Справа № 2-а/1312/474/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/800/32466/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівЄрьоміна А.В.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє також і в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_6 та неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання незаконними та скасування ухвали Львівської міської ради і державного акту на земельну ділянку за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє також і в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_6 та неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє також і в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 та неповнолітніх дітей ОСОБА_7,

ОСОБА_8 у Личаківському районному суді м. Львова пред'явили позов до Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання незаконними та скасування ухвали Львівської міської ради і державного акту на земельну ділянку.

Просили:

- поновити строк звернення до адміністративного суду;

- визнати незаконною та скасувати ухвали Львівської міської ради від 13 липня 2006 року № 121 "Про передачу громадянам у приватну власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у м. Львові" у частині передачі у приватну спільну сумісну власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8;

- визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 05 грудня 2006 року, виданий на ім'я ОСОБА_11

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2012 року, залишеною без зміни ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2013 року, клопотання позивачів про часткову відмову від позовних вимог задоволено.

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 05 грудня 2006 року, виданого на ім'я ОСОБА_11,в якому у списку співвласників земельної ділянки вказані ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Позовні вимоги в частині визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради від 13 липня 2006 року № 121 "Про передачу громадянам у приватну власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок у

м. Львові" в частині передачі у приватну спільну сумісну власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_11,

ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 залишено без розгляду.

Посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивачі у касаційній скарзі просять скасувати їхні рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Суди першої та апеляційної інстанції розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, виходили із того, що даний спір є публічно-правовим й підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що такий правовий висновок не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву в частині без розгляду, виходив з того, що позивачами пропущено встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного суду України строк звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є помилковим, оскільки він не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства з огляду на таке.

За приписами частин першої та другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Оскаржувану позивачами ухвалу № 121 Львівською міською радою прийнято 13 липня 2006 року.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії сторінок книги видачі та отримання державних актів (книга № 01-5) за 06 рудня 2006 року, позивачі та треті особи 12 грудня 2006 року особисто отримали оригінали державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 05 грудня 2006 року, про що позивачі та треті особи поставили свої особисті підписи, а тому, про існування оскаржуваної ухвали позивачі довідались 12 грудня 2006 року.

Між тим, ці обставини позивачами заперечуються. Зокрема, в судовому засіданні позивач ОСОБА_5 вказала, що в зазначеній книзі не її підпис.

Крім того, вона вказала на те, що фактично копія оскаржуваного рішення на адресу позивачів не надходила.

Доказів того, що копія оскаржуваного рішення позивачам була вручена раніше і з того часу збіг встановлений процесуальним законом строк відповідачем не надані.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачі були позбавлені можливості оскаржити вчасно ухвалу Львівської міської ради від 13 липня 2006 року № 121.

Згідно з частиною першою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суди першої та апеляційної інстанцій не виконали вимоги процесуального закону і постановили незаконні судові рішення, які підлягають скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При новому розгляді справи суду першої інстанції слід більш повно встановити обставини, пов'язані з датою, коли позивачам стало відомо про зміст самого рішення.

Крім того, необхідно визначитися з урахуванням судової практики чи є даний спір публічно-правовим.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діє також в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 та неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2013 року скасувати, а адміністративну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діє також в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 та неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання незаконними та скасування ухвали Львівської міської ради і державного акту на земельну ділянку направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Єрьомін А.В.

Швед Е.Ю.