Справа № 812/4158/13-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року справа №812/4158/13-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого: Шишова О.О.,суддів: Сіваченко І.В.,Чебанова О.О.,при секретарі судового засідання:Куленко О.Д., за участю:представника відповідачаБондарєвої Л.М.,розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної інспекції України з питань праці на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року про роз'яснення рішення суду по справі № 812/4158/13-а за позовом ОСОБА_3 до Державної інспекції України з питань праці про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява Державної інспекції України з питань праці про роз'яснення рішення суду в адміністративній справі № 812/4158/13-а щодо розмірів коштів, належних до перерахування безпосередньо позивачеві, сум які необхідно утримати у вигляді відповідних податків та зборів, а також суми нарахування єдиного соціального внеску із зазначенням джерела фінансування для його сплати.

Ухвалою Луганського адміністративного суду у задоволенні заяви Державної інспекції України з питань праці про роз'яснення рішення суду в адміністративній справі № 812/4158/13-а за позовом ОСОБА_3 до Державної інспекції України з питань праці про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що постанова Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року у справі № 812/4158/13-а є зрозумілою та додаткового роз'яснення не потребує.

З ухвалою суду першої інстанції не погодився відповідач - Державна інспекція України з питань праці та звернулася з апеляційною скаргою у якій вказала, що відсутність підтверджуючих документів про встановлення інвалідності станом на 05.12.2012р. унеможливлює зробити розрахунки сум, які необхідно утримати у вигляді відповідних податків та зборів. Судом досліджений факт наявності інвалідності ОСОБА_3 Вказані відрахування Держпраці повинна здійснити, як податковий агент згідно норм законодавства на підставі відповідних документів. Підтвердження чи спростування наявності в ОСОБА_3 інвалідності на 05.12.2012р. має вирішальне значення для вирішення справи по суті. Оскільки, у разі підтвердження факту інвалідності, сума нарахування ЄСВ має визначатися за іншими відсотками ніж для осіб без інвалідності.

Просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити заяву про роз'яснення рішення суду.

Представник Державної інспекції України з питань праці у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у відсутність особи, яка не з'явилась.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року зобов'язано стягнути з Державної інспекції України з питань праці на користь ОСОБА_3 заробітну плату за 05 грудня 2012 року у розмірі 559,67 грн. (п'ятсот п'ятдесят дев'ять грн. 67 коп.), грошову компенсацію за п'ять днів невикористаної відпустки у сумі 2150,40 грн. (дві тисячі сто п'ятдесят грн. 40 коп.) та середній заробіток за затримку розрахунку з 06 квітня 2013 року по 16 квітня 2014 року у розмірі 144394,86 грн. (сто сорок чотири тисячі триста дев'яносто чотири грн. 86 коп.) з відрахуванням відповідних податків та зборів на доходи фізичних осіб, сплата яких є обов'язковою у встановленому законом порядку.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2014 року постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року у справі № 812/4158/13-а залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 липня 2014 року відмовив у відкритті касаційного провадження посилаючись на положення пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, який встановлює, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Тобто, постанова Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року у справі № 812/4158/13-а набрала законної сили та підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року у справі № 812/4158/13-а приймаючи рішення про стягнення з Державної інспекції України з питань праці на користь ОСОБА_3 заробітної плати за 05 грудня 2012 року, грошової компенсації за п'ять днів невикористаної відпустки та середнього заробітку за затримку розрахунку з 06 квітня 2013 року по 16 квітня 2014 року суд навів відповідні розрахунки та, з посиланням на пункт 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" зазначив, що обов'язок суду полягає в наведенні в рішенні розрахунків, з яких він виходив при визначення сум, що підлягають стягненню. Однак, оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Вказані відрахування повинен здійснити відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України та як страхувальник згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а потім виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши з нього при виплаті податок з доходів фізичних осіб та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який прийшов до висновку, що постанова Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року у справі № 812/4158/13-а є зрозумілою та додаткового роз'яснення не потребує.

Колегія суддів також зазначає, що факт інвалідності не був предметом спору під час ухвалення судами рішень, тому спір про суми відрахувань в залежності від наявності інвалідності це є іншими позовними вимогами.

Також, колегія суддів зауважує, що відповідно ч.2 ст.116 КЗоТ України в разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Тобто, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року повинно бути виконано по тим обставинам, які були встановлені.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Повний текст ухвали складений 09 липня 2015 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної інспекції України з питань праці на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року про роз'яснення рішення суду по справі № 812/4158/13-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року про роз'яснення рішення суду по справі № 812/4158/13-а - залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов