Справа № 431/524/15-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 липня 2015 року м. Київ К/800/29706/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 14 квітня 2015 року і постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії.

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 14 квітня 2015 року позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області щодо неперерахування ОСОБА_1 пенсії з урахуванням зарплати за кожен рік з 1989 по 1993 рік неправомірними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з заробітної плати за 1989-1993 роки із застосуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2005 та зарплату за кожен рік окремо поділити на 12 місяців (брати аванс + натуроплата) та визначити коефіцієнт по заробітній платі за кожен місяць для нарахування пенсії. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 23.04.2014 та виплатити недоплачену пенсію.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2015 року позовні вимоги за період з 23.04.2014 по 10.08.2014 залишено без розгляду.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2015 року постанову суду першої інстанції змінено. В абзаці четвертому резолютивної частини постанови слова «з 23.04.2014» замінено на слова «з 11 серпня 2014 року». В іншій частині постанову Старобільського районного суду Луганської області від 14 квітня 2015 року у справі № 431/524/15-а залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до положень пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 має право на пенсію за віком.

Звернувшись до управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області із заявою про перерахунок йому пенсії, отримав відмову з посиланням на невідповідність довідки про заробітну плату № 1423 від 14.11.2013 за період з 01.01.1989 по 31.12.1993 вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 № 306.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України №Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Членам колгоспів, інших кооперативів, працівникам радгоспів та інших підприємств і організацій, які одержують поряд з грошовою оплатою натуральну, на вартість якої нараховуються страхові внески, ця натуральна оплата при визначенні середньомісячного заробітку враховується за державними роздрібними цінами того періоду, коли провадилася оплата праці.

Відповідно до частини другої статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 8 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 р. № 306, заробітна плата (дохід), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи. Пунктом 9 цієї Постанови передбачено, що перерахунок пенсії у зв'язку із зарахуванням до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії сум заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, здійснюється на підставі заяви та необхідних документів у строк, визначений статтею 45 Закону № 1058-IV.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 у період 1989-1993 роках працював у колгоспі «Шлях Леніна» та КСП «Шлях Леніна» та йому фактично нараховувалась заробітна плата, але для нарахування його пенсії суми натуроплати не враховувались.

На підставі викладеного, суди прийшли до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій посадових осіб відповідача неправомірними, зобов'язання провести перерахунок його пенсії з заробітної плати за 1989-1993 роки з застосуванням Постанови КМУ №306 від 20.04. 2005 та зарплату за кожен рік окремо поділену на 12 місяців (брати аванс + натуроплата) та визначити коефіцієнт по заробітній платі за кожен місяць для нарахування пенсії та зобов'язання виплатити пенсію.

Враховуючи, що доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п'ятим частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити управлінню Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 14 квітня 2015 року і постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2015 року .

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити управлінню Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока