Справа № 2а-1670/3124/11
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

7 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Волкова О.Ф., Терлецького О.О.,
розглянувши заяву Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі - ОДПІ) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2015 року у справі за позовом Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут вагонобудування» (далі - Підприємство) до ОДПІ про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 21 травня 2015 року залишив без змін постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2011 року про часткове задоволення позову.

Не погодившись із ухвалою Вищого адміністративного суду України, ОДПІ подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР), що на думку заявника, підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 вересня 2014 року (справа № К/9991/30088/12).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірили доводи заяви і дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Із зіставлення висновків, наведених в оскарженому та наданому для порівняння рішеннях, випливає, що кожний з цих висновків базується на конкретних фактичних обставинах, які залежно від їх повноти, характеру, об'єктивності, юридичного значення, в першому з цих рішень були визнані як такі, що документально підтверджують фактичність та товарність господарських операцій, здійснення яких давало право платнику податку віднести суми податку до податкового кредиту, а в другому - як такі, що не давали для цього підстав.

З наведеного висновується, що рішення касаційного суду, додані на обґрунтування заяви, ухвалені цим судом за інших фактичних обставин справ, а тому не підтверджують наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Оскільки заява ОДПІ є необґрунтованою, в допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут вагонобудування» до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді О.Ф. Волков

О.О. Терлецький