Справа № 2а-2023/10/0770
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2015 рокум. Ужгород№ 2а-2023/10/0770

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С. А.

при секретарі судових засідань - Приходько Т.В.

сторони в судове засідання не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що станом на день звернення до суду із даним адміністративним позовом, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 1822285,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак надіслав на адресу суду клопотання, згідно якого просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, письмових заперечень із доказами проти позову суду не надав, про причини своєї неявки суд не повідомляв, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце судового розгляду даної адміністративної справи, про що у матеріалах справи міститься підтвердження.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 17.05.2010 р. фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (далі - Відповідач) знаходиться у єдиному державному реєстрі під реєстраційним номером 5 із місцем проживання: АДРЕСА_1.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця Відповідачу присвоєний ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач перебуває на обліку в Ужгородській МДПІ як платник податків з 19.06.2007 року.

Відповідно до особової картки платника податків за відповідачем станом на 26.05.2010 року по платежу 30 21080900 "Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм обігу готівки" рахується заборгованість у розмірі 1822285,00 грн.

Зазначена заборгованість виникла у Відповідача у зв'язку із наступними обставинами.

Так, як вбачається із матеріалів справи 22.01.2010 року працівниками інспекції було проведено планову документальну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Відповідача за період з 08.06.2007 року по 30.09.2009 року, що підтверджується копією акту №3/17-2/НОМЕР_1, яка міститься в матеріалах справи.

В ході перевірки було встановлено, що 13 травня 2008 року приватний підприємець ОСОБА_4, що діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію та приватний підприємець ОСОБА_2, який діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію серія НОМЕР_2 від 08.06.2007 року та має ліцензію на виконання будівельних робіт НОМЕР_3 від 16.07.2007 року уклали договір без номера на виконання ремонтно-будівельних робіт, предметом якого є виконання роботи по реконструкції будинку в. АДРЕСА_2.

Вартість виконання робіт згідно контракту визначається відповідно до кошторису і становить 437 345 грн. без ПДВ. Оплата за виконані роботи проводиться згідно актів викопаних робіт.

Згідно пункту 4.1 Договору платежі за виконані роботи замовник здійснює на підставі акту підписаного уповноваженими представниками сторін.

Перевіркою встановлено, що за період з 13.05.2008 року по 16.10.2008 року між приватним підприємцем ОСОБА_4 та приватним підприємцем ОСОБА_2 здійснювалися розрахунки у готівковій формі. Даний факт підтверджений особистими розписками приватного підприємця ОСОБА_3 при отримання готівкових коштів від приватного підприємця ОСОБА_4 на придбання будівельних матеріалів та оплату праці на загальну суму 599 510,00 грн.

Згідно Книги обліку доходів і витрат приватного підприємця ОСОБА_2 № 416 зареєстрованої в Ужгородській МДПІ 20.06.2007 року числом 16.10.2008 року здійснений запис про одержання від приватною підприємця ОСОБА_4 суму виплати за оренду інвентаря, проживання працівників, заробітної плати, нарахування на зарплату, транспортні слуги (графа 9 "сума виплати за виконану роботу" книги обліку доходів і витрат в розмірі 5 053,00 грн.

Розбіжність між отриманою готівкою та даними Книги обліку доходів і витрат становить 4 457,00 гри. 53).

Вказана реалізація у готівковій формі в сумі 364457,00 грн. в книзі обліку доходів та витрат підприємцем ОСОБА_2 не відображена, а отже готівкові кошти за реалізовані послуги не оприбутковані.

Таким чином, встановлено факт не оприбуткування готівкових коштів у книзі обліку доходів та втрат, отриманих за реалізовані послуги та будівельні матеріали в сумі 364 457.00 грн.

Згідно пояснення приватного підприємця ОСОБА_4 встановлено, що вартість реалізованих послуг та будівельних матеріалів в сумі 364 457.00 гри. була оплачена нею готівкою в повному обсязі за період з 13.05.2008 року по 16.10.2008р.

ПП. 1.2 п.1 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" затвердженого Постановою Правління Національною банку України від 15 грудня 2004 року N 637 (далі за текстом - Положення) визначено, що "оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій".

Відповідно до пп. 2.6 п.2 даного Положення уся готівка, що надходить до кас, має вчасно у день одержання готівкових коштів та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки і оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітніх чеків РРО (даних РК)..."

Крім того, згідно із преамбулою цього Положення: "Це Положення розроблено відповідно статті 33 Закону України "Про Національний банк України", визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Таким чином перевіркою було встановлено порушення Відповідачем п.п.1.2 п.1 та п.п.2.6 п. 2 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" затверджене Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, а саме не оприбуткування коштів у розмірі 364457,00 грн. в книзі обліку доходів та витрат.

За результатом перевірки було складено акт перевірки від 22.01.2010 року № 3/17-194603539, на підставі якого Позивачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №7/17-2//1201 від 03.02.2010 року у розмірі 1822285,00 грн. 364457,00*5).

Так, абз. 3 ст. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм щодо регулювання обігу готівки" від 12.06.95 р. № 436/95 встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є об'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, а саме за неоприбуткування (неповне /або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі оприбуткованої суми.

Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №7/17-2//1201 від 03.02.2010 року направлялося на адресу Відповідача із рекомендованим листом з повідомленням про вручення та відповідно було вручено йому 05.02.2010 року.

Крім того, слід зазначити, що дане рішення оскаржувалось позивачем у судовому порядку.

Однак як встановлено судом з копії постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2015 року, яка міститься в матеріалах справи, апеляційну скаргу Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби задоволено і постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.12.2012 року - скасовано та прийнято нову, згідно якої у позові Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень відмовлено повністю.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, на момент розгляду даної адміністративної справи рішення про застосування до Відповідача штрафних (фінансових) санкцій №7/17-2//1201 від 03.02.2010 року у розмірі 1822285,00 грн. 364457,00*5) є чинним та не скасованим.

Приписами статті 2 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за рушення норм з регулювання обігу готівки" встановлено, що штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

Частиною 4 ст. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм щодо регулювання обігу готівки" встановлено, що передбачені статтею 1 цього Указу штрафи в повному обсязі стягуються до державного бюджету в порядку, встановленому законодавством.

Згідно п.11 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу" (який діяв на момент звернення позивачем з даним адміністративним позовом) органи державної податкової служби подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в дохід держави коштів, одержаних ними такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами рахунок їх майна.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем станом на день розгляду даної адміністративної справи не надано суду доказів про сплату вказаної заборгованості в добровільному порядку та не спростовано доводів позивача, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України заборгованість по платежу 21080900 "Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм обігу готівки" у розмірі 1822285,00 грн. (один мільйон вісімсот двадцять дві тисячі двісті вісімдесят п'ять гривень).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяC.А. Гебеш