Справа № 308/3525/15-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3525/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2015 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Шкіря І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Позов обґрунтований тим, що 22.04.2014 р. ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ через обмежений стан здоровя. У звязку зі звільненням позивача зі служби, йому була призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На його повному утримані знаходиться донька ОСОБА_4, яка є студенткою Ужгородського Національного Університету. Згідно п. «а» ч. 1 ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач, як непрацюючий пенсіонер, певний період отримував надбавку до пенсії за вислуги років на свою доньку ОСОБА_5, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму.

05 лютого 2015 року, позивач подав запит до ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області з вимогою поновити та прийняти міри по виплаті йому надбавки за непрацездатного члена сімї доньки ОСОБА_5, яка перебуває на його повному утримані, яка є студенткою Ужгородського Національного Університету. Листом ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 18.02.2015 р., відповідач відмовив в поновленні та виплаті цієї надбавки на його доньку до досягнення нею 23-річного віку, через відсутність на те правових підстав. Посилаючись на Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 р., позивач вважає, що в даному випадку він має право на виплату надбавки до пенсії за вислуги років на свою доньку ОСОБА_5, яка є студенткою та перебуває на його повному утримані у розмірі 50 % прожиткового мінімуму до досягнення нею 23-річного віку.

Просить суд визнати протиправними дії ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області в припинені виплати ОСОБА_3 надбавки до пенсії за вислугу років на його доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з набуттям нею 18 років, при умові, що вона є студенткою вищого навчального закладу та зобовязати ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_3 надбавку до пенсії за вислугу років за непрацездатного члена сімї, його доньку, студентку Ужгородського Національного Університету ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з моменту її припинення до досягнення нею 23-річного віку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив і просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на відсутність правових підстав виплати позивачеві надбавки на непрацездатного члена сімї доньки позивача, яка є студенткою до досягнення нею 23-річного віку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 22.04.2014 р. звільнений з органів внутрішніх справ і на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ йому призначено пенсію за вислугу років.

Крім пенсії позивачу виплачувалась надбавка до пенсії на утриманця доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки виданої ДВНЗ «Ужгородський національний університет» від 23.03.2015 р. № 257, ОСОБА_4 є студенткою 2 курсу денного відділення медичного факультету Ужгородського національного університету.

В лютому 2015 року позивач звернувся до ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про прийняття відповідних мір по виплаті, з моменту призначення йому пенсії, надбавки за непрацездатного члена сімї, яка перебуває на його повному утриманні доньки, яка є студентом УжНУ.

Однак, відповідач листом від 18.02.2015 за № 36/Г-99-01 відмовив ОСОБА_3 у здійсненні такої виплати спірної надбавки посилаючись на те, що його донька досягла визначеного ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 18-річного віку, а тому правових підстав для виплати надбавки на непрацездатних членів сімї немає.

Не погодившись із такими діями ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області, позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 16 Закону № 2262-ХІІ непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), нараховується надбавка до пенсії за вислугу років на кожного непрацездатного члена сім'ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 4 ст. 30 Закону № 2262-ХІІ визначено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються: а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків; б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку (чоловіки - 60 років, жінки -55 років) або є інвалідами; в) батьки та дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов'язку, мають право на пенсію після досягнення чоловіками 55 років, жінками -50 років або якщо вони є інвалідами; г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов'язані їх утримувати; д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Слід зазначити, що наведений перелік осіб які відносяться в розумінні Закону до непрацездатних членів сім'ї є вичерпним та не може підлягати розширеному тлумаченню.

Частиною 6 ст. 30 Закону № 2262-ХІІ визначено, що вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів військово-навчальних закладів та навчальних закладів органів внутрішніх справ і державної пожежної охорони), стажисти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не довше, ніж до досягнення ними 23-річного віку.

Зазначені у ч. 6 ст. 30 Закону № 2262-ХІІ особи, що мають право на пенсію в разі втрати годувальника, які досягли повноліття, в тому числі і студенти, до непрацездатних членів сімї не відносяться, а тому непрацюючому пенсіонеру на них не може нараховуватися передбачена у п. «а» ч. 1 ст. 16 цього Закону надбавка до пенсії.

Вказана позиція суду узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановами від 02 жовтня 2012 року в справі № 21-299а12 та постановою від 24 квітня 2012 року в справі № 21-73а12.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не допустив порушення прав позивача, його дії відповідають нормам Закону, тому позов не підлягає задоволенню.

Що стосується посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99, то необхідно звернути увагу, що в ньому викладено тлумачення поняття членів сімї, які знаходяться на утриманні військовослужбовця, тоді як згідно з нормами вказаного Закону № 2262-ХІІ, надбавка повязана з поняттям непрацездатного члена сімї, перелік яких зазначений в ст. 30 Закону № 2262-ХІІ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 7-9, 11, 71, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення постанови протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуюча Сарай А.І.