Справа № 2а/2218/18206/11
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/2218/18206/11

Головуючий у 1-й інстанції: Мазурок О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

07 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач) про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з заявою про визнання протиправною бездіяльності відповідача на виконання постанови суду в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.05.2015 в задоволенні вказаної заяви відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким заяву задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що в листопаді 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про перерахунок пенсії.

Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.03.2012 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.06.2014 адміністративний позов задоволено: визнано дії відповідача про відмову у нарахуванні позивачу пенсії за останньою штатною посадою - протиправними; зобов'язано відповідача перерахувати з 01.09.2011 та виплачувати позивачу пенсію військовослужбовця з урахуванням розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою.

На даний час відомостей про оскарження даної постанови в касаційному порядку до суду сторонами не було надано.

04 вересня 2014 року позивачем отримано виконавчий лист. 30 вересня 2014 року на підставі пред'явлення виконавчого листа головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області порушено виконавче провадження.

При цьому 12.12.2014 відповідачу було направлено вимогу державного виконавця про здійснення нарахування та виплати позивачу пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням

17 березня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на відповідача за невиконання рішення суду.

Окрім цього, 24.03.2015 на вимогу позивача про хід виконавчого провадження державний виконавець повідомив, що відповідачем нарахована різниця недоплаченого пенсійного забезпечення в сумі 10752,30 грн., але фактична її виплата не здійснюється, оскільки немає відповідного державного фінансування.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відсутні обставини протиправності бездіяльності відповідача, і крім того позивач пропустив строк звернення до суду, не довівши суду поважність такого пропуску, то в задоволенні позову слід відмовити.

Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Нормами ст. 267 КАС України визначено повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових, рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання.

Згідно з ч. 9 ст. 267 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Відповідно до ч. 10 ст. 267 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 24.03.2015 на вимогу позивача про хід виконавчого провадження державний виконавець повідомив, що відповідачем нарахована різниця недоплаченого пенсійного забезпечення в сумі 10752,30 грн., але фактична її виплата не здійснюється, оскільки немає відповідного державного фінансування.

Згідно з пп.1 п.1 Положення про управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30.04.2002 №8-2 (зареєстрованого в Мінюсті 21.05.2002 за №442/6730, чинного на час виникнення спірних відносин), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами ПФУ, підпорядкованими, відповідно, головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до пп.4 п.2.1 та пп.2 п.2.2 положення основним завданням управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання була висловлена Верховним Судом України у постанові від 19.05.2015 у справі № 667/4594/14-а.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заява позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень не підлягає задоволенню, оскільки відсутні обставини протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача.

Водночас суд першої інстанції приймаючи рішення дійшов безпідставного висновку про відмову в задоволенні поданої позивачем заяви в зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, оскільки відповідно до ч. 9 ст. 267 КАС України заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в даному випадку позивач вказує на те, що протиправна бездіяльність відповідача щодо невиплати йому пенсії в належному розмірі, має триваючий характер. Апеляційний суд погоджується з таким твердженням позивача, але з урахуванням того що судом встановлено відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача, то і факт не пропущення строку звернення до суду немає правового значення.

Крім того факт пропуску строку звернення до суду передбаченого ч. 9 ст. 267 КАС України не тягне за собою наслідку у вигляді відмови у задоволенні заяви. Відповідно до вказаної норми встановлено, що у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Таким чином вказаний висновок суду першої інстанції підлягає виключенню з мотивувальної частини судового рішення.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку по суті розгляду заяви, проте із неправильним застосуванням в цій частині норм матеріального та процесуального права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 199, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2015 року - змінити з підстав, викладених в мотивувальній частині рішення.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та відповідно до ст. 267 КАС України оскарженню не підлягає .

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

ОСОБА_3