Справа № 308/7066/15-а
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7066/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року позивачка, ОСОБА_1, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Ужгород про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що із 01 липня 2011 року їй була призначена пенсія (у відповідності до Закону України «Про державну службу». Для нарахування пенсії позивачка надала відповідачеві довідку Ужгородського міського центру зайнятості про складові заробітної плати за № 1053 від 18 липня 2011 року (за формою, затвердженою постановою Управління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року №5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670», що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.02.2011 р. за № 210/18948) (а.с.6). В якості підстави звернення до суду із вказаним позовом посилається на те, що розрахунок пенсії проведено на підставі довідки Ужгородського міського центру зайнятості про складові заробітної плати за № 1053 від 18 липня 2011 року, однак без врахування матеріальних виплат та суми індексації заробітної плати за 2009-2011 р.р. у розмірі 15 702, 78 грн., що вказані в графі «Інші виплати».

20 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород із письмовою заявою, в якій просила надати їй правові розяснення щодо розрахунку пенсії та включення до неї сум, які зазначені в графі «Інші виплати». Також в заяві позивачка просила провести перерахунок пенсії.(а.с.7)

З інформаційного листа управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді від 26.05.2015 р. за вих. № 11/У-67 вбачається, що у перерахунку пенсії та включенні до розрахунку сум, зазначених в графі «Інші виплати» - позивачці відмовлено.(а.с.11) Відповідь мотивовано тим, що матеріальна допомога, нарахована за рахунок коштів фонду оплати праці державних службовців, не являється складовою заробітної плати, а тому підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.

Позивачка з відповіддю управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород не погоджується, вважаючи незаконною відмову в проведенні перерахунку пенсії та просить зобовязати відповідача провести перерахунок і виплату призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням сум матеріальних виплат та суми індексації заробітної плати за 2009-2011 р.р. у розмірі 15 702, 78 грн., що вказані в графі «Інші виплати», відповідно до довідки Ужгородського міського центру зайнятості про складові заробітної плати за № 1053 від 18 липня 2011 року. Вважає, що її пенсія повинна обчислюватись з усіх видів оплати праці, на які нараховується збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в тому числі, з урахуванням сум матеріальних виплат та суми індексації заробітної плати за 2009-2011 р.р., як складових заробітної плати державного службовця.

Представник управління Пенсійного фонду України в м. Ужгород, Г.М. Сухар, позов не визнав, подавши до суду заперечення проти адміністративного позову, в якому суд просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Доводи заперечень мотивує тим, що включення вказаних позивачкою сум у розрахунок заробітної плати для призначення пенсії законодавством не передбачено. На підтвердження заперечень наводить положення Закону України «Про державну службу», а саме: зазначає, що структура заробітної плати державного службовця визначена статтею 33 Закону та складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Виплати, не передбачені статтею 33 названого вище Закону, як складові оплати праці державного службовця, в розрахунок заробітку для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не включаються. Крім того, механізм обчислення заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії згідно із Законом України «Про державну службу» регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Зокрема, даною постановою обумовлено складові заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсій державних службовців та порядок їх визначення. Включення до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсій державних службовців матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації тощо, зазначеною постановою не передбачено. На підставі викладеного просить врахувати суд вказані заперечення, та відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки такі не відповідають вимогам законодавства України у галузі пенсійного забезпечення та Закону України «Про державну службу».

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що з 01 липня 2011 року ОСОБА_1 призначена пенсія відповідно Закону України «Про державну службу».

Призначення пенсії ОСОБА_1 01.07.2011 р. здійснено на підставі наданої довідки Ужгородського міського центру зайнятості про складові заробітної плати за № 1053 від 18 липня 2011 року (за формою, затвердженою постановою Управління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року №5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670», що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.02.2011 р. за № 210/18948), однак, при здійсненні розрахунку пенсії відповідачем не враховано суми виплат на матеріальну допомогу та суми індексації заробітної плати за 2009-2011 р.р., що разом становить суму у розмірі 15 702, 78 грн. та зазначено в графі «Інші виплати» вказаної довідки.

Згідно з даними довідки Ужгородського міського центру зайнятості за № 1053 від 18.07.2011 року, що наявна в матеріалах справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 за період із липня 2009 року по червень 2011 року отримала матеріальну допомогу в розмірі 9613, 08 грн., а також їй нарахована індексація у розмірі 6088, 98 грн., що разом становить 15702, 78 грн., а саме:

у 2009 році у сумі 3745,63 грн.;

у 2010 році у сумі 6464,31 грн.;

у 2011 році у сумі 5492,12 грн.

Судом також встановлено, що 20 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді із письмовою заявою про надання їй правових розяснень щодо розрахунку пенсії та включення сум, що зазначені в графі «Інші виплати» при визначенні її розміру. Також заявниця просила провести перерахунок пенсії.

Листом управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді від 26.05.2015 р. за вих. № 11/У-67 позивачці у перерахунку пенсії та включенні до розрахунку сум, зазначених в графі «Інші виплати» відмовлено, мотивуючи тим, що матеріальна допомога за рахунок коштів фонду оплати праці державних службовців не являється складовою заробітної плати, а тому підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.

Як вбачається з аналізу чинного законодавства, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2010 р. у справі №2а-4753/09/2670 постанову Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 р. №19-11 визнано такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили щодо не включення до складових заробітної плати складових, які передбачені чинним законодавством; зобов'язано Пенсійний фонд України привести у відповідність постанову Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 р. №19-11 до вимог чинного законодавства шляхом передбачення чи встановлення інших складових заробітної плати, передбачених іншими нормативно-правовими актами.

Вказане рішення набуло законної сили, і враховується судом під час розгляду даної адміністративної справи згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України.

За результатами розгляду справи №2а-4753/09/2670 Окружний адміністративний суд м. Києва у постанові від 13.08.2010 р. дійшов висновку про те, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Окрім того, як випливає із положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, на які нараховано страхові внески на загальнообовязкове держане пенсійне страхування.

Як зазначено в Довідці № 1053 від 18.07.2011р., на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообовязкове держане пенсійне страхування, а тому дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії слід визнати протиправними за наступних підстав.

У відповідності до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95 ВР встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За нормою ст. 2 вищенаведеного Закону до структури заробітної плати входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні витрати.

Частиною другою ст. 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723- XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Цією ж статтею регламентовано, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, висновок відповідача про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону №1058-IV та стаття 66 Закону №1788-XII.

За приписами частини другої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно з ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Викладена вище правова позиція Верховного Суду України міститься у постанові, прийнятій за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, тому є обов'язковою до застосування судом під час розгляду адміністративної справи. Зокрема, правова позиція щодо врахування в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, отримуваних застрахованою особою сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13 відповідно).

Крім того, згідно з постановою від 3 червня 2014 року у справі № 21-134а14 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788- XII.

Також, згідно з ч. 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VIII заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення), як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою.

Судом встановлено, що в порушення вимог діючого законодавства, управлінням Пенсійного фонду України в місті Ужгород неправомірно було відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії та не враховано інші виплати, а саме матеріальну допомогу та суми індексації грошових доходів громадян.

Водночас, за положеннями ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 11.09.1997 р. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права,

Конвенційне поняття «майно» являє собою «існуюче майно» або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності.

Таким чином, ненарахування та внаслідок такої бездіяльності невиплату пенсії особі, яка має на те право, слід тлумачити як порушення права власності на кошти, належні пенсіонеру.

Згідно з повноваженнями суду при вирішенні справи, регламентованими ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно правових відносин з боку суб'єктів владних.

Беручи до уваги викладене, суд прийшов до переконання, що рішення управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді про відмову врахувати при перерахунку пенсії позивача сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати є протиправним, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Відтак, з Державного бюджету України підлягає до стягнення на користь позивачки ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір у розмірі 73,08 грн. згідно з квитанцією від 16.06.2015 року за №.

Керуючись ст.ст. 14, 94, 158, 160-163, 183-2 КАС України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді щодо неврахування матеріальних допомог, інших заохочувальних виплат та суми індексації заробітної плати при визначенні розміру пенсії.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням суми індексації заробітної плати, здійснити збільшення на суму виплачених матеріальних допомог та виплатити різницю перерахованої пенсії з 01.07.2011 по теперішній час, надалі виплачуючи пенсію з врахуванням вказаного збільшення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений згідно з квитанцією від 16.06.2015 року за № судовий збір у розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Світлик