Справа № 2а-320/10/0870
Суддя: Малиш Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2010-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2010 року Справа № 2а-320/10/0870

12 год.18 хв.) м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Малиш Н.І.,

при секретарі Рожик О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя

до відповідача: приватного підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості по сплаті штрафних санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 5/12 від 04.01.2010 р.,

від відповідача: не зявився,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (КАС України), звернулось Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя (надалі - позивач) з адміністративним позовом до приватного підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості по сплаті штрафних санкцій в сумі 170 грн.00 коп.

Свої вимоги позивач виклав в позовній заяві, в якості нормативних підстав позову посилається на Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закон України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», Закон України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та КАС України.

Ухвалою від 19 січня 2010 р. судом відкрито провадження у адміністративній справі № 2а-320/10/0870.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Пояснив суду, що у звязку з порушенням відповідачем норм Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ, на підставі пп. 17.1.1, п. 17.1 ст. 17 зазначеного Закону, до відповідача за неподачу розрахунку зобовязання зі сплати збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством, керівником позивача було застосовано штрафні санкції на загальну суму 170 грн., що підтверджується рішенням №20 від 24.01.2003 р. Відповідачем зазначена сума станом на час розгляду справи в суді не сплачена. У звязку з чим, позивач просить суд, на підставі ч. 3 та ч. 15 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 р., стягнути з відповідача 170 грн. штрафних санкцій.

Відповідач будучи повідомлений судом про дату, місце і час судових засідань ухвалою суду та судовою повісткою про виклик до суду в судове засідання не зявився, заперечень, пояснень по суті позовних вимог, а також витребувані ухвалами суду документи і матеріали не надав, про причини неявки суд не повідомив, ухвала та копія позовної заяви повернулись до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до вимог п. 11 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», (...) страхувальник зобовязаний повідомити територіальні органи Пенсійного фонду про зміну облікових реквізитів підприємства, установи, організації, їх місцезнаходження, юридичної адреси в 10 - денний термін із дня виникнення відповідних змін. А оскільки позивач не надав суду відомостей про зміну місцезнаходження та юридичної адреси відповідача, суд прийшов до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи в суді.

З підстав наведених вище та приймаючи до уваги норми ч. 1 ст. 122 КАС України, на підставі ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів фіксації судового процесу, а саме звукозаписуючого пристрою «Камертон».

У судовому засіданні 04.02.2010 р, на підставі ст. 160 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Судом оголошено про час виготовлення постанови в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд приходить до наступних висновків.

Приватний підприємець ОСОБА_1, відповідач у цій справі, зареєстрована як платник внесків на обовязкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя.

Відповідно до вимог Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (надалі Закон № 2181-ІІІ), який на момент виникнення спірних правовідносин (2003 рік) регулював порядок надання звітів до Пенсійного фонду України, податкове зобовязання - це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими Законами України.

Пунктом 1.11 ст. 1 Закону № 2181-ІІІ передбачено, що декларація, розрахунок - як документ, що подається платникам податків до контролюючого органу у строки, встановленні законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обовязкового платежу).

Згідно з пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 цього Закону, декларації з самостійно обчисленою сумою податкових зобовязань подаються до контролюючого органу за базовий звітний період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

У разі неподання декларації у строки, визначені законодавством, відповідно до пп. 17.1.1, п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ, платник податків сплачує штраф у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або затримку.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП Печонкіною ОСОБА_3. були порушені вимоги пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у звязку з чим начальником УПФУ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, на підставі пп. 17.1.1, п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ, рішенням від 24.01.2003 р. № 20, до відповідача було застосовано штрафну санкцію за неподачу розрахунку зобовязання зі сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством на суму 170 грн.

Зазначене рішення в порядку, передбаченому чинним законодавством, відповідачем не оскаржено. Доказів іншого відповідачем суду не надано.

Відповідач належним чином (своєчасно та у повному обсязі) зобовязання щодо погашення недоїмки не виконала.

В обґрунтування своїх позовних вимог УПФУ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя посилається на ч. 15 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, який набрав чинності з 01.01.2004 р., відповідно до якої строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. Отже, на думку, позивача, вимога про стягнення з відповідача 170 грн. штрафних санкцій на підставі рішення від 24.01.2003 р. № 20 є правомірною.

Розглядаючи справу по суті спору суд виходить з того, що згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічну по суті норму містить і ч. 2 ст. 5 Цивільного кодексу України (ЦК України) якою також визначено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність.

Таким чином, суд виходить з того, що новий закон застосовується лише до відносин, що виникли після введення його в дію (тобто розпочинаючи з 01.01.2004 р.) і, відповідно, зворотної сили не має.

Судом встановлено, що порядок надання звітів до Пенсійного фонду України у 2003 році, а саме на момент виникнення спірних правовідносин, регулював Закон № 2181-ІІІ, пп.15.2.1 п. 15.2 ст. 15 якого визначено, що у разі, коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів (три роки) від дня узгодження податкового зобов'язання.

Рішенням від 24.01.2003р. № 20, копія якого знаходиться в матеріалах справи (стр.7), начальником УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя до ПП ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію в розмірі 170 грн. за неподачу рахунку зобовязання зі сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством. Тобто, граничний строк стягнення боргу за рішенням, зазначеним вище, є січень 2006р.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач звернувся з позовом у цій справі до суду 19.01.2010 р., вх№1094, а також те, що відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд дійшов висновку, що позивач не довів та не обґрунтував ті обставини, на які посилається в своїй позовній заяві у цій справі, у звязку з чим правові підстави для стягнення з відповідача 170 грн. штрафних санкцій за неподання розрахунку зобовязання зі сплати збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за рішенням позивача від 20.01.2003р. № 20, яке зазначене вище, відсутні.

За таких обставин у задоволенні позову відмовляється повністю.

Зазначене вище спростовує всі доводи позивача у цій справі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.58 Конституції України, ст. ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 94, 158, 160-163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя до приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті штрафних санкцій відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня її складання у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 08 лютого 2010 р.

Суддя (підпис) Н.І.Малиш

Постанова не набрала законної сили.

Суддя Н.І.Малиш