Справа № 2а-1322/09/0870
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2009-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія статобліку 2.11.3
ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2009 р. о 17 год. 10 хв. Справа № 2а-1322/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

при секретарі Горбовій І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Дніпроенерго», м. Запоріжжя

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими

платниками податків у м. Запоріжжі, м. Запоріжжя

про скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 31.12.2008 р. № 10/14618-600;

ОСОБА_2, довіреність від 25.12.2008 р. № 10/14326-509

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність б/н від 09.01.2009 р.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Дніпроенерго»звернулося до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № /3 від 10.02.2009 р., прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі в частині стягнення з позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 189726,10 грн. В обґрунтування позову товариство посилається на те, що прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а також застосування штрафних санкцій в період дії мораторію, суперечить нормам преамбули Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»і положенням ст. 4 ч. 4 ст. 12, ч. 4 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Вказує, що ВАТ «Дніпроенерго»на протязі перевіряємого періоду самостійно виявляло факти заниження податкового зобовязання по податку на прибуток підприємства та самостійно погашало суми такої недоплати. Але у звязку з тим, що господарським судом Запорізької області порушено справу про банкрутство ВАТ «Дніпроенерго»та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, підприємством не сплачувалися штрафні (фінансові) санкції у розмірі 5 % від суми недоплати. На думку позивача, незалежно від того, якими є вимоги кредитора (конкурсними чи поточними) на них розповсюджується дія мораторію на нарахування та стягнення штрафних санкцій.

Заявою від 09.04.2009 р. позивач уточнив позовні вимоги та просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення № /2 від 24.11.2008 р., № /3 від 10.02.2009 р. прийняті СДПІ по роботі з великими платниками податків в м. Запоріжжі в частині стягнення з позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 189 726,10 грн. В обґрунтування посилається на те, що в процесі апеляційного узгодження податкові повідомлення-рішення № /0 та № /1 вважаються відкликаними, а отже оскарженню підлягають податкові повідомлення-рішення № /2 та № /3.

У судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги з підстав, зазначених у позові, просять скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі у письмових запереченнях від 19.03.2009 р. (вих. № 2336/10/10-013) позовні вимоги не визнає. Зазначає, що відповідно до положень ст. ст. 1, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), які виникли після введення мораторію, та не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення. Вказує, що оскільки строк виконання податкових зобовязань з податку на прибуток настав у позивача після 12 грудня 2001 р., тобто після порушення провадження у справі про банкрутство, дія мораторію на виконання цих податкових зобовязань не розповсюджується, а нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості за зобовязаннями, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється лише з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Також посилається на те, що 12.10.2007 р. господарським судом Запорізької області закрито провадження у справі про банкрутство, тому на момент прийняття СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення (10.02.2009 р.), яким підприємству визначено суму штрафних санкцій, на підприємство не поширювалися процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вищевикладені заперечення, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

На підставі направлень від 12.05.2008 р. № 0345, від 23.05.2008 р. № 0382 та від 04.06.2008 р. № 0345/1, №0382/1 Спеціалізованою державної податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі проведена планова виїзна перевірка Відкритого акціонерного товариства «Дніпроенерго»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 р. по 31.03.2008 р., за результатами якої складено акт № 145/08-05/00130872 від 27.06.2008 р.

Перевіркою зокрема встановлено: порушення ВАТ «Дніпроенерго»п. 5.1, п. п. 5.2.1, п.п.5.2.5 п. 5.2, п. п. 5.3.1, п.п.5.3.2 п. 5.3, п. п. 5.4.2, п. п. 5.4.9, п. п. 5.4.10 п. 5.4, п. п. 5.5.1 п. 5.5, п. п. 5.6.1 п. 5.6, п. п. 5.7.1 п. 5.7 ст. 5, п. п. 11.2.1 п. 11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР із змінами та доповненнями п. 17.1, п. 17.2, п. 17.3 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань»платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ із змінами та доповненнями в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2007 р. по 31.03.2008 р. у розмірі 5769867,00 грн., у тому числі по періодах: 1 квартал 2007 р. 6156,00 грн.; півріччя 2007 р. 34792,00 грн.; 3 квартали 2007 р. 518652,00 грн.; 2007 р. 555165,00 грн.; 1 квартал 2008 р. 5214702,00 грн.

11.07.2008 р. Спеціалізованою державної податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким Відкритому акціонерному товариству «Дніпроенерго» визначено податкове зобовязання з податку на прибуток у розмірі 9920250,40 грн., а саме 5769867,00грн. за основним платежем та 4150383,40 грн. штрафними (фінансовими) санкціями.

18.07.2008 р. позивач звернувся до відповідача із скаргою (вих. № 06/7382) на податкове повідомлення-рішення № /0 від 11.07.2008 р. Рішенням про розгляд первинної скарги від 10.09.2008 р. № 10176/10/25-016 відповідач залишив без змін податкове повідомлення рішення № /0 від 11.07.2008 р., а скаргу ВАТ «Дніпроенерго»- без задоволення, одночасно направивши підприємству податкове повідомлення-рішення від 10.09.2008 р. № /1.

ВАТ «Дніпроенерго»24.09.2008 р. вих. № 06/9947 звернулося із повторною скаргою до Державної податкової адміністрації в Запорізькій області, яка своїм рішенням про результати розгляду повторних скарг від 21.11.2008 р. № 5211/10/25-020 скасувало податкове повідомлення-рішення відповідача в частині 5943,00 грн. податку на прибуток, в частині 3519,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій, застосованих згідно з підпунктом 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами», та в частині 277582,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій, застосованих згідно п. п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 вказаного Закону і застосувало до ВАТ «Дніпроенерго»5943,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток, нарахованих на підставі п. 17.2 ст. 17 Закону № 2181, про що прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.11.2008 р. № /2.

03.12.2008 р. ВАТ «Дніпроенерго»направило до Державної податкової адміністрації України скаргу (вих. № 06/12777), за результатами розгляду якої рішенням від 04.02.2009 р. № 919/6/25-0115, скаргу підприємства залишено без задоволення і прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.02.2009 р. № /3, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 9639148,90 грн., а саме 5763924,00 грн. за основним платежем та 3875224,90 грн. штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями № /2 від 24.11.2008 р., № /3 від 10.02.2009 р. в частині визначення штрафних (фінансових) санкцій в сумі 189726,10 грн. позивач звернувся до суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спірну суму штрафних (фінансових) санкцій визначено контролюючим органом на підставі п.п. 17.1.3, 17.1.6, п. 17.2, п. 17.3 ст . 17 Закону України від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобвоязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(надалі за текстом Закон України № 2181-ІІІ).

Відповідно до п. 17.1 ст. 17 Закону України № 2181-ІІІ штрафні санкції за порушення податкового законодавства накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею, крім штрафних санкцій за порушення валютного законодавства, що встановлюються окремим законодавством. Штрафні санкції накладаються контролюючими органами, а у випадку, передбаченому пунктом 17.2 цієї статті, самостійно нараховуються та сплачуються платником податків.

Положеннями п. 17.2 ст. 17 Закону України № 2181-ІІІ платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

б) або відобразити суму такої недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з цього податку.

Із пояснень позивача та акту перевірки судом встановлено, що ВАТ «Дніпроенерго»на протязі перевіряємого періоду самостійно виявляло факти заниження податкового зобовязання по податку на прибуток підприємства та самостійно погашало суми такої недоплати. Проте, посилаючись на введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, підприємством не сплачувалися штрафні санкції у розмірі 5 % від суми недоплати.

Сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум (п. 17.3 ст. 17 Закону України № 2181-ІІІ).

Тобто, відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції за порушення п. 17.2 ст. 17 Закону України № 2181-ІІІ.

Не підтверджується матеріалами справи твердження позивача про необхідність прийняття податковим органом на суму збільшення штрафних (фінансових) санкцій окремого податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до абз.7 п. 9 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затв. Наказом ДПА України від 03.03.1998 р. № 93 рішення, прийняте за розглядом скарги, може бути менш сприятливе для платника податків, ніж рішення, яке оскаржувалось. У разі збільшення органом державної податкової служби суми податкового зобовязання (пені та штрафних санкцій), на суму такого збільшення органом ДПС надсилається окреме податкове повідомлення.

Як свідчать надані суду документи, рішенням Державної податкової адміністрації у Запорізькій області від 21.11.2008 р. № 5211/10/25020 про результати розгляду повторних скарг було скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі від 11 липня 2008 р. № /0 та рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі від 10 вересня 2008 р. № 10176/10/25-016, прийняте за розглядом первинної скарги (податкове повідомлення-рішення від 10 вересня 2008 р. № /1) в частині 5943,00 грн. податку на прибуток, в частині 3519,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій, застосованих згідно з підпунктом 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами» та в частині 277582,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій, застосованих згідно з підпунктом 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами»за заниження податкових зобовязань з податку на прибуток за 2007 р. на 555165,00 грн. та застосовано до ВАТ «Дніпроенерго»5943,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій з податку на прибуток, нарахованих згідно з актом перевірки від 27.06.2008 р. № 145/08-05/00130872 на підставі п. 17.2 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Суд зазначає, що в даному випадку рішення, яке б було б менш сприятливим для позивача, податковим органом не приймалося (застосована сума штрафних санкцій менша за скасовану частину рішення щодо штрафних санкцій), тому податковий орган не повинен був приймати окреме податкове повідомлення-рішення.

Посилання позивача на те, що у період з 01.01.2007 р. (початок перевірки) і до 12.10.2007 р. (припинення провадження у справі про банкрутство) ВАТ «Дніпроенерго»перебувало у стадії банкрутства, а тому застосування штрафних санкцій в цей період є неправомірним, суд до уваги не приймає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобвоязань та зобвоязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Положення статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»встановлює, зокрема, заборону нараховувати протягом дії мораторію неустойку (штраф, пеню), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), стосується зобовязань, які підпадають під поняття мораторію. Таким чином, ці положення слід застосовувати у контексті ст. 1 Закону, якою, саме надано визначення мораторію.

Системний аналіз змісту вищезазначених номр права, свідчить про те, що мораторій не зупиняє виконання борджником грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли після дня введення мораторію, а отже і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Невиконання таких зобвоязань є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання згаданих зобовязань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобовязань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також штрафних санкцій, грунтується на Законі.

Враховуючи те, що строк виконання податкових зобовязань з податку на прибуток настав у позивача після 12.12.2001 р. (після порушення провадження у справі про банкрутство), дія мораторію на виконання цих податкових зобвоязань не розповсюджується.

Також суд спростовує посилання позивача на лист Державної поадткової адміністрації України від 29.12.2003 р. № 10721/6/19-2116 та порушення норм п.п. «д»п.п. 4.4.2 п. 4.4 ст. 4 Закону України № 2181-ІІІ з огляду на настпуне.

У листі Державної податкової адміністрації України від 02.06.2005 р. № 10902/7/23-1117 щодо застосування штрафних санкцій у разі порушення платниками податків вимог законодавства зазначено, що штрафні санкції за порушення правил оподаткування, передбачені Законом України № 2181, у період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів застосовуються на загальних підставах. Зазначено, що надане листом ДПАУ від 21.04.2003 р. № 6467/7/24-1117, вважається відкликаним, а інші податкові роз`яснення з цього питання застосвуються у частині, що не суперечить цьому податковому роз`яснені.

Крім того, відповідно до п. п. «д»п. п. 4.4.2 п. 4.4 ст. 4 Закону України № 2181-ІІІ не може бути притягнутим до відповідальності платник податків, який діяв відповідно до наданого йому податкового роз'яснення (за відсутності податкових роз'яснень з цього питання, що мають пріоритет) або узагальнюючого податкового роз'яснення, тільки на підставі того, що у подальшому таке податкове роз'яснення чи узагальнююче податкове роз'яснення було змінено або скасовано, чи надано нове податкове роз'яснення такому платнику податків або узагальнююче податкове роз'яснення, що суперечить попередньому, яке не було скасовано (відкликано). При цьому при оцінці доказів судом, наданих органом стягнення, податкові роз'яснення не мають пріоритету над іншими доказами або іншими експертними оцінками.

В даному ж випадку, за порушення вимог законів з питань оподаткування платника податків притягнуто до відповідальності шляхом застосування штрафних (фінансових) санкцій визначених у податковому повідомленні-рішенні, тому вказана норма не регулює спірних відносин.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом розумного строку.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі дійшла законних та обґрунтованих висновків про необхідність застосування до ВАТ «Дніпроенерго»штрафних (фінансових) санкцій в загальній сумі 189726,10 грн. за порушення вимог п. 5.1, п. п. 5.2.1, п.п.5.2.5 п. 5.2, п. п. 5.3.1, п.п.5.3.2 п. 5.3, п. п. 5.4.2, п. п. 5.4.9, п. п. 5.4.10 п. 5.4, п. п. 5.5.1 п. 5.5, п. п. 5.6.1 п. 5.6, п. п. 5.7.1 п. 5.7 ст. 5, п. п. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР із змінами та доповненнями. Таким чином, підстави щодо скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову Відкритого акціонерного товариства «Дніпроенерго»до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі про скасування податкових повідомлень-рішень від 24.11.2008 р. № /2 та від 10.02.2009 р. № /3 в частині донарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 189726,10 грн., - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її складення у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанову складено у повному обсязі 28 квітня 2009 р.

Суддя (підпис) Н.В. Стрельнікова

Постанова не набрала законної сили

Суддя: