Справа № 804/3289/15
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2015 рокусправа № 804/3289/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Нагорної Л.М. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі №804/3289/15
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Голметресурс»
до про Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області скасування податкових повідомлень-рішень та зобов'язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Голметресурс» (далі по тексту - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправними дії відповідача щодо коригування показників податкової звітності з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Голметресурс» - суми податкових зобов'язань та кредиту за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень місяці 2013 року, яке відбулось на підставі акту від 31.12.2014 р. № 1853/22-01/34561966 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Голметресурс» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2013»;

- зобов'язати відповідача відновити показники податкової звітності з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Голметресурс» за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень місяці 2013 року;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.02.2015 року;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.02.2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №804/3289/15.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зокрема, зазначив, що податковий орган не навів доказів того, що контрагенти-поставщики позивача не здійснювали поставку товару, а контрагенти-покупці позивача не отримували наданих позивачем клінінгових послуг. Висновки акту перевірки позивача зроблені лише на припущеннях, оскільки факт реальності здійснення позивачем господарських операцій за угодами з контрагентами підтверджено у ході перевірки первинними бухгалтерськими документами, які включають зміни в структурі активів позивача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі №804/3289/15 адміністративний позов задоволено. (суддя - Ніколайчук С.В.)

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем було надано належні та допустимі докази, які підтверджують правові наслідки вчинених правочинів та те, що господарські операції мали реальний характер, а придбаний товар використовувався в господарській діяльності позивача під час надання клінінгових послуг. Висновки відповідача про вчинення позивачем порушень податкового законодавства, щодо неправомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість та віднесення відповідних сум до складу валового доходу та валових витрат за період, що перевірявся, мають характер припущень та є необґрунтованими.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі №804/3289/15 та відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач, зокрема, зазначив, що в частині взаємовідносин позивача з контрагентами-постачальниками не встановлено фактичного придбання побутових товарів згідно актів перевірки органів податкової інспекції постачальників, які свідчать про нереальність здійснення господарських відносин з ТОВ «Культтовари+», ТОВ «Кіпаріс-Груп», ТОВ «Гєніус», ТОВ «Торенія» та в частині ненадання ТОВ «Голметресурс» до перевірки первинних підтверджуючих документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини з названими контрагентами-постачальниками. Станом на дату закінчення перевірки ТОВ «Голметресурс» не надано належним чином завірених первинних документів (видаткових, податкових накладних), товарно-транспортних накладних, що підтверджують фінансово-господарські відносини із контрагентами-постачальниками. Крім того, наявність відповідної інформації в обумовленому програмному продукті органу податкової служби безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє юридичних прав та обов'язків платника податків, тобто не породжує правових наслідків.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі №804/3289/15 та відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, в період з 13.11.2014 року по 24.12.2014 року посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Голметресурс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 р. по 31.12.2013 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012р. по 31.12.2013 р., результати якої оформлено актом №1853/22-01/34561966 від 31 грудня 2014 року.

Висновками зазначеного акту встановлено порушення позивачем:

- п. 135.1, 135.2, 135.4, п. 135.5.4. ст.135, п.137.1 ст.137, п.138.1, 138.2, 138.4, 138.6 ст.138, п.п.139.1.9. п. 139.1 статті 139 Податкового кодексу України від 02.12.10 за № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), а саме занижено податок на прибуток всього на суму 5 344 403 грн. в т.ч. за 2013 рік в сумі 5 344 403 грн.;

- п.198.6 ст.198, п.201.1, п. 201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.10 за № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), а саме занижено податок на додану вартість всього на суму 64427 грн.

03 лютого 2015 року на підставі акту перевірки №1853/22-01/34561966 від 31 грудня 2014 року податковим органом по відношенню до позивача прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на суму 5 344 403 грн., та за штрафними санкціями 2672201,5 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за податком на додану вартість за основним платежем на суму 64427 грн., за штрафними санкціями 32213,5 грн.

Крім того, відповідачем за наслідками проведеної перевірки були відкориговані суми податкових зобов'язань та кредиту за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень місяці 2013 року. Дані коригування відображені податковим органом в централізованій електронній базі податкової звітності, а саме в базі даних АІС «Податковий блок «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів».

Податковий орган в акті перевірки вказує, що позивачем не підтверджено здійснення придбання товарів господарського призначення у контрагентів ТОВ «Культтовари+», (), ТОВ «Кіпаріс-Груп» (), ТОВ «Гєніус» (), ТОВ «Торенія» (), що призвело до завищення податкового кредиту всього на суму ПДВ 6541292 грн., відсутні об'єкти, які підпадають під визначення згідно п.185.1 ст.185 та факт поставки товарів згідно ст.188 Податкового кодексу України, не надано до перевірки товарно-транспортних накладних підтверджуючих факт перевезення ТМЦ. У зв'язку з тим, що не було встановлено фактичного придбання побутових товарів у вищевказаних контрагентів згідно актів перевірки ДПІ обліку постачальників та ненаданням позивачем до перевірки підтверджуючих первинних документів, що підтверджують подальше використання ТМЦ при наданні клінінгових послуг на суму 39247752 грн. в т. ч. ПДВ 6541292 грн. ПАТ «ДМКД», ПАТ «МК Азовсталь», ПАТ « Арселормітал Кривий Ріг», ПАТ «Дніпроважмаш», ТОВ Корум Сорс» та ТОВ «Першотравенський ремонтно-технічний завод» ВАТ ЗМК «Запоріжсталь», позивач не мав підстав для збільшення доходу використаних ТМЦ під час надання клінінгових послуг в сумі 39247752 грн. та податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 6451292 грн. Отримані від контрагентів-покупців ПАТ «ДМКД», ПАТ «МК Азовсталь», ПАТ « Арселормітал Кривий Ріг», ПАТ «Дніпроважмаш», ТОВ Корум Сорс», ТОВ «Першотравенський ремонтно-технічний завод» ВАТ ЗМК «Запоріжсталь» кошти слід вважати безповоротною фінансовою допомогою і вони повинні бути включені до інших доходів, а не до доходу від операційної діяльності.

Також позивач в акті перевірки, на підставі якого прийняті оскаржувані рішення суб'єкта владних повноважень, в обґрунтування висновків посилався на акти звірок контрагентів-постачальників позивача, проведених податковими органами.

Відповідно до матеріалів справи позивач, у перевіряємий контролюючим органом період, мав господарські відносини з ТОВ «Культтовари+», ТОВ «Кіпаріс-Груп», ТОВ «Гєніус», ТОВ «Торенія», а саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Голметресурс» закуповувся у вказаних контрагентів товар у вигляді засобів для прання та дезінфекції, інвентаря та приладдя для прибирання та благоустрою територій, рослин, торфосуміші тощо.

Придбані товари використовувалися позивачем для надання в межах укладених договорів клінінгових послуг ПАТ «ДМКД», ПАТ «МК Азовсталь», ПАТ « Арселормітал Кривий Ріг», ПАТ «Дніпроважмаш», ТОВ Корум Сорс» та ТОВ «Першотравенський ремонтно-технічний завод» ВАТ ЗМК «Запоріжсталь» та іншим підприємствам.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно до п.п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються обов'язкові реквізити визначенні даною статтею. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів, послуг.

Пункт 198.6 ст.198 Податкового кодексу України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлює, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження здійснення господарських операцій із контрагентами, позивачем надано: податкові накладні, видаткові накладні, зведені акти наданих послуг, акти передачі - прийняття робіт, акти надання послуг, акти прийняття наданих послуг.

Крім того, в підтвердження виконання договорів та надання послуг позивачем надано до суду копії договору №12-1697-01 від 11.10.2012 р. про надання послуг перепусткового режиму робітникам позивача на територію прибирання комбінату, договору № 12-1384-01 від 27.07.12 р. з ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» про надання послуг з використання вантажних автомобілів та автобусів позивачу, договору № 12-1514-01 від 27.08.2012 р про надання послуг медичного характеру працівникам позивача. На підтвердження виконання договорів позивачем до суду надано також копії договорів №13-0212-01 від 29.01.2013 р. та №12-1995-01 від 20.12.2012 р. та № 12-1756-01 від 20.10.2012 р. та № 12-1394-01 від 01.08.2012 р. з «Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» про надання позивачеві в оренду приміщень та майна, автомобілів, навантажувачів для виконання функцій прибирання та утримання приміщень.

Колегія суддів звертає увагу на те, що акт перевірки не містить зауважень щодо змісту конкретних первинних документів на предмет їх відповідності вимогам закону.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні копії судових рішень або вироків суду, які набрали законної сили, на підтвердження здійснення контрагентами позивача фіктивної діяльності.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність певної транспортної документації необхідно зазначити, що вказана обставина не може бути єдиною беззаперечною підставою для висновку про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей, оскільки відповідною транспортною документацією обов'язково має бути підтверджено здійснення послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару.

Також не приймаються до уваги посилання відповідача в акті перевірки на акти звірок та перевірок, складені податковими органами, оскільки висновки, що містяться в них, є суб'єктивною думкою посадової особи, яка здійснила відповідну звірку або перевірку і не можуть бути беззаперечним та об'єктивним доказом певних обставин.

За викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи позивача щодо належного формування показників податкової звітності підтверджуються належними та допустимими доказами.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що акт перевірки не містить чіткого, об'єктивного, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, систематизованого викладу виявлених у ході перевірки фактів порушень, встановлені порушення податкового законодавства відображені некоректно, з допущенням помилок та викривленням податкової звітності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вастберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» суд зазначив, що «… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

При цьому, суд вважає за необхідне дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на встановлені судом обставини справи, вказані норми законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що під час судового розгляду відповідач не надав беззаперечних доказів щодо таких порушень Товариством з обмеженою відповідальністю «Голметресурс» законодавства України, які дають підстави для прийняття, по відношенню до останнього, оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Стосовно дій відповідача по здійсненню коригування показників податкової звітності в централізованій електронній базі податкової звітності, необхідно звернути увагу на те, що обов'язку платника податків подати декларацію з податку на додану вартість кореспондує обов'язок податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності, а показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків, які відображаються в Деталізованій базі співставлення, формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з податку на додану вартість з додатком № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, і повинні їм відповідати.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведений належними та допустимим доказами факт відповідності показників в електронній базі даних деталізованої інформації по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України показникам, зазначеним позивачем в податковій звітності з ПДВ за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень місяці 2013, а за даними інформації з акту від 31.12.2014 р. № 1853/22-01/34561966 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Голметресурс» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 р. по 31.12.2013 р. зведені дані щодо задекларованих та встановлених відповідачем у ході проведення перевірки сум податкових зобов'язань та сум податкового кредиту були відкориговані з причин встановлення відхилень.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 17 березня 2015 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі №804/3289/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 09 липня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: О.В. Юхименко