Справа № 804/3929/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2015 р. Справа № 804/3929/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод трубопровідної арматури" до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області; відповідача-2: ОСОБА_2 Пенсійного фонду в м. Нікополі та Нікопольському районі про скасування вимоги, -
12.03.2015 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод трубопровідної арматури" (далі ПАТ «НЗТА») до відповідача-1: Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області; відповідача-2: ОСОБА_2 Пенсійного фонду в м.Нікополі та Нікопольському районі, в якому позивач просить:
- скасувати вимогу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2014 р. (вих. № Ю-840-25) у розмірі 178112,97 грн.;
- відшкодувння судових витрат позивача по справі присудити з Державного бюджету.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на адресу ПАТ «НЗТА» надійшла вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2014 р. (вих.№ Ю-840-25), згідно якої за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 178112,97 грн. Позивач зазначає, що ним у встановленому законом порядку та в повній мірі було сплачено до державного бюджету задекларовані у податковій звітності суми грошових зобов'язань з єдиного внеску, які підлягали сплаті протягом 2012 - листопад 2014 р., а Нікопольською ОДПІ безпідставно надіслано на адресу підприємства позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2014 року. Крім того, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2013 року було порушено провадження у справі про банкрутство №26/904/229/2013 за заявою УПФУ в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області до ПАТ «НЗТА» про визнання банкрутом та при вирішенні питання про затвердження реєстру вимог конкурсних кредиторів суд прийняв рішення про відхилення додаткових конкурсних грошових вимог ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області в розмірі 1235915,31грн., які не було визнано а ні підприємством-боржником, а ні розпорядником майна ПАТ «НЗТА» з огляду на те, що кредитором не доведено належними та допустимими доказами факт направлення на адресу господарського суду Дніпропетровської області у 30-денний строк після публікації оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство заяви про додаткові конкурсні грошові вимоги у справі про банкрутство №26/904/229/2013. Враховуючи викладене, позивач вважає, що грошові вимоги, які визначені в оскаржуваній вимозі від 03.12.2014 р., є погашеними в силу закону та не можуть бути повторно стягнуті органом державної податкової служби з ПАТ «НЗТА», оскільки такі дії будуть суперечити Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Ухвалою суду від 16 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 804/3929/15 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
26.05.2015 р. представником позивача подано до суду клопотання, в якому просить розглянути справу в письмовому провадженні.
Відповідач-2 в судове засідання не з'явився, заявивши клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Враховуючи клопотання представника позивача та відповідача 2, строки розгляду та вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності сторін, у письмовому провадженні, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч. 4, ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного:
З 01.01.2011р. набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464 від 08.07.2010р. ( далі - Закон № 2464), згідно прикінцевих та перехідних положень якого платники страхових внесків вважаються платниками єдиного внеску.
11.08.2013р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» №406-УІІ від 04.07.2013р. (далі - Закон № 406), яким було внесено зміни до Закону № 2464 та повноваження щодо нарахування, формування та стягнення заборгованості по сплаті єдиних внесків передані органам доходів та зборів.
Так, у зв'язку з наявністю у позивача заборгованості по сплаті єдиного внеску за період жовтень - листопад 2012р. та на виконання вказаного Закону № 406 Нікопольською ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відносно позивача була сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2014 р. № Ю-840-25, яка направлена позивачеві.
Також, даною вимогою було зобов'язано позивача у 10-тиденний термін з дня отримання вище зазначеної вимоги вжити заходи щодо погашення заборгованості сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 178112,97 грн.
15.12.2014 р. не погодившись з вище зазначеною вимогою Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області ПАТ «НЗТА» у відповідності з вимогами абз. 4, 5 ч. 4 статті 25 Закону України № 2464 - VІ від 08.07.2010 р. «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було направлено засобами поштового зв'язку на адресу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області первинну скаргу на вимогу Нікопольської ОДПІ (вих. № 82-8/531).
Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.01.2015 р. (вих. № 128/10/04-36-10-08-09) «Про результати розгляду скарги» вимогу Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.14 р. № Ю-840-25 було залишено без змін.
29.01.2015 р. ПАТ «НЗТА» не погодившись з вище зазначеним рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.01.2015 р. (вих. № 128/10/04-36-10-08-09) у відповідності з вимогами абз. 4, 5 ч.4 статті 25 Закону України № 2464 - Vі від 08.07.2010р. «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було направлено засобами поштового зв'язку на адресу Державної фіскальної служби України повторну скаргу (вих. № 82-8/32) на вимогу Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 03.12.2014 р. № Ю-840-25 «Про сплату боргу (недоїмки)» та Рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.01.2015 р. (вих. № 128/10/04-36-10-08-09).
Рішенням Державної фіскальної служби України від 24.02.2015 р. (вих. № 3715/6/99-99-10-01-07-15) повторну скаргу позивача від 29.01.2015 року (вих. № 82-8/32) залишено без задоволення, вимогу Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 03.12.2014 р. № Ю-840-25 «Про сплату боргу (недоїмки)» та Рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.01.2015 р. (вих. № 128/10/04-36-10-08-09) без змін.
Позивач вважає, що вимога Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 03.12.2014 р. № Ю-840-25 «Про сплату боргу (недоїмки)» суперечить положенням чинних законодавчих та нормативно-правових актів України та наявним у товариства відомостям та документам бухгалтерського та податкового обліку, ведення та оформлення яких здійснюється на належному рівні та у встановленому порядку, а тому звернувся до суду про скасування вимоги.
Як встановлено з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2013 року порушено провадження у справі про банкрутство №26/904/229/2013 за заявою УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі до ПАТ "Нікопольський завод трубопровідної арматури" про визнання банкрутом.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2013 року к справі №26/904/229/2013 затверджено реєстр вимог кредиторів, вимоги УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі на суму 1235915,31 грн. відхилено.
Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.08.2013 року ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2013 року залишено без змін.
Що стосується вимог ініціюючого кредитора ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Звертаючись 03.01.2013 року до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, кредитор просив визнати його грошові вимоги до боржника в розмірі 658026,29 грн.
15.02.2013 року кредитором подана заява про зміну розміру грошових вимог, у якій кредитор просив зменшити розмір грошових вимог до боржника та визнати їх в розмірі 492 519,89 грн.
Ухвалою від 20.03.2013 р. за підсумками підготовчого судового засідання визнано розмір безспірних грошових вимог ініціюючого кредитора до боржника у сумі 492519,89 грн.
27.03.2013 року в газеті «Голос України» № 58 опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.
Зважаючи на дату публікації оголошення про порушення провадження у даній справі про банкрутство - 27.03.2013 р., останній день для подачі заяв кредиторів до господарського суду з грошовими вимогами до боржника був 26.04.2013 року.
Однак, у тридцятиденний строк з дати публікації оголошення заява від УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі про додаткові конкурсні вимоги до боржника не надходила.
В ухвалі господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2013 року у справі № 26/904/229/2013 зазначено, що 01.06.2013 р. розпорядник майна подав до справи реєстр вимог кредиторів та повідомлення про те, що вимоги УПФУ включені до реєстру вимог кредиторів лише у сумі 492 519,89 грн. - 2 черга задоволення, інших вимог до господарського суду та боржника від кредитора не надходило. При цьому розпорядник майна зазначив у своєму повідомленні, що на його адресу надходила заява кредитора від 25.04.2013 р. про грошові вимоги до боржника на суму 2 003 277,84 грн., однак до неї не було додано документів в підтвердження вимог, а лише вказано на наявність заборгованості станом на 20.03.2013 р.
Суд зазначає, що до даних правовідносин слід застосувати норми Конституції України, Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.
Частиною другою цієї ж статті передбачено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.
Згідно матеріалів справи, в ухвалі від 18.07.2013 р. у справі № 26/904/229/2013 господарським судом Дніпропетровської області зазначено, що «...п. 2 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними...» (ОСОБА_2 ПФУ в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області відповідно до положень статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не доведено належними та допустимими доказами факт направлення на адресу господарського суду Дніпропетровської області у тридцяти денний строк після публікації оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство заяви про додаткові конкурсні грошові вимоги у справі про банкрутство №26/904/229/2013 у розмірі 1235915,31грн.).
Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів.
Отже, на законодавчому рівні визначена можливість визнання грошових вимог конкурсних кредиторів погашеними, якщо вони заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Таким чином, конкурсні грошові вимоги ініціюючого кредитора (ПФУ) до ПАТ «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ТРУБОПРОВІДНОЇ АРМАТУРИ» в сумі 178112,97 грн., які зазначені у оскаржуваній вимозі від 03.12.2014 р. № Ю-840-25 у адміністративній справі № 804/3929/15, відповідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2013 р. у справі № 26/904/229/2013 вважаються такими, що погашені в силу приписів вимог чинного законодавства України.
Враховуючи вищезазначені обставини та норми законодавства, суд зазначає, що вимога Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2014 р. № Ю-840-25 у розмірі 178112,97 грн. є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскарженої вимоги Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області діяла поза межами наданих їй повноважень та у спосіб, не визначений Конституцією та законами України, та без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому у адміністративного суду наявні правові підстави для задоволення даного позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.
Керуючись ст.ст.158-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод трубопровідної арматури" до відповідача-1: Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області; відповідача-2: ОСОБА_2 Пенсійного фонду в м. Нікополі та Нікопольському районі про скасування вимоги - задоволити.
Визнати протиправною та скасувати вимогу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2014 року № Ю-840-25.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1