Справа № 822/2201/15
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2201/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника відповідача: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області в особі Нетішинського відділення до фізичної особи ОСОБА_4 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Славутська ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області в особі Нетішинського відділення звернулася до фізичної особи ОСОБА_4 про стягнення податкового боргу в сумі 4147,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом по податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами в сумі 2851,51 грн. та зі сплати мита на товари, що ввозяться (пересилаються) на територію України фізичними особами в сумі 1296,14 грн. В зв'язку з несплатою боргу відповідачем у добровільному порядку, просить стягнути зазначену суму коштів.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, 07.07.2015 року подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив, просив залишити даний адміністративний позов без розгляду, у зв'язку із пропуском позивачем шестимісячного строку на звернення до адміністративного суду.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідача фізичної особи ОСОБА_4 наявний податковий борг перед бюджетом по податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами в сумі 2851,51 грн. та зі сплати мита на товари, що ввозяться (пересилаються) на територію України фізичними особами в сумі 1296,14 грн.

Відповідно до п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) відповідач зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.297 Митного кодексу України у разі ввезення товарів на митну територію України суми митних платежів, нараховані органом доходів і зборів, підлягають сплаті до Державного бюджету України платником податків до або на день подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення, крім випадків, якщо відповідно до цього Кодексу товари ввозяться на митну територію України із звільненням від оподаткування митними платежами.

Згідно ч.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Встановлено, що контролюючим органом була проведена документальна невиїзна перевірка стану дотримання гр. ОСОБА_4 законодавства України з питань державної митної справи щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні транспортного засобу за митною декларацією від 27.02.2012 №400050000/2012/300087. За результатами проведеної перевірки складено акт №Н/0019/4/22-01-17-03/НОМЕР_1 від 05.06.2014 в якому зафіксовані порушення ст. 259 та 264 Митного кодексу України від 11.07.2002 №92-ІV.

За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом складено податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 16.07.2014 №000064/22-01-17-03 та №000063/22-01-17-03, які були направленні відповідачу.

Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувалися, відтак податковий борг є узгодженим.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Позивачем на адресу фізичної особи відповідача було направлено податкову вимогу форми "Ф" № 31-25 від 10.09.2014.

Суд відхиляє як безпідставні посилання відповідача на ст. 99 КАС України, оскільки положеннями ч.102.4 ст.102 передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Враховуючи викладене, підстави для залишення адміністративного позову без розгляду відповідно до ст. 100 КАС України - відсутні.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.87.11 ст.87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Наявність заборгованості відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунком суми позовних вимог, довідкою про суми податкового боргу, податковими повідомленнями-рішеннями, податковою вимогою. Доказів про сплату відповідачем заборгованості суду не подано.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Стягнути із фізичної особи ОСОБА_4 податковий борг в сумі 4147 (чотири тисячі сто сорок сім) грн. 62 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 09 липня 2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1