Справа № 541/3355/13-а
Суддя: Чернюк В. Д.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/3355/13-а
№ провадження 2-а/541/5/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Міщанін Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Миргороді та Миргородському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними, покладення зобовязання про перерахунок пенсії і її виплати та за іншими вимогами, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з цим позовом, посилаючись на порушення відповідачем субєктом владних повноважень його прав у сфері управлінської діяльності через відмову у здійсненні перерахунку та виплаті основної та додаткової пенсії у розмірі, передбаченому ст. 50, ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням положень ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування щодо мінімального розміру пенсії. В своєму позові позивач просив визнати дії відповідача від 13.09.2013 року відносно відмови у перерахунку пенсії згідно діючого законодавства неправомірними та покласти на відповідача зобовязання перерахувати і призначити основну та додаткову пенсії у відповідних розмірах, починаючи з 09 листопада 2012 року та виплатити таку пенсію з цього періоду. Крім того, позивачем заявлено вимогу про проведення підвищення конкретних розмірів всіх пенсій, доплат та компенсацій на майбутнє.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлений позов підтримав, просив задовольнити його. Користуючись своїми процесуальними правами, від давання пояснень фактично відмовився, зазначивши, що всі його мотиви та вимоги за цим позовом викладені у позовній заяві.

Представником відповідача до суду подано заперечення проти згаданого адміністративного позову, в якому висловлено прохання про відмову у його задоволенні, оскільки пенсію позивачу призначено у відповідності з нормами чинного законодавства України та на основі урядових постанов / а.с. 37/. В судове засідання представник відповідача субєкта владних повноважень не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив, хоча відповідач належним чином сповіщений про дату, час і місце розгляду справи / а.с. 36 /, з огляду на що судом ухвалено розглянути справу у відсутність представника відповідача, на підставі наявних у ній доказів, відповідно до положень ч. 4 ст. 128 КАС України.

Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заявленого позову слід відмовити з наступних обгрунтувань.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, захворювання якого повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією його посвідчення та копією експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії / а.с. 8, 9 /.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими: - по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, які віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: - інвалідам ІІ групи 75 % мінімальної пенсії за віком.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

Згідно з п. 3 Прикінцевих положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2012 рік встановлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

01 січня 2013 року набрав чинності Закон України від 06.12.2012 року № 5515 VІ „Про Державний бюджет України на 2013 рік пунктом 4 розділу „Прикінцеві положення якого передбачено, що у 2013 році положення статей 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

З 01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України „Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23.11.2011 року № 1210.

Таким чином, підстав для застосування іншого порядку визначення розміру основної та додаткової пенсії позивачу, виплата яких передбачена ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ніж той, який встановлено урядовою постановою, немає.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення „Про Пенсійний фонд України та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до переконання про те, що при нарахуванні та виплаті позивачу ОСОБА_1 пенсії відповідач діяв у межах своєї компетенції та на підставі діючого законодавства, а відтак заявлені позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення недоплаченої основної та додаткової пенсії по інвалідності та покладення на відповідача зобовязання проводити нарахування таких виплат і надалі, не підлягають задоволенню, оскільки зазначені виплати йому ще не нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження. Крім того, судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та спрямоване на відновлення порушених прав, свобод та інтересів. Виходячи із змісту чинного законодавства, воно не може регулювати суспільні відносини в майбутньому. З огляду на викладене, і в цій частині заявлених позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 71, 158, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пунктом 4 розділу „Прикінцеві положення Закону України від 06.12.2012 року № 5515 VІ „Про Державний бюджет України на 2013 рік, постановою Кабінету Міністрів України „Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23.11.2011 року № 1210, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Миргороді та Миргородському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними, покладення зобовязання про перерахунок пенсії і її виплати та за іншими вимогами відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а відповідачем в цей же термін з дня отримання її копії.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_2