Справа № 2а-578/10/2370
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2011-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2011 року Справа № 2а-578/10/2370

29.11.11

14 год. 43 хв.м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Гаврилюка В. О.,

секретар судового засідання Білоус А. М.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом державного підприємства ОризонНавігація до Смілянської обєднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Державне підприємство ОризонНавігація подало позов про скасування податкових повідомлень-рішень Смілянської обєднаної державної податкової інспекції від 3 лютого 2010 року № /3, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 330 грн.; від 10 лютого 2010 року № /3, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 8 600 грн., та № /3 яким, позивачу визначено суму податкового зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 4 465 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковими інспекторами, які проводили перевірку, було зроблено помилковий висновок про відсутність у позивача окремого обліку господарських операцій з поставки та придбання товарів (послуг), які не підлягають оподаткуванню, а також які не є обєктом оподаткування у звязку з чим було безпідставно проведено перерахунок сум податкового кредиту.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю посилаючись на те, що інспекція, приймаючи оспорювані податкові повідомлення-рішення, діяла на підставі та згідно вимог чинного законодавства України.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до такого висновку.

Державне підприємство ОризонНавігація зареєстроване розпорядженням виконавчого комітету Смілянської міської Ради народних депутатів 28.03.95р. за № 108р. та за назвою ДПФ ОризонНавігація, перереєстроване розпорядженням виконавчого комітету Смілянської міської Ради народних депутатів 11.07.2003р. за № 470р. за назвою ДП ОризонНавігація.

Судом встановлено, що з 12.05.2009 по 23.06.2009 року посадовими особами Смілянської обєднаної державної податкової інспекції проведена планова виїзна перевірка державного підприємства ОризонНавігація з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.10.2007 по 31.12.2008 року, про що складено акт від 01.07.2009р. № 1897/23/22794124.

В зазначеному акті перевірки встановлено порушення позивачем підпункту 7.4.3 пункту 7.4, підпункту 7.7.7 пункту 7.7 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість в результаті чого занижено податок на додану вартість за грудень 2008 року в сумі 330 грн., завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2008 року в сумі 80 109 грн., а також завищено суму бюджетного відшкодування за грудень 2007 року в розмірі 8 600 грн.

Позивач, не погоджуючись з висновками Смілянської обєднаної державної податкової інспекції, направив до Державної податкової адміністрації Черкаської області та Державної податкової адміністрації України скарги, які були залишені без задоволення.

На підставі акту від 01.07.2009р. № 1897/23/22794124 та в результаті розгляду скарг Смілянською обєднаною державною податковою інспекцією прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 3 лютого 2010 року № /3, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання по податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 330 грн.;

- від 10 лютого 2010 року № /3, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2007 року в розмірі 8 600 грн.;

- від 10 лютого 2010 року № /3 яким, позивачу визначено суму податкового зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 4 465 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Вирішуючи спір по суті, з огляду на аргументацію сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 7.4.3 п. 7.4. ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР (далі Закон № 168/97-ВР), чинного на момент здійснення спірних господарських операцій, у разі коли товари (роботи, послуг), виготовлені та/або придбані, частково використовуються в оподаткованих операціях, а частково ні, до суми податкового кредиту включається та частка сплаченого (нарахованого) податку при їх виготовленні або придбанні, яка відповідає частці використання таких товарів (робіт, послуг) в оподаткованих операціях звітного періоду.

В охоплений перевіркою період, позивачем здійснювалось виконання робіт по укладеному з Міністерством оборони України, договору на виконання дослідно-конструкторської роботи № 247/2/07-6 від 17.08.2007р, та Міністерством промислової політики України по договору № 5-1710/07 від 22.09.08р., д/у № 1 від 13.11.08р.

Відповідно до пп. 5.1.22 п. 5.1 ст. 5 Закону № 168/97-ВР від оподаткування звільняються зокрема операції з оплати вартості фундаментальних досліджень, науково-дослідних і дослідницько-конструкторських робіт особою, яка безпосередньо отримує такі кошти з рахунку Державного казначейства України.

Згідно підпункту 7.4.2. пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР якщо платник податку придбаває (виготовляє) товари (послуги) та основні фонди, які призначаються для їх використання в операціях, які не є обєктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 та пунктом 11.44 статті 11 цього Закону, то суми податку, сплачені у звязку з таким придбанням (виготовленням), не включаються до складу податкового кредиту такого платника.

Таким чином, на виконання положень наведених норм діючого законодавства, позивачем здійснювався розподіл загальної суми сплаченого ПДВ в звітному періоді на суми, які сплачені при придбанні товарів (роботи, послуги), які в подальшому використовувались в оподатковуваних операціях, та на суми, були які сплачені при придбанні товарів (роботи, послуги), які в подальшому використовувались в неоподатковуваних операціях - роботи по договорах № 247/2/07-6 від 17.08.2007р. та № 5-1710/07 від 22.09.08р.

При визначенні сум сплаченого ПДВ які підлягають включенню до податкового кредиту, а які ні, по так званих непрямих витратах (коли товари (роботи, послуги), виготовлені та/або придбані, частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково ні - втрати з оплати праці, електроенергії та інше) Позивач керувався саме положеннями наведеного вище пп. 7.4.3 п. 7.4. ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість та до суми податкового кредиту включав ту частку нарахованого (сплаченого) податку, яка відповідає частці використання таких товарів (робіт, послуг ). в оподатковуваних операціях звітного періоду.

Специфіка звільнених операцій у позивача полягає у тому, що у звітному періоді може не бути надходження коштів від замовника (тому не можливо визначити частку по першому варіанті), а може не бути і прямих матеріальних витрат, запасів, послуг (тому не можливо визначити частку по другому варіанті), а списується на бюджетні роботи, так як це наукові роботи, лише заробітна плата конструкторів. Для відповідного розрахунку позивач використовував коефіцієнт, визначений шляхом відношення суми заробітної плати конструкторів віднесеної на виконання робіт по бюджетному замовленню, до загальної суми заробітної плати конструкторів за відповідний період.

Законність використання вказаного методу розрахунку закріплена в наказі про облікову політики, узгоджена із засновником - Міністерством промислової політики, Типовим положенням по плануванню, обліку та калькулюванню собівартості науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт; листом-відповіддю Черкаської ДПА № 19393/15-212 від 08.09.2009 та підтверджена результатами попередніх податкових перевірок позивача, які не виявляли в подібних операціях жодних порушень.

Отже, формуючи суму податкового кредиту в перевірений період в кожному звітному періоді, позивач діяв у відповідності з нормами Закону України Про податок на додану вартість, зокрема з пп. 7.4.3 п. 7.4. ст. 7 відповідного закону, оскільки застосовуваний підприємством механізм дозволяє не завищувати податковий кредит звітного періоду із непрямих витрат, навіть у тих звітних періодах, у яких підприємством не отримано кошти від замовника та не понесено прямих матеріальних витрат.

В той же час, в ході проведення перевірки, податковими інспекторами, всупереч наданим ним у розпорядження документальним даним, було зроблено неправдивий висновок про відсутність у позивача окремого обліку, необхідність ведення якого передбачена пп. 7.2.8 п. 7.2 ст. 7 Закону № 168/97-ВР.

Виходячи з вказаного висновку, податковим інспекторами безпідставно було зроблено перерахунок сум податкового кредиту у перевіряємому періоді із частковим віднесення до податкового кредиту навіть тих сум ПДВ, які повністю відносяться до пільгових операцій, і навпаки.

Таким чином, безпідставне неврахування відповідачем даних окремого податкового обліку позивача, призвело до неправильного обрахунку відповідачем сум податного кредиту відповідача, що в свою чергу призвело до винесення безпідставних податкових повідомлень-рішень.

Вищезазначені обставини помилковості висновків, викладених в акті від 01.07.2009р. № 1897/23/22794124, також підтверджуються висновком № 334-Б судово-економічної експертизи по адміністративній справі № 2а-578/10/2370, складеним 22 квітня 2011 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні питання правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 89, 94, 159 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Смілянської обєднаної державної податкової інспекції від 3 лютого 2010 року № /3, від 10 лютого 2010 року № /3 та від 10 лютого 2010 року № /3.

Стягнути з Державного бюджету України на користь державного підприємства ОризонНавігація (20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Мазура, 24, ідентифікаційний код 22794124) 3 158 (три тисячі сто пятдесят вісім) грн. 20 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк