Справа № 2а-6318/12/1370
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2015 р. м. Київ К/800/58268/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою орендного підприємства Львівського обласного проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року у справі за позовом орендного підприємства Львівського обласного проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання дій неправомірними,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2009 року орендне підприємство Львівського обласного проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро звернулось до суду з позовними вимогами про визнання неправомірними дій відповідача, вчинених під час проведення перевірки позивача щодо дотримання ним законодавства про захист економічної конкуренції та скасування рішення від 03.09.2009 №47 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року, постанову суду першої інстанції скасовано в частині визнання дій неправомірними під час проведення перевірки, в цій частині провадження по справі закрито. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, орендне підприємство Львівського обласного проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро звернулось з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, 02.12.2008 виконуючим обов'язки голови Антимонопольного комітету України затверджено перелік суб'єктів господарювання та органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, що підлягають перевірці дотримання законодавства про захист економічної конкуренції у 2009 році, в якому значиться управління містобудування, архітектури та просторового розвитку Львівської обласної державної адміністрації.

На виконання доручення голови Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в межах проведення планової перевірки Головного управління містобудування, архітектури та просторового розвитку Львівської обласної державної адміністрації на підставі доручення від 24.02.2009 №12, посадовими особами відповідача здійснено позапланову перевірку діяльності орендного підприємства Львівського обласного проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро (далі ОП) щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції. За результатами перевірки 24.04.2009 складено Акт №11/3.

Під час проведення перевірки виявлено ознаки порушень законодавства про захист економічної конкуренції позивачем, що передбачене ст.50 Закону «Про захист економічної конкуренції» №2210-ІІІ. На підставі Акту прийнято розпорядження Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.04.2009р. №25р. «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції».

Телефонограмою керівника відповідача повідомлено про необхідність з'явитися 03.09.2009 об 11-00 год. у Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з прийняттям рішення у вказаній справі.

03.09.2009 адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, яка створена наказом відповідача від 28.04.2009 №27-од «Про створення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України», прийнято спірне рішення №47. Адміністративна колегія визнала, що за результатами діяльності у 2008 році позивач є таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку: додаткових послуг з виконання проектної документації для будівництва об'єктів архітектури у м.Червонограді, Городоцькому, Золочівському, Радехівському, Жидачівському, Жовківському, Сокальському, Турківському районах з часткою 49,7 відсотка; додаткових послуг, пов'язаних з видачею архітектурно - планувальних завдань у м.Червонограді, Золочівському, Радехівському, Жидачівському, Жовківському, Сколівському районах з часткою 73 відсотків.

При прийнятті рішення відповідачем враховано інформацію, яка надана головними архітекторами районних державних адміністрацій: Бродівського, Городоцького, Золочівського, Жидачівського, Жовківського, Радехівського, Сколівського, Сокальського і Турківського районів та м.Червонограда.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій вказали, що відповідач при прийнятті рішень діяв правомірно.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

За змістом п.1 ч.2 ст.13, п.2 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон №2210-ІІІ) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, яким визнається встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку. Згідно з ч.3 ст.13 цього ж Закону зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Згідно з п.15 ст.50 Закону №2210-ІІІ визначено, що порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є подання недостовірної інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України. Відповідно до ст.3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України"(далі - Закон №3659-ХІІ) основними завданнями Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб'єктів господарювання та регулюванням цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб'єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Частиною 1 ст.19 Закону №3659-ХІІ передбачено, що під час розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час прийняття рішень за справами, органи та посадові особи Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції.

Порядок визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, встановлено «Методикою визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку», затвердженою розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 №49-р, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 №317/6605 (далі Методика).

Позапланова перевірка діяльності ОП щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції була проведена на виконання Доручення та в рамках проведення планової перевірки Головного управління містобудування, архітектури та просторового розвитку Львівської обласної державної адміністрації.

Відповідно до п.11 ч.1 і ч.4 ст.7 Закону №3659-ХІІ визначення меж товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку належить до виключної компетенції Антимонопольного комітету України

В матеріалах справи наявні дослідження ринку додаткових послуг з виконання проектної документації для будівництва об'єктів архітектури та додаткових послуг, пов'язаних з видачею архітектурно - планувальних завдань за 2008 рік, які проведені відповідно до Методики.

В рішенні №47 наведено обґрунтування вчинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання (монопольним) домінуючим становищем на ринку з відповідним економічним аналізом та прикладами, зокрема, вказано, що: на виконання робіт по виготовленню будівельних паспортів на будівництво садибних житлових будинків по проекту масового або повторного застосування чи за індивідуальним проектом (розробленим, погодженим і затвердженим у порядку встановленому Державними будівельними нормами), ОП складає кошторисні калькуляції, посилаючись на Базові показники вартості (приведені в додатку). Аналіз калькуляцій на роботи по виготовленню будівельного паспорта на будівництво нового індивідуального житлового будинку по проекту масового або повторного застосування показав, що вартість роботи ОП формує з врахуванням трьох складових робіт: підготовчі роботи - розділ 1 (визначається згідно Базових показників); роботи з виїздом на місце - розділ 2 (показник кошторисної вартості в розрахунку на 1 люд/день); проектні роботи - розділ 3 (визначається згідно збірника цін на проектні роботи). Проте, таке формування цін на послуги не передбачене Базовими показниками; аналіз фактичних розрахунків за виконання робіт з виготовлення будівельного паспорта на будівництво нового індивідуального житлового будинку показав, що з різних споживачів справлялась плата в необґрунтовано різних розмірах; калькуляції на роботи з виготовлення будівельного паспорта та на роботи по внесенню змін у будівельний паспорт встановлювалися у необґрунтовано завищених розмірах; в калькуляції комплексу робіт на виготовлення схеми генерального плану забудови враховані показники, які передбачені Базовими показниками для виконання інших видів робіт; здійснюючи роботи з виготовлення архітектурно - планувальних завдань на проектування об'єктів архітектури встановлювалась плата у необґрунтованих розмірах.

Згідно з наданою позивачем інформації, яка міститься у двох довідках у 2008 році ним виконано такий обсяги робіт: містобудівне обґрунтування місця розташування об'єкту - 109; проектна документація на будівництво об'єктів - 116; будівельні паспорти на будівництво - 589; техдокументація із землеустрою - 312; схеми планування території - 23; архітектурно - планувальне завдання - 37.

Однак, отримана від головних архітекторів районних державних адміністрацій Бродівського, Городоцького, Золочівського, Жидачівського, Жовківського, Радехівського, Сколівського, Сокальського, Турківського та м.Червонограда інформація щодо обсягувиконаних вказаних робіт, є іншою і не відповідає інформації поданій позивачем відповідачу під час перевірки, тобто подана інформація була недостовірною.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідач діяв у спосіб та в порядку, передбаченому Конституцією та законами України, об'єктивно і достовірно встановив факт порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції, а відтак правомірно прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Поряд з цим, колегія суддів не погоджується з висновком апеляційного суду щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання дій відповідача неправомірними під час проведення перевірки з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2. ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Виходячи із змісту позовних вимог та враховуючи суб'єктний склад вказаних правовідносин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначений спір в частині вимог про визнання дій відповідача неправомірними під час проведення перевірки є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами КАС України.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з викладеного, Вищий адміністративний суд України зазначає, що постанова Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства і скасована апеляційним судом помилково.

Керуючись ст. ст. 222, 223, 226, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу орендного підприємства Львівського обласного проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро задовольнити частково.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року скасувати.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: