Справа № 2а-203/10/2670
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 травня 2014 року м. Київ В/800/1656/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

Сороки М.О.,

Чумаченко Т.А.,

перевіривши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.03.2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до заступника начальника Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Мосійчука Юрія Автономовича про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернулася до окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до заступника начальника Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Мосійчука Ю.А. про визнання дій протиправними.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2011 року, ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.03.2014 року касаційну скаргу ОСОБА_5 було залишено без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2011 року - без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом України зазначеної вище ухвали Вищого адміністративного суду України від 04.04.2013 року заявник порушує питання про її скасування, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема: різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі; різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто незастосування закону, який підлягав застосуванню; різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах скаржником надано ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28.04.2009 року

У заяві про перегляд судового рішення заявник вказує на неоднакове застосування касаційним судом «частин 1-2 Земельного кодексу України» та частини 3 статті 15 Закону України «Про звернення громадян». При цьому, заявник не зазначає, які саме статті Земельного кодексу України по-різному застосовані судом касаційної інстанції.

Щодо твердження заявника про різне застосування частини 3 статті 15 Закону України «Про звернення громадян», то зі змісту ухвал Вищого адміністративного суду від 06.03.2014 року та від 28.04.2009 року вбачається, що суд касаційної інстанції в даних рішеннях взагалі не посилався саме на цю норму, а малося посилання на частину 1 статті 15 Закону України «Про звернення громадян».

Вивчивши заяву, дослідивши рішення, на яке посилається заявник як на доказ неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає, що заявником не доведено наявності ознак неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а отже відсутні передбачені пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для допуску даної справи до провадження у Верховному Суді України.

Враховуючи вищенаведене, обговоривши доводи заяви та виходячи з мети судового перегляду, колегія суддів не знаходить підстав, встановлених пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, для допуску справи до провадження у Верховному Суді України.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_4 в допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до заступника начальника Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Мосійчука Юрія Автономовича про визнання дій протиправними, в порядку перегляду по цій справі ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.03.2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз

М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко