Справа № 819/1639/15
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1639/15

01 липня 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Білоус І.О. розглянувши у порядку письмового провадження у залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов`зання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулася до суду із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_2 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_1, до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 1 800 доларам США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_2 включити ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_1, до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 1 800 доларам США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_1, до Загального реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 1 800 доларам США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що уповноваженою особою Фонду на ліквідацію в АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 безпідставно та необґрунтовано відмовлено у включені його до переліку вкладників АТ "ІМЕКСБАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, набутого у звязку з укладенням між нею та ОСОБА_3 26.01.2015 р. договору відступки права вимоги за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року в частині на суму 1 800 доларів США. Вважає, що відмова у включенні її до переліку вкладників для відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не має жодних правових підстав.

Представником позивача надано клопотання про розгляд справи без його участі у відповідності до вимог ч.4 ст.122 КАС України. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 надіслано письмові заперечення щодо позовних вимог. З приводу порушення норм законів, на які позивач посилається у адміністративному позові відповідач зазначив, що ОСОБА_1 правомірно не включена до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки вона не має права на таке відшкодування, адже безпосередньо не є вкладником банку.

На адресу суду Фондом гарантування вкладів фізичних осіб надіслано письмові заперечення, в яких вказано, що виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр виключно на підставі переліку вкладників, складеного та наданого уповноваженою особою, а тому вважає, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Представники відповідачів в судове засідання не зявились, про час, день та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. Причин неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями ч. 4 ст. 122 та ч. 6 ст. 128 КАС України, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини справи.

Судом встановлено, що 04.11.2010 р. між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» (надалі - Банк) та ОСОБА_3 укладений договір № 660027880 банківського рахунку у доларах США, відповідно до якого Банк відкрив ОСОБА_3 поточний рахунок 7005 та зобовязувався приймати і зараховувати на нього грошові кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій з рахунком (п 1.1. Договору).

Згідно виписки по вищевказаному рахунку від 21.01.2015 р. залишок коштів становив 77 488,30 доларів США.

26.01.2015 р. ОСОБА_3 подано до відділення № 298 АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Тернополі повідомлення про відступлення ОСОБА_1 права вимоги за договором № 660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010р., в частині на суму 1 800 доларів США.

26.01.2015 р. ОСОБА_1 подала до відділення № 298 АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Тернополі вимогу, згідно якої вбачається, що позивач набула належне ОСОБА_3 право вимоги за договором № 660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 р., укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» в частині на суму 1 800 доларів США. У вимозі Позивач просила перерахувати належні їй кошти в сумі 1 800 доларів США на її поточний рахунок № 8022 в Відділенні № 298 АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Тернополі.

Відступлення права вимоги було здійснено на підставі договору про відступку права вимоги за договором № 660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 р.

Відповідно до п. 1.1. договору про відступку прав вимоги Первісний кредитор відступає (передає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває належне Первісному кредиторові право вимоги за Договором № 660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 р. (надалі іменується "Основний договір"), укладеного між Первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» (надалі іменується Боржник) в частині на суму 1 800 (тисяча вісімсот) доларів США.

За цим Договором Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 2.1 цього Договору, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цих договорів (п. 1.2. Договору).

Наявність вказаної вимоги і прав підтверджується Договором № 660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 р. та випискою з рахунку № 7005 на 26.01.2015р. (п 1.4. Договору).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 р. № 50 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 прийнято рішення № 16 про запровадження з 27.01.2015 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ІМЕКСБАНК» (; МФО: 328384; місце знаходження: проспект Гагаріна, 12-а, м. Одеса, Україна).

Тимчасову адміністрацію в АТ «ІМЕКСБАНК» запроваджено строком на 3 місяці з 27 .01.2015 по 26.04.2015 р. включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 21.05.2015 р. № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІМЕКСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 27.05.2015 р. № 105, «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 27.05.2015 р. до 26.05.2016 р. включно, про що здійснено публікацію в газеті «Голос України» № 94 (6098) від 29.05.2015 р.

Заявами від 30.01.2015 р. та від 02.04.2015 р. на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_2 позивач зверталася про визнання її вкладником на суму 1 800 доларів США на підставі договору про відступку права вимоги та просила включити її до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 1 800 доларам США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Листом № 6574 від 20.05.2015 р. уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "ІМЕКСБАНК" позивачеві було надано відповідь та письмово розяснено, що він не має правових підстав на включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки ОСОБА_1 не є вкладником АТ "ІМЕКСБАНК" в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", так як особисто не укладав договір банківського вкладу або рахунку, як і не укладав відповідні банківські договори та не вносив на ці рахунки кошти, які має намір отримати від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач з даною відмовою не погоджується, вважає протиправною бездіяльність щодо не включення до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та такою, що суперечить Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та порушує право позивача на отримання гарантованої суми вкладу.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 р. № 4452-VІ (далі Закон № 4452-VІ) та врегульовані нормами Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 07.09.2012 р. за № 1548/21860 (далі Положення).

Ч. 1 ст. 3 Закону № 4452-VІ визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VІ).

За правилами частин 1-3 ст. 27 Закону № 4452-VІ передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином вищевикладені норми законодавства забезпечують права і інтереси осіб щодо забезпечення гарантованого Законом № 4452-VІ відшкодування коштів лише вкладників банку за їх вкладами.

Згідно з п. п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VІ вклад кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник фізична особа (крім фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п.п.4 ч.1 ст.2 Закону №4452-VІ).

Ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник), зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора)певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України) .

Сторонами у зобовязанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

У зобовязанні на стороні боржника або кредитора або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб (ч. 2 ст. 510 ЦК України).

Відповідно до договору № 660027880 від 04.11.2010р. між АТ «ІМЕКСБАНК» (далі - Банк) та ОСОБА_3 виникло зобовязання, відповідно до якого Банк відкрив ОСОБА_3 поточний рахунок 7005 та зобовязувався приймати і зараховувати на нього грошові кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій з рахунком (п. 1.1. Договору).

В результаті укладання між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договору уступки права вимоги, за умовами пунктів 1.2.-2.1. договору, всі права кредитора, передбачені договором № 660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 р. перейшли до ОСОБА_1 в частині суми 1 800 доларів США

Ст. 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на свій розсуд. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як вбачається з наданого до матеріалів справи договору № 660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 р. він не містить обмежень щодо можливості передачі кредитором своїх прав або обмеження обсягу прав, які передає кредитор.

Згідно статті 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обовязку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обовязку боржника третьою особою.

Кредитор у зобовязанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первинного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч. 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України «Про банки та банківську діяльність» не містить обмежень прав вкладників на укладання договорів уступки права вимоги у зв'язку з початком ліквідаційної процедури банку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заміну кредитора у зобов'язанні по договору банківського рахунку № 660027880 від 04.11.2010 р. здійснено у відповідності до порядку, визначеному ст.ст. 512-517 ЦК України.

Таким чином, ОСОБА_1 отримала всі права вкладника за договором банківського рахунку № 660027880 від 04.11.2010 р в частині 1 800 доларів США.

Аналогічної позиції дотримається Вищій адміністративний суд України, зокрема в ухвалі від 20.02.2014 р. у справі К/9991/7694/11.

Виходячи з викладеного, суд критично оцінює доводи відповідачів про те, що позивач не є вкладником АТ «ІМЕКСБАНК» в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вважаючи, що порушення прав позивача в цій частині доведене, суд приходить до переконання що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, слід задовольнити.

Відносно позовної вимоги про зобовязання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_2 включити позивача до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як обраного способу захисту, суд керуючись ч. 2 ст. 11 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, з огляду на необхідність повного захисту прав, свобод та інтересів сторони, про захист яких вона просять.

Відповідно до п. 4 розд. ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. №14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 р. за № 1548/21860 (далі по тексту - Положення № 14) перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Приписами п. 6 розд. III Положення встановлено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Суд вважає за необхідне зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_2 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника - ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_1, стосовно здійснення останній виплати по відшкодуванню вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 1 800 доларам США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Стосовно позовних вимог позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону № 4452-VІ протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий курєр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до абз.1 п.4 розд. III Положення перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно п. 2 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (п. 4 розд. IV Положення).

Таким чином перелік, який складається уповноваженою особою та загальний реєстр вкладників, який затверджується Фондом, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду, а загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі загального реєстру затверджується Фондом.

Із системного аналізу положень Закону № 4452-VІ суд робить висновок, що єдиною підставою для включення даних про особу до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність даної особи в складеному уповноваженою особою переліку вкладників або в наданій уповноваженою особою додатковій інформації про вкладників.

Оскільки позивача не було включено уповноваженою особою Фонду до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, то суд вважає, що позовна вимога до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовільнити частково.

2.Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_1, до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 1800 (тисяча вісімсот) доларів США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_2 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у АТ «ІМЕКСБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 р., в розмірі вкладу на суму еквівалентну 1800 (тисяча вісімсот) доларів США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, іпн. НОМЕР_1, понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Білоус І.О.

копія вірна

Суддя Білоус І.О.