Справа № 2а-1970/905/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2015 р. м. Київ К/800/22653/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку письмового провадження касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.04.2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року у справі за позовом Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, третя особа - Служба автомобільних доріг у Тернопільській області, про визнання незаконною та скасування постанови № 07/98-ю/12 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.02.2012 року,

ВСТАНОВИЛА:

Дочірнє підприємство «Тернопільський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати незаконною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Тернопільській області № 07/98-ю/12 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування від 28.02.2012 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.04.2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року, позов задоволено. Скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Тернопільській області № 07/98-ю/12 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування від 28.02.2012 року.

Не погоджуючись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції у справі, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Розгляд касаційної скарги здійснено у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неприбуттям сторін у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією 16.02.2012 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, а саме капітального ремонту вулиці Зелена в с. Скорики, Підволочиського району Тернопільської області.

За результатами перевірки відповідачем встановлено, що капітальний ремонт дороги проводився на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт ТП 9 від 28.09.2011 року без затвердженої у встановленому законодавством порядку проектної документації.

Висновки перевірки викладені в акті від 16.02.1011 року та винесено припис № 53, яким заборонено виконання будівельних робіт по капітальному ремонту зазначеної дороги без затвердженої у встановленому законодавством порядку проектної документації.

17 лютого 2012 року Інспекцією складено протокол № 98-ю про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким встановлено, що при проведенні капітального ремонту дороги по вулиці Зелена в с. Скорики, Підволочиського району, Тернопільської області, будівельні роботи на об'єкті проведенні без затвердженої у встановленому законодавством порядку проектної документації.

Постановою Інспекції від 28.02.2012 року № 07/98-ю/12 на позивача було накладено штраф відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в сумі 48285,00 грн.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

Згідно з частиною першою статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності 12.03.2011 року, проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, державних будівельних норм, стандартів і правил та затверджується замовником.

Затвердження проектної документації на будівництво об'єктів, що споруджуються із залученням державних коштів, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України 11.05.2011 року № 560 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 560), передбачено, що проекти будівництва, що реалізуються із залученням коштів державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів підприємств, установ та організацій державної форми власності (крім випадків, передбачених законодавчими актами), затверджують:

Кабінет Міністрів України за поданням центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, а також інших органів державної влади - щодо об'єктів загальною кошторисною вартістю 100 млн. гривень і більше, надкатегорійних за метаном та небезпечних за раптовими викидами шахт, в яких проводяться роботи на глибині понад 800 метрів, незалежно від їх кошторисної вартості, а також щодо об'єктів, проекти будівництва яких реалізуються із залученням іноземних кредитів, що надані під державні гарантії.

За рішенням Кабінету Міністрів України право затверджувати проекти будівництва об'єктів загальною кошторисною вартістю 100 млн. гривень і більше на підставі обґрунтованого подання, погодженого з Міністерством економічного розвитку і торгівлі, Мінфіном, Мінрегіоном, може бути надано центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським держадміністраціям, а також іншим органам державної влади;

центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації та інші органи державної влади - щодо об'єктів загальною кошторисною вартістю від 30 до 100 млн. гривень;

підприємства, установи та організації державної форми власності - щодо об'єктів загальною кошторисною вартістю до 30 млн. гривень.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно додатку до порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.2011 року № 52 на Тернопільську область виділено субвенцію в сумі 32400 млн. грн.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій виходили з того, що у спірних правовідносинах проект будівництва затверджують центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації та інші органи державної влади, оскільки загальна кошторисна вартість об'єкта становить від 30 до 100 млн. гривень.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, оскільки 32400 млн. грн. - це сума субвенції, яку виділено на Тернопільську область загалом на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах, але не на конкретний об'єкт - капітальний ремонт вулиці Зелена в селі Скорики.

Разом з тим, згідно з рішенням № 50 від 27.09.2011 року виконавчого комітету Скориківської сільської ради затверджено проектно-кошторисну документацію на капітальний ремонт вулиці Зелена в селі Скорики загальною вартістю 7289,597 тис. грн. Отже, у даному випадку, з урахуванням пункту 4 Порядку № 560, проект будівництва затверджують підприємства, установи та організації державної форми власності, оскільки загальна кошторисна вартість об'єкта становить до 30 млн. гривень.

Так, Розпорядженням № 409 голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 06.06.2011 року замовником робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах області по об'єктах, перелік яких затверджено розпорядженням голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 04.05.2011 року № 327 визначено Службу автомобільних доріг у Тернопільській області.

Також, згідно з договором на виконання робіт, укладеним між Службою автомобільних доріг у Тернопільській області (Замовник) та ДП «Тернопільский облавтодор» (Генпідрядник), замовником є саме Служба автомобільних доріг у Тернопільській області.

Крім того, з декларації про початок виконання будівельних робіт, затвердженої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 28.09.2011 року, також вбачається, що замовником є Служба автомобільних доріг у Тернопільській області.

Отже, з урахуванням фактичних обставин справи та пункту 4 Порядку № 560, проект будівництва у спірних правовідносинах затверджує Служба автомобільних доріг у Тернопільській області, яка, до того ж, виконує функції замовника.

Проте, суди першої та апеляційної інстанцій помилково не встановили, чи було затверджено проекту документацію Службою автомобільних доріг у Тернопільській області.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частинами 4 та 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Проте, судами попередніх інстанцій в порушення вказаних норм процесуального права не було враховано всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене і в залежності від встановленого вирішити справу.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області задовольнити частково, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.04.2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року у цій справі скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: