Справа № 804/5991/15
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 р. Справа № 804/5991/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державному підприємству «Криворізька теплоцентраль» до Криворізькій північній об'єднаній державній податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій, -
У травні 2015 року ДП «Криворізька теплоцентраль» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Криворізької північної ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі відповідача) в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати повністю рішення № НОМЕР_1 від 27.04.2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а саме: штрафу у розмірі 319 085,60 грн. та пені у розмірі 375 839,42 грн. за період з 23.12.2014 року до 21.04.2015 року, а всього 694 925,02 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням відповідача № НОМЕР_1 від 27.04.2015 року на ДП «Криворізька теплоцентраль» накладений штраф у сумі 319 085,60 грн. та нарахована пеня у розмірі 375 839,42 грн. з посиланням на п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування». Таке рішення позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, у звязку з чим, вимушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.
Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову суду не надавав.
Частиною 6 ст. 128 КАС України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ДП «Криворізька теплоцентраль» зареєстровано та перебуває на обліку в Криворізькій північній ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області як платник страхових внесків на загальнообовязкове держане соціальне страхування.
На адресу позивача 29.04.2015 року надійшло рішення № НОМЕР_1 від 27.04.2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені на підставі п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а саме: штрафу у розмірі 319 085,60 грн. та пені у розмірі 375 839,42 грн. за період з 23.12.2014р. по 21,04.2015р., а всього 694 925.02 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI.
Відповідно до визначення, закріпленого у ст. 1 Закону «єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Згідно абз. 1 - 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону, платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
При цьому, в силу приписів норм ч. 4 ст. 8 Закону, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Порядок обчислення та сплати єдиного внеску платниками такого внеску визначений ст. 9 Закону. Зокрема, згідно ч. 7 і абз. 1 ч. 8 ст. 9 зазначеного Закону, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.
Платники;єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Згідно ч. 2 - 4 ст. 25 Закону, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.
При цьому, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Судом встановлено, що ДП «Криворізька теплоцентраль» 14.01.2015 року отримало вимогу про сплату боргу (.недоїмки) від 06.01.2015 року №Ю-1059-25. Сума недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на 31.12.2014 року склала 4 877 164,17 грн.
На підставі ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем здійснено примусове стягнення з арештованих рахунків 01.04.2015 року у розмірі 3 113 426,39 грн., згідно вимоги про сплату боргу №Ю-1059-25 від 06.01.2015 року.
У відповідності до положень ч. 11 ст. 9 Закону, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно ч. 10, 11 ст. 25 Закону, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Частиною 1 п. 10 ст. 9 Закону передбачено, що днем сплати єдиного внеску вважається, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.
Між тим, як вбачається з оскаржуваного рішення, пеня відповідачем нарахована за період з 23.12.2014 року до 21.04.2015 року.
Суд зазначає, що виконання платником обов'язку по перерахуванню до відповідного фонду (бюджету) задекларованих до сплати сум єдиного внеску повязане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум внеску або моментом списання банком/центральним органом виконавчої влади, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника внеску, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі такого внеску до бюджетів та державних цільових фондів.
У силу норми ч. 2 ст. 19 Конституції України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.
Приписами ч. З ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Акти субєктів владних повноважень, які виливають на права і обов'язки інших осіб повинні бути чітким, конкретними, однозначно зрозумілими, такими, що не допускають різноманітне тлумачення та невизначеність відносно порядку і способу виконання.
Проте, у спірному рішенні відповідачем не вказано за що конкретно накладений штраф (за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску), з якої суми розрахований штраф, яка гранична дата сплати цієї суми, відсутнє посилання на нормативний акт, який визначає розмір і строк сплати єдиного внеску, тобто не зазначено який закон порушив позивач. Не наведений нормативний акт. який надає право на нарахування пені та визначає її розмір.
Таким чином, суд приходить до висновку, Криворізька північна ОДПІ допустила порушення ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014 року у справі № 2а/0470/6094/12.
Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а суд відповідно до ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДП «Криворізька теплоцентраль» про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням, яке міститься в матеріалах справи, підлягає компенсації з Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 71, 94, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» до Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 27.04.2015 року про накладення на Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» штрафу у розмірі 319 085,60 грн. та нарахування пені у розмірі 375 839,42 грн. а всього 694 925,02 грн., за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» судові витрати повязані зі сплатою судового збору у сумі 487,20 (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1