Справа № 758/11169/13-а
Суддя: Сербіна Н. Г.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Сербіної Н. Г.,

при секретарі - Гончарук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи уточнив, свої вимоги обґрунтовує тим, що він має статус інваліда війни 1 групи та відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на щорічну одноразову допомогу до 5 травня у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком.

Однак, відповідач, всупереч вимогам Закону виплачує йому допомогу в розмірі меншому, ніж передбачено ст.. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" .

Просить визнати дії відповідача протиправними щодо призначення, нарахування та виплати йому щорічної разової допомоги до 5-го травня за 2011 - 2015 роки у розмірі меншому, ніж передбачено вимогами статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" як інваліду війни 1 групи, зобов'язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити борг по виплаті щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2011-2015 роки, з урахуванням виплачених сум та довічно виплачувати щорічну одноразову допомогу до 5 травня в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком., а також просить стягнути з відповідача на його користь моральну ( немайнову ) шкоду в розмірі 50 000 гривень.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, в задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу Адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно частини 1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.22).

Згідно листа Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 09/956-011 від 21.05.2015 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва та отримує підвищення до пенсії як інвалід армії, прирівняний до інваліда війни 1 групи.

Разова грошова допомога до 5 травня надана ОСОБА_1 відповідно до виділених бюджетом коштів та прийнятих постанов Кабінету Міністрів України у наступних розмірах: за 2011 рік- в розмірі 730 грн., виплата здійснена 08.08.2011 року, шляхом перерахування коштів на його картковий рахунок в ПАТ «Кредитпромбанк», за 2012 рік- в розмірі 220 грн., виплата здійснена 26.04.2012 року, за 2013 рік- в розмірі 2415 грн., виплата здійснена 11.04.2013 року, за 2014 рік- в розмірі 2575 грн., виплата здійснена 24.04.2014 року, за 2015 рік- в розмірі 2 835 грн., виплата здійснюється в період з 22.04.2015 року по 03.06.2015 року ( а.с. 125).

Частиною 1 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст. ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення. В даних спірних правовідносинах нарахування і виплату позивачу проводив Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Відповідно до частини п'ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи десять мінімальних пенсій за віком; II групи вісім мінімальних пенсій за віком; III групи сім мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 4 «;Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» установлено, що у 2013 році норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Частиною 1 пункту 1 Постанови КМ України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» № 149 від 13.03.2013 установлено, що виплата разової грошової допомоги здійснюватиметься у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилось 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: інвалідам I групи - 2415 гривень.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" передбачено, що у 2015 році норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015р. №147 "Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань"" установлено, що у 2015 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, за місцем їх проживання), у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: інвалідам I групи - 2835 гривень.

У п.3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012р. у справі №3-рп/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України зазначено, що під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно зі статтею 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Таким чином, Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, здійснивши нарахування і виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5-го травня за 2013рік у розмірі 2415,00грн. та за 2015 рік у розмірі 2 835 грн., діяв у відповідності до норм законодавства України, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується виплат ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5-го травня за 2014 рік, то слід зазначити наступне.

Згідно п.6-7 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" визначено: "Установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами), статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 із наступними змінами), Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 15, ст. 111 із наступними змінами), статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399 із наступними змінами), пункту "ж" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 4, ст. 19 із наступними змінами), статей 12, 13, 14, 15 та 16 від 16 квітня 2014 року №102 "Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425 із наступними змінами), статті 43 Гірничого закону України (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., № 50, ст. 433 із наступними змінами), статей 6-1, 6-2, 6-3 та 6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" (Відомості Верховної Ради України, 2000 р., № 24, ст. 182 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік."

Однак, п.6-7 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" набув чинності з 03.08.2014р. і тому з цього часу слід застосовувати відповідні виплати у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивачу спірна одноразова грошова допомога до 5 травня за 2014 рік виплачена 24 квітня 2014 р. у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року №102 "Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань".

Однак, у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року Кабінету Міністрів України не надане право змінювати розміри вказаних виплат за Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Виходячи з наведеного дії відповідача по виплаті у квітні 2014 року щорічної грошової допомоги до 5 травня позивачу у розмірах менших ніж встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не відповідають діючому на час спірних правовідносин законодавству, тому являються неправомірними, а отже слід визнати дії Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до 5 травня у 2014 році неправомірними та зобов'язати вчинити дії щодо донарахування та виплати щорічної разової допомоги у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, як інваліду 1 групи, відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2014 рік з урахуванням проведеної виплати.

Що стосується позовних вимог позивача про здійснення призначення, нарахування та виплату йому одноразової щорічної допомоги до 5 травня за період 2011 року, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з постанови Подільського районного суду м.Києва від 21.11.2011 року позов ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобов»язання здійснити одноразову виплату до 5 травня було задоволено. Зобов»язано відповідача вчинити дії спрямовані на перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги за 2011 рік відповідно до ст.. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виходячи з 10 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведених виплат. Таким чином, спір в цій частині позовних вимог було вирішено.

Позивач також просить здійснити призначення, нарахування та виплату йому одноразової щорічної допомоги до 5 травня за період 2012 року.

Відповідно до вимог статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з даним позовом звернувся до суду 28.08.2013 року.

Одноразова грошова допомога до 5 травня за 2012 рік була виплачена позивачу 26.04.2012 року. Отже, позивачем було пропущено шестимісячний строк для звернення з адміністративним позовом і підстав для його поновлення суд не вбачає. В цій частині позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов'язання відповідача призначити довічно щорічну грошову допомогу до 5 травня в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки вона не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Так, чинним законодавством не передбачено зобов'язання вчинення будь - яких дій на майбутнє, оскільки права позивача ще не порушені, а судовому захисту підлягають лише порушені права особи.

Однією із позовних вимог позивача є стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 50 000 гривень з передачею коштів в АТО на підтримку воїнів-героїв.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суд вважає, що вказана позовна вимога є необґрунтованою, позивачем не зазначено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.. ст. 6, 99, 100, 122 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов'язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2014 рік відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з 10 ( десяти) мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведеної виплати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов»язання Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2012 рік відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з 10 (десяти) мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведеної виплати - залишити без розгляду.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. Г. Сербіна