Справа № 2а-6294/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2009 року о 10 год. 15 хв. Справа № 2а-6294/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1, м. Камянка-Дніпровська Запорізької області

до: ОСОБА_2 міжрайонної податкової інспекції в

Запорізькій області, м. Камянка-Дніпровська Запорізької області

про зобовязання вчинити певні дії, -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 НОМЕР_1 від 11.01.1997

представник позивача: ОСОБА_4 довіреність від 03.10.2009

від відповідача: ОСОБА_5 довіреність № 2597/10-03 від 04.05.2007

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_6, в якому зазначено, що вона є віруючою громадянкою і живе так, як наставляє Православна Церква. Наявність у неї ідентифікаційного номеру, який надається податковою службою, не співпадає з її принципами віруючого. Тому вона звернулася до ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції в Запорізькій області із заявою та проханням поставити в її паспорті відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою; зберегти за нею раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру (за прізвищем, імені та по батькові; виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про її ідентифікаційний номер та загальні відомості про неї. На це їй дає право Закон України «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів»). ОСОБА_2 міжрайонна державна податкова інспекція в Запорізькій області своїм листом відмовила їй в задоволені прохань, посилаючись на дію Порядку внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів. На підставі цього вона просить суд зобовязати ОСОБА_2 міжрайону державну податкову інспекцію в Запорізькій області зберегти за нею раніше встановлену форму обліку платників податків та здійснити в подальшому її облік, як платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру (за прізвищем, іменем та по батькові); виключити із інформаційного фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та загальні відомості про неї; знищити облікову картку ОСОБА_6 з особистими даними, що була заповнена та на підставі якої були винесені дані про неї до державного реєстру та присвоєний їй ідентифікаційний номер; проставити у паспорті ОСОБА_6 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції в Запорізькій області.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Просять суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача з позовом не згодний, вважає його безпідставним, надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, де зазначив, що відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 ОСОБА_2 МДПІ в Запорізькій області виходила з того, що вона не звернулася в установленому порядку до органів податкової служби та внутрішніх справ, щодо внесення відмітки до паспорта про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. ОСОБА_2 МДПІ відмовила позивачу у задоволені заяви про відмову від ідентифікаційного номера і внесені відповідної відмітки у паспорт у звязку з тим, що вона не дотрималася передбаченої законодавством процедури відмови від ідентифікаційного номера не подала установленого зразка заяву та відповідного комплекту документів. Просив суд у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

На підставі вищевикладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Функції по контролю за дотриманням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків та інших обов'язкових платежів, а також обліку платників податків - фізичних осіб, покладено на державні податкові органи.

Автоматизованим банком даних, створеним для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов'язані сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України, є Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 04.04.2009 звернулася до ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції в Запорізькій області із заявою, в якій просила поставити в її паспорті відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, зберегти за нею раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обов'язкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру, виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про її ідентифікаційний номер за загальні відомості про неї, а також знищити облікову картку з її особистими даними, що була заповнена та на підставі якої були внесені дані про неї до Державного реєстру та присвоєний їй ідентифікаційний номер.

04 вересня 2009 року позивачу ОСОБА_2 міжрайонною державною податковою інспекцією в Запорізькій області була надана відповідь, зі змісту якої вбачається, що задовольнити заяву позивача неможливо з посиланням на необхідність застосування Порядку, який був прийнятий з метою виконання положень Закону України "Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів".

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів», до державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи. Згідно зі ст. 8 цього ж Закону, реєстрація фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів проводиться державними податковими інспекціями у районах, районах у містах і містах без районного поділу за місцем постійного проживання платників.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів» Державна податкова адміністрація України надає фізичним особам-платникам податків та інших обов'язкових платежів ідентифікаційний номер і надсилає до державної податкової інспекції за місцем проживання фізичних осіб картку з ідентифікаційним номером.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів» від 22.12.1994 в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів» від 16.07.1999, для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обовязкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Нормативні акти з питань формування Державного реєстру, відповідно до ст. 6 зазначеного Закону, видаються Головною Державною податковою інспекцією України. У звязку з цим Державною податковою адміністрацією України та Міністерством внутрішніх справ України було розроблено та затверджено спільним наказом від 19.10.2004 р. № 602/1226 Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обовязкових платежів, який згідно з п.п.1.1 розділу 1 визначає процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно повідомила про це орган державної податкової служби.

Відповідно до п.п. 1.5. розділу 1 Порядку особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від ідентифікаційного номеру, у разі наявності в неї ідентифікаційного номеру, повідомляє у формі заяви орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації. Форму заяви наведено в додатку 2 до Порядку.

Для того, щоб поставити в паспорті позивача відповідну відмітку про наявність у нього права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру необхідно виконати дії, передбачені розділами 1-5 зазначеного Порядку.

Згідно з п. 6 Порядку, після надходження відривного корінця до форми В3 щодо внесення відмітки до паспорта громадянина посадова особа органу державної податкової служби учиняє відповідні дії щодо внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів, що і є підставою для виконання вимог ст. 5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів», яка встановлює, що до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач не здійснила жодної із зазначених дій, передбачених Порядком, тобто не дотрималася визначеного законодавством порядку відмови від ідентифікаційного номера та виключення його з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом розумного строку.

Тому суд приходить до висновку, що порушення прав і свобод позивача, звуження їх змісту чи обсягу відповідачем відсутні, і відповідач, відмовивши позивачу в задоволенні його заяви, діяв у відповідності з ч. 2 ст. 19 Конституції України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 158, 161-163 КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міжрайонної державної податкової інспекції в Запорізькій області про зобовязання вчинення певних дій відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова

Постанова складена у повному обсязі 15 грудня 2009 року