р. №110010000/2014/20109 - 1,2241 дол. США /кг.

Скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів стали предметом судового позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що наявність у товаросупровідних документах розбіжностей не давала можливості достовірно обчислити всі складові заявленої митної вартості, а внаслідок відмови надання додаткових документів у митниці не було можливості застосувати митну вартість, заявлену позивачем.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Згідно статті VII ГАТТ, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, передбачене Митним кодексом України та іншими нормативними актами.

Митними процедурами вважаються операції, пов'язані із здійсненням митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням, передбачених законом податків і зборів.

Згідно до статті 42 Митного кодексу України, митні органи самостійно визначають форму та обсяг митного контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи при здійсненні митного оформлення товарів.

Статтею 45 Митного кодексу України встановлено, що особи, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи, зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Приписами статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснене, і таке інше.

Аналіз положень Митного кодексу України від 13 березня 2012 року N 4495-VI дає підстави для висновку, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, вказував Верховний Суд України, митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Судами встановлено, що за результатами проведеного контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: декларантом не надані документи щодо проведення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, яким передбачена передоплата 95% вартості, що унеможливило перевірку числового значення заявленої митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наданий до митного оформлення дистриб'юторський контракт не містив комерційних умов угоди; документи щодо складової митної вартості у вигляді комерційної винагороди дистриб'ютора декларантом не надані; прайс-лист виробника від 8 січня 2014 року не містив відомостей щодо ціни товару на умовах FOB-Dalian та дата якого не кореспондується із специфікацією від 1 листопада 2013 року; копія декларації країни експорту надана без перекладу; крім того, зазначена декларація містила відомості щодо вартості товару на відмінних умовах поставки FOB (без включення транспортних та інших витрат), що не відповідало умовам та відомостям наданого контракту та рахунку продавця з умовами поставки DAP (з включенням транспортних витрат до місця призначення).

Виходячи з наведеного, наявність в товаросупровідних документах розбіжностей не давала можливості достовірно обчислити всі складові заявленої митної вартості.

Крім того, позивач не надав до митного органу банківські платіжні документи, що стосується оцінюваного товару та як встановлено судом першої інстанції не зміг пояснити чи здійснена повна оплата товару за контрактом від 04.03.2013 року № DTH-025-13/13-0555-12, яким передбачена передоплата 95% вартості товару.

Отже, у справі, що розглядається, митний орган обґрунтував наявність сумніву щодо митної вартості задекларованого позивачем товару, дійшов висновку про не достатність документів, які безперечно доводили вартісні показники товару.

Внаслідок відмови надання додаткових документів у митниці не було можливості застосувати митну вартість, заявлену позивачем.

У зв'язку із неможливістю застосування першого методу посадовою особою митниці послідовно розглянуто застосування наступних методів визначення митної вартості.

У зв'язку з тим, що в базі даних ЄАІС ДМСУ була наявна лише інформація щодо митного оформлення ідентичного товару, здійсненого за другорядними методами, у посадової особи митниці не було правових підстав для застосування методів 2а) та 2б), та застосовано саме резервний метод.

Визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості з урахуванням застережень пунктів 3.2, 3.6 статті 64 Митного кодексу України, за якими ввезений ідентичний товар (враховуючи хімічний склад, марку, виробника, сферу застосування, час ввезення, розмір партії) за цим самим контрактом із рівнем митної вартості за вже оформленою митною декларацією від 03.02.2014 р. №110010000/2014/20109 становить 1,2241 дол. США/кг.

Враховуючи наведене, рішення про коригування митної вартості товарів прийняте митницею відповідно до норм чинного законодавства.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про визначення митної вартості товару за митною декларацією було відмовлено в митному оформленні та видана картка відмови від 10.06.2014 р.

Наданий висновок експерта Дніпропетровської ТПП не враховував наявності посередника у оцінюваній зовнішньоекономічній операції.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: