Справа № К/9991/31197/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Київ К/9991/31197/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Пасічник С.С.,

секретар судового засідання Іванова Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу та постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2011 року, ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року в справі за його позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, третя особа Староміський районний відділ управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що у вересні 2010 року на нього накладено дисциплінарне стягнення та звільнено з органів внутрішніх справ за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу.

Вважаючи звільнення незаконним, просив визнати протиправними та скасувати накази начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 03 вересня 2010 року №435 та від 10 вересня 2010 року №163 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ, поновити на посаді старшого слідчого слідчого відділення Староміського районного відділу Вінницького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У процесі розгляду справи Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області звернулося із заявою про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2010 року позивачу надано строк для уточнення позовних вимог або, за наявності підстав, надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду.

На виконання ухвали суду позивач додав заяву, в якій зазначив, що про порушення прав дізнався 10 вересня 2010 року, після отримання та ознайомлення з постановою в.о. прокурора Староміського району міста Вінниці про порушення кримінальної справи від 20 серпня 2010 року, зміст якої дублює наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 03 вересня 2010 року №435 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ й просив вважати позов таким, що поданий з дотриманням строку звернення до суду.

Протокольною ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2010 року поновлено строк звернення до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2011 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року, позовну заяву в частині вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 03 вересня 2010 року №435 залишено без розгляду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2011 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, позивач просив скасувати судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Зазначав, що звільнення відбулося до закінчення провадження у кримінальній справі та прийняття рішення у ній, зміст наказу про звільнення дублює зміст постанови про порушення кримінальної справи, яка була скасована судом як незаконна. Крім того при визначенні виду стягнення відповідачем не враховано особу позивача і його відношення до служби, відсутність на час видання оскаржуваного наказу про звільнення дисциплінарних стягнень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу на посаді старшого слідчого слідчого відділення Староміського районного відділу Вінницького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області.

Висновком службового розслідування за фактом порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4, затвердженим заступником начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області 03 вересня 2010 року, встановлено скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання працівника міліції, що виразився в умисному укритті факту вчинення злочину, передбаченого статтею 307 Кримінального кодексу України - збут наркотичних засобів, громадянином ОСОБА_5 та умисному укритті факту вчинення злочину громадянкою ОСОБА_6, незаконно винісши постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно останньої за статтею 121 Кримінального кодексу України, при наявності достатніх приводів і підстав для порушення кримінальної справи.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 03 вересня 2010 року №435 ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за дискредитацію.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 10 вересня 2010 року №163 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ на підставі пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ)

Залишаючи без розгляду позовні вимоги в частині оскарження наказу від 03 вересня 2010 року №435 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду та відсутні під-стави для поновлення процесуального строку.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 10 вересня 2010 року №163 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ, окружний суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що звільнення є законним оскільки висновками службового розслідування підтверджено факт вчинення дій, які дискредитують звання працівника міліції. Відсутність в діях позивача складу злочину, тобто відсутність підстав для притягнення його до кримінальної відповідальності, ніяким чином не може ототожнюватися з відсутністю фактів порушення дисципліни, тобто дисциплінарної відповідальності, до якої і притягнуто позивача оскаржуваними наказами.

Перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції чинній на час розгляду справи, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з оскаржуваним наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 03 вересня 2010 року №435 ОСОБА_4 ознайомився 06 вересня 2010 року, а до суду звернувся 08 жовтня 2010 року, тобто з пропуском процесуального строку. Зазначені підстави поважності пропуску судом були визнані неповажними.

Порядок проходження служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України «Про міліцію», Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, яка визначає порядок виконання та зняття дисциплінарних стягнень. Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено права начальників щодо накладання дисциплінарних стягнень.

Правом накладання дисциплінарних стягнень користуються тільки прямі начальники. Дисциплінарне стягнення, накладене з порушенням вимог цього Статуту, скасовується начальником, який його наклав, або старшим прямим начальником. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Оскаржуваний наказ про звільнення з органів внутрішніх справ був накладений начальником позивача та у встановлені строки для накладення дисциплінарного стягнення, тобто з дотриманням вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Підстав для скасування наказу про звільнення судами попередніх інстанцій не встановлено.

Судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування та ухвалення нового судового рішення не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись статтями 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу та постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2011 року, ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ С.С. Пасічник /підпис/