Справа № 583/1877/15-а
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/1877/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - Плотникової Н.Б.,

за участі секретаря - Логвиненко Л.М.,

розглянувши в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_2 міської ради,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_2 міської ради, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати підпункт 3.1 пункту 3 рішення шістдесят четвертої сесії шостого скликання ОСОБА_2 міської ради від 24.02.2015 року № 1380-МР «Про відмову у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою» щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Далекосхідна, 2/1. Свої вимоги мотивує тим, що користуючись правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки, гарантованим ст. 14 Конституцією України, ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України, він (ОСОБА_1М.) звернувся до ОСОБА_2 міської ради із заявою щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Далекосхідна, 2/1, м. Охтирка. Підпунктом 3.1 пункту 3 рішення ОСОБА_2 міської ради від 24.02.2015 року №1380-МР йому відмовлено у наданні такого дозволу згідно ст.5 Закону України «Про основи містобудування», п.1 ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у звязку з урахуванням державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій. Оскаржуване рішення ОСОБА_2 міської ради було прийнято на підставі висновку відділу архітектури, в якому вказано, що у відповідності до схеми зонування території плану зонування міста земельна ділянка за адресою м. Охтирка вул. Далекосхідна, 2/1 знаходиться в зоні садибної та блокової забудови та будь-яких містобудівних та архітектурних обмежень не має. Крім того, у даному висновку зазначено, що у звязку з близьким розташуваням школи № 9 та неузгодженням державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій (ст.5 Закону України «Про основи містобудування», п.1 ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») відділ містобудування вважає нераціональним використання земельної ділянки по вул Далекосхідній, 2/1. Вважає, що дане рішеня ОСОБА_2 міської ради суперечить ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, яка містить вичерпний перелік підстав відмови у наданні такого дозволу. Такої підстави відмови, як урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій, в даній статті не передбачено. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про основи містобудування» - Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Таким чином, при розробці вищевказаних документів уже враховані державні та громадські інтереси, а тому посилання ОСОБА_2 міської ради при прийнятті рішення № 1380-МР від 24.02.2015 р на п.1 ст.2 Закону України «про регулювання містобудівної діяльності», ст.5 Закону України «Про основи містобудування» є безпідставними. Оскаржуваним рішенням ОСОБА_2 міської ради порушено його (позивача) гарантоване Конституцією України право на безоплатну приватизацію землі.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити та визнати незаконним і скасувати підпункт 3.1 пункту 3 рішення шістдесят четвертої сесії шостого скликання ОСОБА_2 міської ради від 24.02.2015 року № 1380-МР «Про відмову у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою» щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Далекосхідна, буд. 2/1, м. Охтирка, Сумська область.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що рішення ОСОБА_2 міської ради від 24.02.2015 року №1308-МР є обґрунтованим та вмотивованим. Територіальна громада міста Охтирка є власником земель комунальної власності. Інтереси територіальної громади міста Охтирка представляє ОСОБА_2 міська рада. У відповідності до п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією міської ради є вирішення відповідно до законодавства питань регулювання земельних відносин. Ст. 122 ЗК України передбачено, що повноваженнями щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування наділені органи місцевого самоврядування, зокрема, міські ради. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про основи містобудування» передбачено урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові території та урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва. З метою гарантування соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, передбаченого ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» нинішнім складом депутатського корпусу ОСОБА_2 міської ради підтримана ініціатива держави щодо першочергового забезпечення учасників антитерористичної операції земельними ділянками. Міською радою проводиться робота щодо відшукування вільних земельних ділянок, які можливо було б передати у приватну власність учасникам антитерористичної операції. Тому приймаючи рішення про відмову в наданні дозволу на розробку документації із землеустрою ОСОБА_1, міська рада враховувала громадські інтереси при плануванні та забудові територій. Вважають, що міська рада, приймаючи оскаржуване рішення діяла в інтересах громади, в межах своїх повноважень, а тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування пп. 3.1 п. 3 рішення 64 сесії шостого скликання ОСОБА_2 міської ради від 24.02.2015 року № 1308-МР.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо, неупереджено і добросовісно, з дотриманням рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради та Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Статтею 140 Конституції України та ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтями 13, 14 Конституції України та статтею 1 ЗК України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно ч. 2, 3 ст. 2 ЗК України суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ст.. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно ч.7 ст.118 ЗК України - підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судм встановлено, що 11.02.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою до ОСОБА_2 міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови, розташованої за адресою: м. Охтирка, вул. Далекосхідна. До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копія документу, що посвідчує особу, копія ідентифікаційного коду.

Рішенням шістдесят четвертої сесії шостого скликання ОСОБА_2 міської ради від 24.02.2015 року № 1380-МР «Про відмову у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою» ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», п.1 ст.2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у звязку з урахуванням державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій - на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Далекосхідна, 2/1.

Судом встановлено, що проект рішення про відмову у надінні дозволу на розробку документації із землеустрою ОСОБА_1 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Далекосхідній, 2/1 був підготовлений 19.02.2015 року постійною комісією з питань містобудування, регулювання земельних відносин та охорони навколишнього середовища ОСОБА_2 міської ради на підставі висновку відділу архітектури та містобудування управління житлово комунального господарства.

У висновку відділу архітектури та містобудування управління житлово комунального господарства від 17.02.2015 року зазначено: у відповідності до схеми зонування території плану зонування території міста земельна ділянка знаходиться в зоні садибної та блокованої забудови. Згідно зі схемою планувальних обмежень плану зонування території міста земельна ділянка містобудівних та архітектурих обмежень не має. Відповідно до схеми інженерної підготовки території ця земельна ділянка знаходиться в зоні захисту від підтоплення. Але відповідно до п.1 ст.2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» необхідно враховувати взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій, а також визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон та обєктів. Враховуючи вищевикладене та близьке розташування загальноосвітньої школи № 9, відділ архітектури та містобудування управління житлово комунального господарства вважає нераціональним використання зазначеної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Суд вважає, що всупереч приписам Конституції, Земельного Кодексу України та законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняте ОСОБА_2 міською радою рішення від 24.02.2015 року № 1380-МР «Про відмову в наданні дозволу на розробку документації із землеустрою» не містить законних підстави для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул. Далекосхідна, 2/1.

З висновку відділу архітектури та містобудування управління житлово комунального господарства від 17.02.2015 року вбачається, що у відповідності до схеми зонування території плану зонування території міста спірна земельна ділянка знаходиться в зоні садибної та блокованої забудови. Згідно зі схемою планувальних обмежень плану зонування території міста земельна ділянка містобудівних та архітектурних обмежень не має. Відповідно до схеми інженерної підготовки території ця земельна ділянка знаходиться в зоні захисту від підтоплення.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 міська рада не довела в судовому засіданні правомірності свого рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул. Далекосхідна, 2/1.

Суд вважає безпідставними посилання як на підставу для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу врахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно ст. 17 Закону України «Про основи містобудування» - містобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій. Містобудівна документація є основою для: підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації; вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб.

Згідно ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Згідно ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами.

Згідно ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об'єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об'єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів. План зонування території затверджується на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Таким чином, судом встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться в зоні садибної та блокованої забудови, згідно зі схемою планувальних обмежень плану зонування території міста спірна земельна ділянка містобудівних та архітектурих обмежень не має, тобто її місце розташування відповідає плану зонування території міста та Генеральному плану міста, при розробці та затверджені яких були враховані державні, громадські та приватні інтереси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача встановлених законом підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а тому вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування підпункт 3.1 пункту 3 рішення шістдесят четвертої сесії шостого скликання ОСОБА_2 міської ради від 24.02.2015 року № 1380-МР щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Далекосхідна, буд. 2/1, м. Охтирка, Сумська область підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в сумі 73,08 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 14, 19 Конституції України, ст. ст. 2, 3, 116, 118, 122 Земельного кодексу України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 1, 2, 71, 94, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_2 міської ради - задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати підпункт 3.1 пункту 3 рішення шістдесят четвертої сесії шостого скликання ОСОБА_2 міської ради від 24.02.2015 року № 1380-МР «Про відмову у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою» щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Далекосхідна, буд. 2/1, м. Охтирка, Сумська область.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) з ОСОБА_2 міської ради судові витрати в сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_5