Справа № 820/5204/15
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 р. № 820/5204/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання - Кабанові Д.С.

за участі:

представника позивача - Краснощока О.Л.

представника відповідача - Джиджавадзе Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "ФАРМАКОМ" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "ФАРМАКОМ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області в якому просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області №486 від 20.05.2015 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "ФАРМАКОМ".

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що Наказ №486 від 20.05.2015 року на проведення перевірки є таким, що протирічить приписам Податкового кодексу України, оскільки на час складення наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "ФАРМАКОМ" були відсутні обставини (підстави), з якими закон пов'язує виникнення права на проведення документальної позапланової перевірки, що визначені у статті 78 Податкового кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні та письмових запереченнях зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вважає, що наказ на проведення перевірки відповідає дійсності. Вказав, що в адміністративному позові позивач не наводить обставини, які б свідчили про неправомірність дій ДПІ та порушують його права, свободи чи інтереси, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання прибув, підтримав доводи, викладені в запереченні, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.п. 20.1.1 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право запрошувати платників податків, зборів, платежів або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог іншого законодавства, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків).

Згідно п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Судом встановлено, що у зв'язку з отриманням податкової інформації, яка свідчить про можливі порушення ТОВ ВТФ "ФАРМАКОМ" вимог податкового законодавства, ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області направлено позивачу запит № 2015/10/20-34-15-01-18 від 16.02.2015 року щодо надання інформації, в якому, крім іншого, позивачу повідомлено, що у разі ненадання інформації та її документального підтвердження та у відповідності до 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового Кодексу буде проведена позапланова перевірка.

Факт отримання письмового запиту контролюючого органу про надання інформації представником позивача не заперечується.

На вище вказаний запит контролюючого органу позивачем надано відповідь за № 53 від 03.03.2015 року, в якій повідомлено про те, що ТОВ ВТФ "ФАРМАКОМ" змушене тимчасово відмовити у задоволенні такого запиту, у зв'язку із тим, що останній складено з порушенням вимог діючого законодавства.

Суд зауважує, що статтею 78 Податкового кодексу України чітко визначені обставини, з якими закон пов'язує виникнення права у податкового органу на проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п. 78.1. ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, оскільки позивач не надав пояснення та їх документальні підтвердження на запит контролюючого органу, останній мав законні підстави для призначення перевірки позивача на підставі 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що керуючись пп. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України начальником ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області винесено Наказ № 486 від 20.05.2015 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ВТФ "ФАРМАКОМ" (податковий номер 30590731) з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині взаємовідносин із ТОВ "Фра-М" (податковий номер 20322326) за період листопад 2014 р., із ТОВ "Фортуна інкорпорейшн" (податковий номер 38987524) за період листопад 2014 р., із ТОВ "Аспид Груп" (податковий номер 39324459) за період листопад 2014 р. та подальшої участі отриманих тмц (робіт, послуг) у фінансово - господарській діяльності підприємства.

Зі змісту оскаржуваного Наказу № 486 від 20.05.2015 року встановлено, що термін проведення перевірки встановлено з 20.05.2015 року тривалістю 5 робочих днів.

При цьому, суд вважає безпідставним твердження позивача, що запит податкового органу не містить викладення фактів порушення податкового законодавства позивачем або його контрагентами.

Як встановлено із змісту запиту, підставою витребування пояснень у позивача та їх документального підтвердження є отримання контролюючим органом податкової інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків вимог податкового законодавства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що запит відповідача відповідає вимогам п.п. 73.1.1. п. 73.3. ст.73 Податкового кодексу України, та що податковим органом було дотримано порядок витребування інформації та призначення перевірки ТОВ ВТФ "ФАРМАКОМ".

Крім того, відповідно до п.78.5 ст.78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

За правилами п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З аналізу зазначених норм слідує, що у платника податку є право не допускати до проведення перевірки посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки з підстав, зазначених в п.п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ ВТФ "ФАРМАКОМ" скористалось своїм правом, передбаченим п.п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України та не допустило контролюючий орган до проведення перевірки, внаслідок чого контролюючим органом складено Акт "Про неможливість проведення перевірки ТОВ ВТФ "ФАРМАКОМ" (податковий номер 30590731) №281/20-34-22-01-05/30590731 від 20.05.2015 року.

Виходячи з правової природи рішення податкового органу про призначення перевірки, яке викладається у формі наказу, наказ є правовим актом індивідуальної дії, який розрахований на певне коло осіб та вичерпує свою дію виконанням.

Той факт, що за наслідками перевірки було складено Акт "Про неможливість проведення перевірки ТОВ ВТФ "ФАРМАКОМ" (податковий номер 30590731) №281/20-34-22-01-05/30590731 від 20.05.2015 року свідчить про те, що оскаржуваний наказ №486 від 20.05.2015 року був реалізований, а отже вичерпав свою дію виконанням у зв'язку з чим не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про правомірність винесення Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області Наказу №486 від 20.05.2015 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "ФАРМАКОМ", відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є суб'єктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "ФАРМАКОМ" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 13.07.2015 року.