Справа № 1522/27763/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 грудня 2014 року м. Київ В/800/5846/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Калашнікової О.В.,

Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

перевіривши заяву управління реклами Одеської міської ради про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 23.09.2014 року у справі за позовом Приватного підприємства «РемСтрой-Ф» до Комунального підприємства «Одесреклама», Виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування припису та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2008 року Приватне підприємство «РемСтрой-Ф» звернулося до суду з позовом до Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами Одеської міської ради, а уточнивши позовні вимоги, змінило відповідача на Комунальне підприємство «Одесреклама» та Виконавчий комітет Одеської міської ради про скасування припису та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03.04.2014 року позовні вимоги Приватного підприємства «РемСтрой-Ф» було задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014 року постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03.04.2014 року було скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Приватному підприємству «РемСтрой-Ф» було відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 23.09.2014 року касаційну скаргу Приватного підприємства «РемСтрой-Ф» було задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014 року - скасовано. Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03.04.2014 року - змінено. Третій абзац резолютивної частини замінено новим абзацом такого змісту: «Зобов'язати Виконавчий комітет Одеської міської ради у встановленому законодавством порядку вирішити питання про надання Приватному підприємству «РемСтрой-Ф» дозволів на розміщення рекламних засобів, аналогічних тим, право на розташування яких надано дозволами № 6034, № 6035, № 6037, № 6038 та № 6814». В іншій частині постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03.04.2014 року залишено без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом України зазначеної вище постанови Вищого адміністративного суду України від 23.09.2014 року заявник порушує питання про її скасування, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема: різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі; різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто незастосування закону, який підлягав застосуванню; різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах скаржником надано ухвалу Вищого адміністративного суду України від 02.11.2010 року у справі № К-5524/10.

У своїй заяві управління реклами Одеської міської ради зазначає, що судами касаційної інстанції по-різному застосовано пункт 29 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067.

Як вбачається з наданих суду документів, постанову Вищого адміністративного суду України від 23.09.2014 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 02.11.2010 року постановлено у справах, що виникли за різних фактичних обставин, внаслідок чого ухвалені різні за змістом судові рішення.

Так, в оскаржуваній постанові Вищого адміністративного суду України від 23.09.2014 року зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами за два тижні до закінчення цього строку, проте відповіді на заяву не отримав, продовжував оплачувати оренду місць розташування рекламних конструкцій.

Разом з тим, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02.11.2010 року йдеться про те, що судами встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Арінтін-Р» звернувся із заявою про продовження терміну дії дозволів, пропустивши встановлені строки для подання таких заяв.

Вивчивши заяву, дослідивши рішення, на яке посилається заявник як на приклад неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає, що обставини даної справи не є подібними тим, що розглядалися в межах справи, на яку посилається заявник як на приклад неоднакового застосування норм матеріального права, ознаки неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах - відсутні, а отже відсутні передбачені пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для допуску даної справи до провадження у Верховному Суді України.

Враховуючи вищенаведене, обговоривши доводи заяви та виходячи з мети судового перегляду, колегія суддів не знаходить підстав, встановлених пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, для допуску справи до провадження у Верховному Суді України.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити управлінню реклами Одеської міської ради в допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Приватного підприємства «РемСтрой-Ф» до Комунального підприємства «Одесреклама», Виконавчого комітету Одеської міської ради про скасування припису та зобов'язання вчинити певні дії, в порядку перегляду по цій справі постанови Вищого адміністративного суду України від 23.09.2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Є. Донець

С.А. Горбатюк

О.В. Калашнікова

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз