Справа № 185/2791/14-а
Суддя: Бондаренко В. М.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/2791/14-а
Провадження № 2-а/185/440/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

представників позивача: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, суд -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, уточнивши його в подальшому відповідно до наданих письмових пояснень, в якому просив суд визнати незаконним та скасувати п. 9 рішення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 18.02.2014 року № 1175-43/УІ «Про поновлення строку дії договорів оренди земельних ділянок» стосовно відмови у поновленні договору оренди земельної ділянки від 16 березня 2009 року площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Озерна, 63.

В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем та відповідачем 16.03.2009 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Озерна, 63. Цільове призначення земельної ділянки для завершення будівництва 5-ти поверхового будинку. Договір оренди земельної ділянки укладено на п»ять років, починаючи з дати державної реєстрації. Договір оренди зареєстрований в Павлоградському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 16.03.2009 року запис № 41, тобто земельна ділянка передана до 16.03.2014 року.

За умовами договору оренди земельної ділянки (п. 7) після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк за умови дотримання вимог даного договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. На виконання зазначеного пункту договору, позивач звернувся із відповідною заявою про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки від 15.01.2014 року, з датою отримання відповідачем 16.01.2014 року. Проте, рішенням відповідача від 18.02.2014 року № 1175-43/УІ «Про поновлення строку дії договорів оренди земельних ділянок» було вирішено (п. 9): відмовити в поновленні строку дії договору оренди земельної ділянки на підставі голосування депутатів на сесії Павлоградської міської ради. Вважає, що зазначене рішення підлягає скасуванню за наступного.

У період дії договору позивачем було укладено договір на розроблення проекту будівництва 5-ти поверхового будинку, оренда плата сплачувалася своєчасно та в повному обсязі, орендована земельна ділянка знаходилась у належному стані, тобто позивачем добросовісно виконувалися всі істотні умови оренди земельної ділянки.

Позивачем, як власником об'єкту незавершеного будівництва відповідно до заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2008 року, будівництво в повному обсязі не завершено та об'єкт не введено в експлуатацію з урахуванням обмалу часу та зовнішніх факторів, які перешкоджають у здійсненні подальшого будівництва, але при цьому вбачається, що позивачем використовувалась земельна ділянка за цільовим призначенням та позивач доклав усіх зусиль для добросовісного та належного виконання своїх зобов'язань. Крім того орендар не має фактичної можливості повернути земельну ділянку орендодавцю, оскільки на земельній ділянці розташований об'єкт незавершеного будівництва.

Відповідно до ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2015 року провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до Павлоградської міської ради про скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії було закрито, так як справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Проте, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2015 року вищезазначена ухвала суду була скасована, та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У судовому засіданні представники позивача уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити в повному обсязі на підставах та доводах викладених у позові та письмових поясненнях позивача.

Представник позивача ОСОБА_6 в ході судового розгляду справи пояснював, що відповідач, як того вимагає ст. 71 КАС України, не довів неналежну поведінку позивача з приводу використання ним земельної ділянки за її цільовим призначенням, а також не виконання зобов'язань позивачем за рішенням Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 17.02.2009 року та за договором оренди земельної ділянки від 16.03.2009 року.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі відповідно до наданих письмових заперечень на позов. Просила суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, так як договір оренди земельної ділянки від 16.03.2009 року був укладений між позивачем та відповідачем строком на п»ять років. У встановлений законом строк Павлоградська міська рада розглянула заяву ОСОБА_5 про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки, але рішенням 43 сесії УІ скликання від 18.02.2014 року № 1175-43/УІ відмовила позивачу в продовженні строку дії зазначеного договору. Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції міської ради належить вирішення відповідно до закону питань врегулювання земельних відносин, які розглядуються виключно на пленарному засіданні ради сесії. Тому надання земельної ділянки в оренду чи відмови в цьому є виключною компетенцією Павлоградської міської ради. Крім того за весь строк дії договору оренди земельної ділянки позивачем не були розпочаті будівельні роботи, що свідчить про використання спірної земельної ділянки не за призначенням. До того ж виконавчим комітетом Павлоградської міської ради на адресу позивача направлявся лист від 23.03.2012 року за № 22-1950 з вимогою про вжиття заходів щодо усунення порушень використання земельної ділянки.

Вислухавши пояснення та доводи учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 уклав з Павлоградською міською радою договір оренди земельної ділянки від 16.03.2009 року відповідно до якого ОСОБА_5, як орендар, на підставі рішення Павлоградської міської ради 45 сесії У скликання за № 848-45/У від 17.02.2009 року, прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,1000 га для завершення будівництва 5-ти поверхового будинку, яка знаходиться за адресою: м. Павлоград, вул. Озерна, 63, та відповідно до акту прийому передачі земельної ділянки в натурі від 16.03.2009 року відбулись передача та прийом земельної ділянки між сторонами.

Згідно пункту 7 зазначеного договору договір укладено строком на п»ять років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк за умови дотримання вимог даного договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умови договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має право скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі.

Скориставшись своїм правом позивач листом від 15.01.2014 року звернувся до відповідача із заявою про поновлення строку дії договору оренди від 16.03.2009 року, з передачею в оренду строком на 10 років.

Відповідно до витягу рішення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області 43 сесії УІ скликання № 1175-43/УІ від 18.02.2014 року ОСОБА_5 було відмовлено в поновленні строку дії вищевказаного договору оренди земельної ділянки на підставі голосування депутатів на сесії Павлоградської міської ради, з зобов'язанням орендаря здійснити заходи щодо демонтажу залізобетонних конструкцій в місячний термін та привести земельну ділянку в придатний для подальшого використання стан.

Як вбачається з витягу протоколу № 43 сесії Павлоградської міської ради УІ скликання від 18.02.2014 року слухали депутата Павлоградської міської ради та начальника відділу містобудування та архітектури про те, що на орендованій земельній ділянці знаходиться фундамент недобудованого багатоповерхового житлового будинку та зі сторони орендатора не проводяться заходи щодо благоустрою зазначеної території, за результатами голосування: за - 0, проти 32, утримались - 1 позивачу відмовлено в поновлення строку дії договору земельної ділянки.

З письмових пояснень ОСОБА_5 наданих суду також вбачається, що будівництво на орендованій земельній ділянці не завершено ним з причин обмалу часу та зовнішніх факторів.

Право оренди земельної ділянки, як майнове право відповідно до статті 6 Закону України «Про оренду землі» набувається на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Приписи статті 13 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Конституція України в силу статті 8 має вищу юридичну силу, а норми Конституції України є нормами прямої дії, на підставі яких гарантується судовий захист прав і свобод.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (стаття 21 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції України або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З наведених норм вбачається, що підставою для визнання правового акту недійсним (незаконним, протиправним), тобто таким, що не відповідає закону може бути прийняття правового акту органом або посадовою особою з перевищенням наданих йому законом повноважень або в межах компетенції, але з порушенням діючого законодавства.

Вищий господарський суд України у Рекомендаціях від 02.02.2010 року «Про практику застосування господарськими судами земельного законодавства» зазначив наступне: «Як вбачається зі змісту частини 3 статті 33 Закону України «Про оренду землі», нею не передбачено порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначено, що в цьому разі договір підлягає поновленню. Вказана норма не передбачає зміну відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, яке є підставою для надання в оренду земельної ділянки, щодо встановлених в ньому строків оренди.

Отже, якщо за законом такий договір підлягає поновленню, то таке поновлення має здійснюватися за волевиявленням сторін. Таке волевиявлення має бути оформлене відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішенням міської ради.

За відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, підстави для задоволення вимог позивача про зміну строку дії договору відсутні, а у випадку незгоди орендодавця щодо продовження договору оренди земельної ділянки орендар зобов'язаний звільнити займану земельну ділянку, привівши її у належний стан.

Тому, суд вважає, що в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України, представником відповідача була доведена відповідність рішення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області 43 сесії УІ скликання № 1175-43/УІ від 18.02.2014 року законам України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що рішення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області 43 сесії УІ скликання № 1175-43/УІ від 18.02.2014 року прийнято в межах повноважень ради, у спосіб, що не суперечить нормам діючого законодавства.

За приписами статті 182 Цивільного Кодексу України право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Посилання позивача на те, що він на підставі заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.08.2008 року про визнання за ним права власності на нерухоме майно об'єкти незакінченого капітального будівництва багатоквартирні жилі будинки № 35, 63 по вул. Озерна м. Павлограда Дніпропетровської області є власником зазначеного нерухомого майна - безпідставні, так як позивач у передбаченому законом порядку, як того вимагає ст. 182 ЦК України, це право не зареєстрував.

Відповідно до пункту 3.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» за змістом статті 377 Цивільного Кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України до особи, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій розміщено відповідне нерухоме майно, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). З огляду на приписи статті 182, частини другої статті 331, статті 657 Цивільного кодексу України покупець нерухомого майна вправі вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту нерухомістю, з моменту державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно.

Отже, до позивача не перейшло право оренди на земельну ділянку, відповідно до статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, у зв'язку з тим, що позивачем не здійснено державну реєстрацію права власності на об'єкти незакінченого капітального будівництва.

З урахуванням критеріїв правомірності, які пред'являються до рішень суб'єкта владних повноважень та які визначені ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що оспорюване рішення відповідача від 18.02.2014 року є правомірним, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень слід відмовити в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 7-9, 11, 71, 159, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя: В.М. Бондаренко