Справа № 803/2171/14
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Справа № 876/196/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Луцький картонно-паперовий комбінат» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.12.2014р. в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Луцький картонно-паперовий комбінат» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській обл. про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень щодо збільшення грошових зобов'язань з податку на додану вартість (за штрафними (фінансовими) санкціями), -

В С Т А Н О В И Л А:

27.10.2014р. позивач Публічне акціонерне товариство /ПАТ/ «Луцький картонно-паперовий комбінат» звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати наступні податкові повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції /ОДПІ/ Головного управління /ГУ/ ДФС у Волинській обл.:

№ від 10.10.2014р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість /ПДВ/ на 170 грн., в тому числі 170 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ від 16.10.2014р. про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 1020 грн., в тому числі 1020 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.3-6).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.12.2014р. у задоволенні заявленого позову відмовлено; стягнуто з позивача 3288 грн. 60 коп. належного до сплати судового збору (а.с.63-64).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив позивач ПАТ «Луцький картонно-паперовий комбінат», який покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.72-76).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що 02.04.2014р. позивача визнано господарським судом банкрутом, а відтак спірні правовідносини регулюються приписами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Відповідно до ч.1 ст.38 цього Закону у банкрута припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Звідси, податковий орган не мав підстав застосовувати до позивача штрафні санкції після прийняття господарським судом рішення про визнання останнього банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

У зв'язку із реорганізацією Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській обл. у Луцьку ОДПІ ГУ ДФС у Волинській обл., судом апеляційної інстанції в порядку ст.55 КАС України допущено заміну позивача його правонаступником - Луцькою ОДПІ ГУ ДФС у Волинській обл. (а.с.100-101).

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 20.08.2014р. та 19.09.2014р. працівником Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській обл. проведено камеральні перевірки термінів подання ПАТ «Луцький картонно-паперовий комбінат» податкової звітності з ПДВ за червень та липень 2014 року, про що складені Акти перевірок № 7330/15.1/00292652 (а.с.14-15) та № 7893/15.1/00292652 (а.с.21-22).

Вказаними перевірками встановлено недотримання позивачем вимог п.201.15 ст.201 Податкового кодексу /ПК/ України, а саме: неподання реєстрів виданих та отриманих податкових накладних за червень та липень 2014 року.

На вказані Акти перевірок позивачем подавались до Луцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській обл. заперечення від 25.09.2014р. та від 08.10.2014р., які залишені податковим органом без задоволення (а.с.16-18, 19-20, 23-25).

За наслідками перевірок Луцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській обл. прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

№ від 10.10.2014р. про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 170 грн., в тому числі 170 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ від 16.10.2014р. про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 1020 грн., в тому числі 1020 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.3-6).

Висновки податкового органу щодо порушення ПАТ «Луцький картонно-паперовий комбінат» вимог п.201.15 ст.201 ПК України грунтуються на фактах неподання товариством реєстру виданих та отриманих податкових накладних за червень та липень 2014 року.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.49.2 ст.49, п.п.201.14, 201.15 ст.201 ПК України та п.10 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затв. наказом Міністерства доходів і зборів України № 678 від 13.11.2013р., про наявність у позивача обов'язку ПАТ «Луцький картонно-паперовий комбінат» щомісячно, одночасно із поданням податкової декларації з ПДВ, подавати до податкового органу реєстри виданих та отриманих податкових накладних, незважаючи на визнання його банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури згідно з постановою господарського суду Волинської обл. від 02.04.2014р. № 903/1452/13.

Наявність цього обов'язку жодним чином не суперечить ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки в даному випадку у позивача наявні не грошові зобов'язання, а зобов'язання вчиняти дії, невиконання яких тягне за собою обов'язкове нарахування штрафних (фінансових) санкцій платнику ПДВ, яким було і залишається позивач до моменту анулювання свідоцтва платника ПДВ.

Судом не взято до уваги покликання позивача щодо ненадання відповідачем податкової консультації саме з дослідженого в Актах камеральних перевірок від 20.08.2014р. та 19.09.2014р. питання, оскільки предметом судового дослідження не є правомірність чи протиправність дій податкового органу по наданню (ненаданню) такої консультації відповідно до вимог ПК України. Факт недолучення до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень розрахунків штрафних (фінансових) санкцій жодним чином не спростовує правомірності здійснених донарахувань даних санкцій в сумі 170 грн. та 1020 грн.

З огляду на викладене, податковим органом правомірно прийняті податкові повідомлення-рішення № від 10.10.2014р. та № від 16.10.2014р.

Між тим, з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки такі не ґрунтуються на фактичних обставинах справи і нормах чинного законодавства, з наступних підстав.

Відповідно до постанови господарського суду Волинської обл. від 02.04.2014р. у справі № 903/1452/13 визнано ПАТ «Луцький картонно-паперовий комбінат» банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру (а.с.7-13).

Згідно з ч.1 ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом;

скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі;

виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

Таким чином, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури в останнього не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; а також припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

У розглядуваному випадку податковим органом застосовані штрафні санкції за неподання реєстрів виданих та отриманих податкових накладних за червень 2014 року та липень 2014 року, при цьому на момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень позивач був визнаний банкрутом, стосовно нього відкрита ліквідаційна процедура.

Таким чином, після визнання позивачем банкрутом до нього не можуть застосовуватися штрафи та пеня та інші фінансові санкції, у тому числі, за неподання реєстрів виданих та отриманих податкових накладних.

Додатково колегія суддів враховує, що на позивача поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Вказаний Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Частиною 2 ст.2 цього Закону передбачено, що цей Закон має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов'язаних з банкрутством суб'єктів підприємницької діяльності, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Окрім цього, згідно з п.1.3 ст.1 ПК України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Звідси, податковий орган не мав застосовувати до позивача штрафні санкції після прийняття господарським судом рішення про визнання останнього банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлені вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов ПАТ «Луцький картонно-паперовий комбінат» підлягає до задоволення.

При цьому, у порядку ст.94 КАС України підлягають з стягненню з Державного бюджету України на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 365 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заявленого позову, з вищевикладених підстав.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Луцький картонно-паперовий комбінат» задоволити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.12.2014р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов Публічного акціонерного товариства «Луцький картонно-паперовий комбінат» задоволити.

Визнати протиправними і скасувати винесені Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській обл. наступні податкові повідомлення-рішення:

№ від 10.10.2014р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 170 грн., з яких 170 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ від 16.10.2014р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 1020 грн., з яких 1020 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Луцький картонно-паперовий комбінат» (43023, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Карбишева, буд.3, ) понесені судові витрати у розмірі 365 (триста шістдесят п'ять) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

З.М.Матковська