Справа № 804/1000/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/800/15115/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №14" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014 року у справі за позовом комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №14" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація № 14" звернулося до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, про зобов'язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики погодити операційні витрати, що включені до кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання власника КП ЖЕО №14 в редакції КП ЖЕО № 14.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю відмови відповідача у погодженні кошторисів витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання як такої, що прийнято за відсутності передбачених законом підстав, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація № 14" із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове, про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 14» подало відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики у Дніпропетровській області для погодження операційні витрати, що включені до кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання власника мереж КП «ЖЕО-14» за 2011 рік.

Листом відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики у Дніпропетровській області від 15.10.2012 №30-03-19х/690 позивача повідомлено про відсутність правових підстав для погодження наданих кошторисів витрат.

Відмова у погодженні операційних витрат мотивована недотриманням відсоткового співвідношення витрат за економічними елементами; відсутністю обґрунтування матеріальних витрат та первинних документів бухгалтерської звітності щодо фактичного понесення витрат на утримання ТЕМ спільного використання; відсутністю однолінійної схеми, розрахунків об'єму умовних одиниць ТЕМ спільного використання, балансів споживання та передачі електроенергії, підтверджені електропередавальною організацією.

Вказуючи на протиправність зазначеної відмови, комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація № 14" звернулось до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з обґрунтованості відмови відповідача у погодженні кошторисів витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується із вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1.1. розділу І Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12.06.2008 №691, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 за №732/15423, ця Методика встановлює методологію обрахування вартості обґрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання, у тому числі порядок складення кошторису витрат власників мереж на утримання їх технологічних електричних мереж, порядок розрахунку об'єму технологічного обладнання електричних мереж в умовних одиницях електропередавальних організацій, на території здійснення ліцензованої діяльності яких приєднані електроустановки власників мереж, та власників мереж, порядок визначення нормативів витрат на умовну одиницю та розподілу витрат на утримання мереж між суб'єктами господарювання, які використовують мережі, на частини, що відповідають платі за спільне використання відповідного суб'єкта господарювання.

Методика обов'язкова для застосування всіма юридичними та фізичними особами, які мають договірні відносини щодо спільного використання технологічних електричних мереж.

Згідно з пунктами 1.3.-1.4. розділу І Методики витрати власника мереж визначаються щодо тих електричних мереж, які використовуються власником мереж спільно з іншим користувачем та виділені на однолінійній схемі, яка є невід'ємним додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Перелік операційних витрат, що включаються до кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання власника мереж, визначається відповідно до розділу II "Порядок складення кошторису обґрунтованих річних витрат власника мереж на утримання електричних мереж спільного використання" цієї Методики за формою, наведеною в додатку 1.

Відповідно до пунктів 1.7.-1.8. розділу І Методики власник мереж має вести окремий бухгалтерський облік витрат, пов'язаних з утриманням та експлуатацією технологічних електричних мереж спільного використання.

Кошти, отримані власником електричних мереж як плата за спільне використання технологічних електричних мереж, обліковуються окремо та використовуються виключно на утримання цих мереж у належному технічному стані та їх експлуатацію

Для підтвердження величини обґрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання за розрахунковий період (календарний рік) власник мереж складає кошторис витрат (без ПДВ) на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати, що безпосередньо стосуються цього виду діяльності за попередній календарний рік.

Відповідно до пунктів 2.4.-2.5. розділу ІІ Методики для узгодження кошторису витрат власник мереж надає територіальному представництву НКРЕ такі матеріали: складений власником мереж кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання на поточний календарний рік з розшифровкою усіх статей витрат; копію проекту договору про спільне використання технологічних електричних мереж, оформленого в установленому порядку; однолінійну схему технологічних електричних мереж спільного використання, підтверджену електропередавальною організацією, на території здійснення ліцензованої діяльності якої приєднані електроустановки власника мереж; розрахунок об'єму умовних одиниць технологічних електричних мереж спільного використання, виконаний власником мереж або електропередавальною організацією, на території здійснення ліцензованої діяльності якої приєднані електроустановки власника мереж, на замовлення власника мереж; підтверджену електропередавальною організацією довідку про баланс споживання та передачі електричної енергії в технологічних електричних мережах спільного використання.

За надання недостовірної інформації власник мереж є відповідальним згідно з чинним законодавством.

Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання з обґрунтуванням щодо кожної статті витрат та розрахунок плати за спільне використання технологічних електричних мереж подаються власником мереж щороку на погодження до відповідного територіального представництва НКРЕ.

Судами попередніх інстанцій із посиланням на докази, досліджені під час судового розгляду справ, встановлено, що операційні витрати, включені до кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання, надані Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація № 14», містять недоліки, зазначені в листі відділу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики у Дніпропетровській області від 15.10.2012 №30-03-19х/690. Також зазначено, що пакет документів, наданих на розгляд відповідачу, не містить усіх документів, передбачених пунктом 2.4. Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж.

За вказаних обставин, позиція судів попередніх інстанцій щодо правомірності відмови відповідача у погодженні кошторисів витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання є обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується із позицією судів першої та апеляційної інстанцій щодо необґрунтованості посилання позивача на те, що при складанні кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання він керувався постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Так, положення Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12.06.2008 №691, є обов'язковими для застосування всіма юридичними та фізичними особами, які мають договірні відносини щодо спільного використання технологічних електричних мереж, у тому числі і для позивача.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального чи процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №14" відхилити, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: