Справа № 1170/2а-2270/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/2308/15
Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом начальника відділу Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в м. Кіровограді Фарика Михайла Івановича до Головного управління Державної фельд`єгерської служби України про скасування наказу,
за касаційною скаргою Головного управління Державної фельд`єгерської служби України на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року,
встановив:
В липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Державної фельд`єгерської служби України про скасування наказу від 06.06.2012 р. № 291 Про відшкодування матеріальної шкоди.
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року, позов задоволено.
У касаційній скарзі Головне управління Державної фельд`єгерської служби України, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що головному управлінню стало відомо про заподіяння позивачем матеріальної шкоди у зв`язку із виплатою незаконно звільненій ОСОБА_2 заробітку за час вимушеного прогулу після одержання висновку фінансового аудиту від 05.06.2012 р. і з дотриманням встановленого законодавством п`ятиденного строку видано наказ про відшкодування шкоди.
В запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_1 вважає її доводи необґрунтованими та просить залишити судові рішення без змін. Посилається на те, що відповідачу було відомо про поновлення ОСОБА_2 на роботі ще у 2009-2010 роках, оскільки інтереси відділу Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в м. Кіровограді при вирішенні трудового спору захищала начальник відділення правового забезпечення, вдосконалення законодавчих та нормативних актів штабу ГУ ДФС України підполковник внутрішньої служби Шевченко В.Г.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Судами встановлено, що наказом Головного управління Державної фельд`єгерської служби України від 11.02.2009 р. № 50 о/с підполковника міліції ОСОБА_1 , який прибув з УМВС України в Кіровоградській області, призначено на посаду начальника відділу Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в м. Кіровограді.
Наказом відділу Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в м. Кіровограді від 21.09.2009 р. № 107 за порушення трудової дисципліни (прогул) звільнено з посади головного бухгалтера відділу ОСОБА_2 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.12.2009 р. у справі № 2-3802/09, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 01.04.2010 р., наказ про звільнення скасовано, поновлено ОСОБА_2 на посаді головного бухгалтера відділу та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 12579,39 грн.
Судовими рішеннями встановлена відсутність ОСОБА_2 на робочому місці протягом 07.07.2009 р., що визнано порушенням трудової дисципліни, однак, за висновком судів, обраний відділом Головного управлінням державної фельд`єгерської служби України в м. Кіровограді вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є занадто суворим і не відповідає вимогам статті 149 КЗпП України.
На виконання рішення суду відділом Головного управлінням державної фельд`єгерської служби України в м. Кіровограді виплачено ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 12579,39 грн згідно з платіжними дорученнями від 11.02.2010 р. № 63 і від 29.04.2010 р. № 253.
У судовому засіданні в суді першої інстанції представник відповідача пояснила, що про сплату вказаної суми відповідачу стало відомо 29.04.2010 р.
Листом від 23.02.2012 р. № 05-399 Головне управління Державної фельд`єгерської служби України повідомило позивача про необхідність відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної у зв`язку з оплатою вимушеного прогулу на підставі пункту 15 постанови Верховної Ради України від 23.07.1995 р. № 234/95-ВР .
Після письмової відповіді позивача від 27.03.2012 р. про відмову відшкодувати шкоду відповідач призначив та провів перевірку фінансово-господарської діяльності відділу Головного управління ДВС в м. Кіровограді, за результатами якої склав аудиторський звіт від 31.05.2012 р. № 20634391/1/3/А.
06.06.2012 р. відповідачем видано оскаржуваний наказ № 291, яким зобов`язано т.в.о. головного бухгалтера відділу Головного управлінням ДФС в м. Кіровограді Авдєєву Т.С. стягнути з начальника відділу ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 12579,39 грн.
Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності, в тому числі осіб начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України, до яких належить і позивач, регламентовано Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. № 234/95-ВР (далі Положення).
Згідно з пунктом 15 Положення командири (начальники) військових частин, винні в незаконному звільненні або переведенні робітника чи службовця на іншу роботу, повністю відшкодовують матеріальну шкоду, заподіяну у зв`язку з оплатою за період вимушеного прогулу чи за період виконання ними нижчеоплачуваної роботи.
Пунктом 17 Положення встановлено, що командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини. У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом. За висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.
Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що факт заподіяння позивачем державі матеріальної шкоди у зв`язку з оплатою за період вимушеного прогулу встановлений рішенням суду і не потребував додаткового розслідування. Водночас відповідач був обізнаний про виплату ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовго до проведення аудиту фінансово-господарської діяльності відділу Головного управління ДВС в м. Кіровограді, що підтверджується поясненнями сторін і листом Головного управління Державної фельд`єгерської служби України від 23.02.2012 р. № 05-399, однак у встановлений Положенням строк не стягнув з позивача відповідну суму, що є підставою для скасування оскарженого наказу.
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.
Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління Державної фельд`єгерської служби України залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.