Справа № 379/5681/15-а
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/568/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Бойко М.Г.
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Горбань Н.І.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 21.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області, третя особа: управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Таращанського районного суду Київської області з позовом до Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області, третя особа: управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області про визнання протиправним рішення відповідача щодо відмови у перерахунку та видачі йому довідки про заробітну плату в зоні відчуження за період з 13.09.1986 року по 02.10.1986 року за його заявою від 12.03.2015 року та зобов'язати відповідача провести перерахунок та видати йому довідку про заробітну плату в зоні відчуження відповідно до маршрутного листа за період з 13.09.1986 року по 02.10.1986 року та допустити негайне виконання рішення суду.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 21.04.2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним рішення-відповідь Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області від 24.03.2015 року № 4-71 щодо відмови в перерахунку заробітної плати та видачі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження з 13.09.1986 року по 02.10.1986 року ОСОБА_2. Зобов'язано Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_2 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 13.09.1986 року по 02.10.1986 року та видати відповідну довідку для пред'явлення її до органів Управління Пенсійного фонду України для нарахування пенсії з урахуванням Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 щодо роботи у вихідний день, тобто з урахуванням доплати за роботу у вихідні дні (14,21,28 вересня 1986 року ) - в подвійному розмірі; наказу МВС СРСР № 0130 від 11.05.1986 року та № 0189 від 30.06.1986 року щодо виплати подвійного окладу, виходячи із розрахунку посадового окладу в подвійному розмірі та кратності 4 (чотири) відповідно до зони небезпеки (III зона небезпеки) та абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС. Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. № 524- 156 ( у0524400-86 ); розпорядження Ради Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. № 1767 (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. № 530-рс ( 530-86-р ) щодо збільшення окладу до 15 %. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в позові. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необ'єктивність судового рішення, що є підставами для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є пенсіонером і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Таращанському районі Київської області та отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії, також є інвалідом II групи із захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що відповідачем та третьою особою не заперечується та підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Київською облдержадміністрацією 13.01.2004 року та вкладкою до посвідчення.

З довідки, виданої Управлінням державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області вбачається, що за роботу в населеному пункті - м. Прип'ять з 13 вересня 1986 року по 02 жовтня 1986 року позивачу виплачена заробітна плата в сумі 481,77 крб. з урахуванням коефіцієнта 5.

12 березня 2015 року позивач звернувся до Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області з письмовою заявою з проханням провести перерахунок заробітної плати за період виконання службових обов'язків в зоні відчуження в зв'язку з аварією па Чорнобильській АЕС відповідно до маршрутного листа та видати йому довідку про підвищену заробітну плату відповідно до законодавства, так як довідка видана 30.01.2015 року, не відповідає вимогам законодавства і при перерахунку пенсії значно занижує її розмір.

24 березня 2015 року відповідач своїм листом повідомив позивача, що довідка від 30.01.2015 року № 1 вірна і заповнена відповідно до діючого законодавства.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Судова колегія не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 № 1031рс було поширено порядок та умови підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 № 964 на військовослужбовців, начальницький та рядовий склад органів внутрішніх справ.

Грошове забезпечення особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх оправ, що виконували службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, здійснювалося на підставі нормативно-правових актів МВС СРСР та МВС УРСР, зокрема, наказів МВС СРСР від 11 травня 1986 №0130, від 17 травня1986 №0149, від 30 червня1986 № 0189 та інших.

Абзацом першим пункту 1 наказу МВС СРСР від 17 травня1986 №0149 «Про додаткові виплати особовому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», на виконання зазначених розпоряджень було наказано, зокрема, міністру внутрішніх справ Української РСР дозволяти за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов'язаних, які зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у ІІІ зоні небезпеки - у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Абзацом 2 пункту 1 цього наказу передбачалося у такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - ІІІ зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.

За основним місцем служби нараховувались надбавки за вислугу років та інші надбавки.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1986 порядок і умови відрядження військовослужбовців рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ встановлювалися МВС СРСР.

Управлінням пожежної охорони МВС УРСР листами від 17 грудня 1986 №3/7/1587 «Про компенсації працівникам зведеного загону протипожежної служби за постійне перебування у м. Чорнобилі у резерві у стані бойової готовності» та від 31 березня 1987 року ЖЗ/7/382 роз'яснено начальникам УПО-ВПО УВС виконкомів обласних та Київської міської Ради народних депутатів, м. Ворошиловград, що відповідно до вказівки МВС СРСР від 21 жовтня 1986 №1/5725 та листа Держкомпраці СРСР від 02 жовтня 1986 №3310-БГ працівникам зведеного загону протипожежної служби 1 годину перебування у 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС у резерві у стані бойової готовності слід враховувати, як 1 третину робочого часу з виплатою за цей обліковий період одинарної тарифної ставки (посадового окладу), а працівникам з числа начальницького складу - і окладу за спеціальне звання.

Нарахування та виплата 1/3 одинарної тарифної ставки (посадового окладу), а працівникам з числа начальницького складу - і окладу за спеціальне звання, тим, яких було відряджено, або які несли службу у складі загону ВПО-3 УПО УВС Київського виконкому, мали провадитися у повному обсязі за дні несення служби у складі зведеного загону або за дні чергування у складі зміни цього загону.

Пропонувалося провести розрахунки з особовим складом, який ніс службу в складі зведеного загону, за весь час, що облікований у зазначеному порядку, починаючи з моменту аварії на Чорнобильській АЕС.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 № 1006-р з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, а також тих, які у 1986-1987 роках отримали дозу опромінення у 25 бер і більше, дозволено МВС України перераховувати грошове забезпечення зазначених осіб за період роботи в зоні відчуження з розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, які цим особам було встановлено в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС у кратних розмірах відповідно до зон небезпеки, де вони несли службу.

Крім того, відповідно до вказаного розпорядження перерахунок мав провадитися в межах фонду видатків на грошове забезпечення та заробітну плату МВС України.

Враховуючи викладене, апеляційна інстанція дійшла висновку щодо безпідставності позовних вимог ОСОБА_2, оскільки відповідач при наданні відомостей, зазначених у довідці від 30.01.2015 року № 1, діяв в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством, що вказує на протиправність висновку суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області - задовольнити.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 21.04.2015 року - скасувати.

Постановити нову постанову, якою в позові ОСОБА_2 до Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області, третя особа: управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити дії - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Н.І.Горбань

Судді: Г.В. Земляна

Є.О.Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 10.07.2015 року.

Головуючий суддя Горбань Н.І.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.