Справа № 810/249/15
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/249/15 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

30 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фора" звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.08.2014, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 9263943,00 грн., у тому числі за основним платежем 6175962,00 грн., штрафні санкції - 3087981,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для зміни судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області здійснено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Фоззі-Фуд» за період лютий 2014 року.

Результати перевірки зафіксовані в Акті від 04.08.2014 №399/22-09/32294897, відповідно до висновку якого встановлено порушення з боку Товариства п. 198.6 ст. 198, п. 201.6, п. 201.15 ст. 201 Податкового Кодексу України та наказу від 25.11.2013 № 708 «Про затвердження форми реєстру виданих та отриманих податкових накладних та порядку його ведення», що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду (р. 25 декларації з ПДВ) на загальну суму ПДВ - 6175961,57 грн., у т.ч. за лютий 2014 року - 6175961,57 грн.

На підставі Акта перевірки прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 28.08.2014, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 9263943,00 грн., у тому числі за основним платежем 6175962,00 грн., штрафні санкції - 3087981,00 грн.

Не погоджуючись з вище вказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія Київського апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фора», код за , зареєстроване як юридична особа 02.12.2002, є платником податку на додану вартість та як платник податків перебуває на обліку в ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області.

У квітні 2014 року TOB «Фора» надано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2014 року (від 17.04.2014 вх.№) разом із Додатком 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» (від 17.04.2014 вх.№), (т. 1 а.с. 103-108). Поданим уточнюючим розрахунком здійснювалося коригування Розділу II «Податковий кредит» податкової декларації з ПДВ за лютий 2014 року у зв'язку із самостійним виявлення помилок.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, зокрема з витягу з реєстру отриманих податкових накладних за квітень 2014 року (т. 1 а.с.36-57) та Розділу II Додатка 5 до вказаного вище уточнюючого розрахунку з ПДВ (т. 1 а.с. 107, звор. бік), TOB «Фора» зменшено суму податкового кредиту за лютий 2014 року по контрагентам TOB «Нью Дельта» та TOB «Енергія Інвест Нью» на суми 4928605,70 грн. та 1256805,86 грн. відповідно.

В той же час, до складу податкового кредиту за лютий 2014 року включено суму ПДВ по податковим накладним, виписаним контрагентом - TOB «Фоззі-Фуд» у лютому 2014 року на суму ПДВ 6175961,57 грн.

При цьому, TOB «Фора» до декларації з ПДВ за квітень 2014 року, яка була подана у травні 2014 року, був поданий в електронному вигляді реєстр виданих та отриманих податкових накладних, в якому були відображені із позначкою «У» накладні, що включалися або виключалися, тобто ті, які стосувалися виправлених помилок.

Стосовно порушень з боку позивача вимог п. 198.6 ст. 198, п. 201.6, п. 201.15 ст. 201 Податкового Кодексу України, слід зазначити наступне.

Пунктами 201.14 та 201.15 статті 201 Податкового Кодексу України в редакції, яка була чинна на момент подання спірного уточнюючого розрахунку (далі - Податковий кодекс України) визначено, що платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом. Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу. Платник податку веде реєстр виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума постачання та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку - продавця, який видав податкову накладну такому платнику податку. Форма і порядок заповнення реєстру виданих та отриманих податкових накладних встановлюються відповідно до вимог розділу II цього Кодексу. Платники податку щомісяця в терміни, що передбачені для подання податкової звітності (календарний місяць), у тому числі для яких цим розділом встановлено звітний податковий період - квартал, подають контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за такий період в електронному вигляді.

Відповідно до положень пункту 201.6 Податкового Кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Позивачем було доведено відображення у реєстрі отриманих податкових накладних виписаних на його адресу контрагентом - ТОВ «Фоззі-Фуд» податкових накладних, за якими позивачем сформовано спірний податковий кредит з ПДВ.

При цьому, відповідач не надав жодних доказів того, що податкові накладні, виписані ТОВ «Фоззі-Фуд» містять дефекти або сформовані юридичною особою, яка не є платником ПДВ. Не виявлено цих обставин і в ході проведення перевірки позивача.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначає, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Так, судом першої інстанції була встановлена нгаявність у позивача належним чином оформлених податкових накладних, отриманих у межах взаємовідносин із ТОВ "Фоззі-Фуд".

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Таким чином, у зв'язку з наявністю у позивача відповідних первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, зокрема, податкових накладних, із урахуванням вищевказаних висновків, а тому дії позивача щодо формування податкового кредиту по спірним господарським операціям із ТОВ «Фоззі-Фуд» є обґрунтованими.

Порядок внесення змін до податкової звітності визначений статтею 50 Податкового кодексу України, пунктом 50.1 якої встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті, або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку, або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Судом першої інстанції було досліджено подані TOB «Фора» декларації та не виявлено порушення порядку подання уточнюючого розрахунку до податкової звітності.

Крім того, як вірно було встановлено судом першої інстанції, Наказ про проведення перевірки і Повідомлення про її проведення, були підписані 01.08.2014, а підставою для проведення перевірки визначено пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п.78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України.

При цьому, Наказ та Повідомлення направлені на адресу позивача саме 01.08.2014, та були вручені останньому 06.08.2014.

На підставі Наказу та Повідомлення посадовою особою податкового органу проведена спірна документальна невиїзна перевірка ТОВ «Фора», результати якої - Акт від 04.08.2014 №399/22-09/32294897 став підставою для прийняття оскаржуваного у даній справі рішення.

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

А згідно з пунктом 78.4 цієї ж статті про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що для початку проведення документальної позапланової перевірки необхідна сукупність обставин: направлення платникові податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження; відсутність відповіді або ненадання пояснень платником податків протягом 10 днів з дня його отримання; вручення наказу про проведення перевірки платникові податків до початку її проведення.

Крім того, за приписами пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу "виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідачем не доведено дотримання податковим органом вимог вищевказаних статей, тоді як з матеріалів справи вбачається, що жодного запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження на адресу Товариства не направлялося, перевірку розпочато у день направлення поштою на адресу позивача наказу про проведення перевірки та повідомлення про її проведення (01.08.2014).

Таким чином, з боку податкового органу встановлено порушення порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, результати якої зафіксовані в Акті від 04.08.2014 №399/22-09/32294897.

Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Зокрема, аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі № 21-425/а14.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів безпідставного чи неправомірного формування позивачем податкового кредиту та наявності порушень при внесенні змін до податкової звітності, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Повний текст рішення виготовлено 06.07.2015р.

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.