Справа № 225/5606/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2015 р. м. Київ К/800/1848/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року у справі № 2а/10196/11 за заявою відділу Державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції Донецької області про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та виплату грошової допомоги дитині війни, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 15 грудня 2011 року у справі № 2а/10196/11, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2012 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та виплату грошової допомоги дитині війни задоволено частково: визнано протиправною бездіяльністю Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 підвищення до пенсії, передбаченого статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 21 березня 2011 року по 23 липня 2011 року включно за відрахуванням фактично виплачених сум.

03.12.2012 Дзержинським міським судом Донецької області видано виконавчий лист про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 доплати до пенсії як дитині війни за період з 21 березня 2011 року по 23 липня 2011 року включно.

У зв'язку з неповним виконанням боржником зазначеного виконавчого листа, відділ державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції Донецької області звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення шляхом стягнення нарахованої, але не сплаченої суми.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року, заяву державного виконавця задоволено: змінено спосіб і порядок виконання постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 15 грудня 2011 року № 2а/10196/11 шляхом стягнення за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії як "дитині війни" за період з 21.03.2011 по 23.07.2011 відповідно до вимог статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених сум підвищення.

У поданій касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області з посиланням на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконанні у відділі ДВС Дзержинського міського управління юстиції Донецької області знаходиться виконавчий лист від 03.12.2012 № 2а/10196/11 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську здійснити на користь ОСОБА_2 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії як «дитині війни» за період з 21.03.2011 по 23.07.2011.

Виконавчий лист боржником виконано частково, а саме: в частині нарахування ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії як "дитині війни" за період з 21.03.2011 по 23.07.2011. Виплата нарахованої доплати відповідачем не здійснена.

У зв'язку з невиконанням боржником зазначеного виконавчого листа, відділ ДВС у порядку, встановленому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, звернувся до суду із заявою про зміну порядку і способу виконання постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 15 грудня 2011 року у справі № 2а/10196/11.

Задовольняючи заяву про зміну порядку і способу виконання судового рішення, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Зокрема, суди попередніх інстанцій як на підставу для зміни порядку і способу виконання судового рішення вказали на відсутність у органу казначейства повноважень для зобов'язання іншого органу вчинити певні дії та можливості прийняти до виконання виконавчий документ зобов'язального характеру без зазначення суми коштів.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, вказує на помилковість висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для зміни порядку і способу виконання судового рішення у обраний судами попередніх інстанцій спосіб, з огляду на наступне.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 Кодексу адміністративного судочинства України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої та другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 124 Конституції України та статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 15 грудня 2011 року у справі № 2а/10196/11 Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області зобов'язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 підвищення до пенсії, передбаченого статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 21 березня 2011 року по 23 липня 2011 року включно за відрахуванням фактично виплачених сум. Рішення набрало законної сили.

Зазначена постанова виконана відповідачем в частині нарахування ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії як "дитині війни" за період з 21.03.2011 року по 23.07.2011 року. При цьому, виплата нарахованої доплати відповідачем не здійснена через відсутність коштів на відповідних рахунках Пенсійного фонду.

Колегія суддів вказує, що встановлені судами обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум соціальної допомоги буде здійснена Управлінням Пенсійного фонду після надходження відповідних сум із Державного бюджету.

В даному випадку, суд для відновлення права позивача на щомісячну соціальну допомогу прийняв постанову про зобов'язання орган Пенсійного фонду нарахувати та виплатити соціальну допомогу в установленому законом розмірі, що відповідало заявленим у позові вимогам. Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання виплатити зазначену допомогу на стягнення цієї допомоги, суд змінив постанову по суті.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що зміна на підставі статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання Пенсійний фонд здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 11 листопада 2014 року у справі №21-394а14.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області задовольнити.

Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 25 жовтня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року скасувати.

У задоволенні заяви відділу державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції Донецької області про зміну способу і порядку виконання постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 15 грудня 2011 року у справі № 2а/10196/11 - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: