Справа № 809/477/14
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р.

16:45год. Справа № 809/477/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Шумея М.В.,

секретаря Третяк В.Р.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за поданням Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західресурс» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області звернулася з поданням до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західресурс» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.

Подання мотивовано тим, що директор ТОВ «Західресурс» ОСОБА_3 відмовився від отримання копії наказу від 04.02.2014 року № 155, підписання направлень від 04.02.2014 року № 00000124, № 00000125, № 00000126 та надання первинних бухгалтерських документів, даних податкового фінансового обліку товариства до перевірки, про що складено акт відмови від допуску посадових осіб ДПІ у м. Івано-Франківську до проведення позапланової виїзної документальної перевірки від 04.02.2014 року № 19/09-15-22-01/31262888. На підставі наведеного начальником ДПІ в м. Івано-Франківську ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області 05.02.14 об 12:45 год. прийнято рішення № 1688/10/09-15-22-0147/896 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків. Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають вихідні та святкові дні. До початку розгляду подання заявник збільшив розмір вимог, окрім зазначеної вимоги, просив зупинити видаткові операції платника податків ТзОВ "Західресурс".

Представник позивача в судовому засіданні вимоги викладені в поданні підтримала повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення подання заперечив, суду пояснив, що директор ТзОВ "Західресурс" та головний бухгалтер підприємства завчасно повідомили ДПІ у м.Івано-Франківську про неможливість проведення перевірки в зв"язку із відрядженням до м.Києва. Крім того вважає, що на момент розгляду справи вже закінчився строк адміністративного арешту, його обгрунтованість не підтверджена судом, а тому повинен бути знятий арешт. Просив відмовити в задоволенні подання.

Розглянувши подання, вислухавши представників сторін, дослідивши наявні та подані докази, суд прийшов до висновку про частову обґрунтованість подання, тому воно підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Згідно ст.81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

04.02.2014 року о 16:00 год. працівники ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області: головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_4, головний державний ревізор інспектор Лилак Н.Я., головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_5 на підставі направлень від 04.02.2014 року № 00000124, № 00000125, № 00000126 та відповідно до наказу ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області від 04.02.2014 року № 155 здійснили вихід за податковою адресою ТОВ «Західресурс» - м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 2а. офіс 13а, з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Західресурс» та попередньо вручення посадовим особам підприємства копії наказу від 04.02.2014 року № 155, предявлення направлень від 04.02.2014 року № 00000124, № 00000125, № 00000126 та службових посвідчень.

Директор ТОВ «Західресурс» ОСОБА_3 відмовився від отримання копії наказу від 04.02.2014 року № 155, підписання направлень від 04.02.2014 року № 00000124, № 00000125, № 00000126 та надання первинних бухгалтерських документів, даних податкового фінансового обліку товариства до перевірки, про що складено акт відмови від допуску посадових осіб ДПІ у м. Івано-Франківську до проведення позапланової виїзної документальної перевірки від 04.02.2014 року № 19/09-15-22-01/31262888.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 РК України відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці другому цього пункту, не дозволяється. При предявленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Відповідно до пункту 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових осіб платника податків у допуску посадових осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

На виконання даної вимоги посадовими особами ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ Міндоходів в м. Івано-Франківську 04.02.2014 року складено акт відмови від допуску посадових осіб ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області до проведення позапланової виїзної документальної перевірки № 19/09-15-22-01/31262888.

Відповідно до п. 94.2 ст. 94 ПК України, якщо зясовуєтсья, що платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби податковим органом може бути застосовано арешт майна. Керівник органу державної податкової служби за наявності такої обставини приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

На підставі наведеного начальником ДПІ в м. Івано-Франківську ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області 05.02.14 об 12:45 год. прийнято рішення № 1688/10/09-15-22-0147/896 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають вихідні та святкові дні.

Згідно статті 183-3 КАС України провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійснення ними передбачених законом повноважень щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків здійснюється на підставі подання таких органів.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, оскільки представлений суду наказ на відрядження виданий за підписом директора ТОВ "Укрстандартінвест", а не директора ТзОВ "Західресурс".

Щодо закінчення строку перевірки судом обгрунтованості застосування арешту, на який посилається представник відповідача, слід зазначити наступне.

Згідно ч.8 ст.183-3 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню. З урахуванням ч.11 ст.183-3 КАС України строк протягом якого повинна бути перевірена судом обгрунтованість адміністративного арешту закінчується о 12 годині 45 хвилин 11.02.2014 року.

Щодо вимоги подання про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків слід зазначити наступне.

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в листі від 29 квітня 2013 р. № 642/12/13-13, ПК України вживаються два поняття, які позначають арешт коштів на рахунках платника податків - власне арешт коштів, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків. Аналіз норм ПК України, а також чинного законодавства, що регулює банківську діяльність і порядок здійснення безготівкових розрахунків, дає підстави для висновку про тотожність зазначених понять для цілей регулювання податкових правовідносин. Так, відповідно до ст. 59 ч. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту. Отже, накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках, а тому з урахуванням змісту ст. 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зупинити видаткові операції з підстав, передбачених ПК України, можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків. За таких обставин, повноваження податкових органів щодо звернення до суду з вимогами як про накладення арешту на кошти платника податків, так і про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, варто розуміти як право на звернення з вимогою про накладення адміністративного арешту на кошти платника податків, що перебувають на його рахунках у банку. При цьому зазначені вимоги можуть бути розглянуті судами як у загальному порядку позовного провадження, так і за поданням органу державної податкової служби про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, внесеним до суду на підставі ст. 183-3 ч.1 п.1 КАС України.

Заявник в своєму поданні просить суд зупинити видаткові операції на рахунках відповідача у зв'язку з недопуском останнім перевіряючих заявника до проведення перевірки, посилаючись при цьому на пп. 94.2. п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Як вбачається зі змісту ст. 94 Податкового кодексу України дана стаття регулює порядок здійснення адміністративного арешту майна платника податків і не передбачає зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків за підстав, зазначених в даній статті. При цьому, адміністративний арешт може бути накладено шляхом звернення до суду в порядку позовного провадження.

Крім того, судом встановлено, що зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків передбачено:

- п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України у випадку, якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

- пп. 20.1.15. п. 201. ст. 20 Податкового кодексу України у випадку недопущення посадових осіб органів державної податкової служби до обстеження територій та приміщень, визначених у підпункті 20.1.11 цієї статті (перешкоджання представників органів держаної податкової служби доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовується для провадження господарської діяльності, та/або є об'єктами оподаткування або використовується для отримання доходів (прибутку) чи пов'язані з іншими об'єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу.

- пп. 20.1.16. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України у випадку, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Зазначеними нормами не передбачено зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків у випадку недопуску перевіряючих до проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Таким чином, заявник не надав суду інших доказів, необхідних для зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків згідно зазначених вимог Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що в заявника відсутні обґрунтовані правові підстави зі зверненням до суду з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача з причин недопуску останнім перевіряючих до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, а тому подання задоволенню не підлягає.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин подання підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити частково.

Підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна ТОВ «Західресурс».

В частині зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків ТзОВ «Західресурс» - відмовити.

Відповідно до частини 8 статті 183-3 КАС України, звернути постанову до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Шумей М.В.

Постанова складена в повному обсязі 17.02.2014 року