Справа № 813/6195/14
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2015 р. м. Київ К/800/15890/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Сороки М.О., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Львівський завод фрезерних верстатів" до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання дій неправомірними, скасування акту та припису, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року Товариство з додатковою відповідальністю "Львівський завод фрезерних верстатів" (далі - ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів") звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Львівській області (далі - Інспекція), в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача під час складання акту № 792/06 за наслідками планової перевірки ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів" стосовно дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, яка проводилась з 16 червня 2014 року по 24 червня 2014 року;

- визнати протиправним та скасувати акт № 792/06 за наслідками планової перевірки;

- визнати протиправним та скасувати припис Інспекції № 341-06 від 25 червня 2014 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за результатами проведеної у період з 16 червня 2014 року по 24 червня 2014 року планової перевірки стосовно дотримання ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів" вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, Державною екологічною інспекцією у Львівській області складено акт № 792/06, в якому встановлено порушення статті 35 Закону України "Про охорону земель", статті 164 Земельного кодексу України, статті 33 Закону України "Про відходи", а саме: засмічення земельної ділянки побутовими відходами змішаними з відходами будівельними та відходами промисловими.

Відповідно до матеріалів перевірки позивачем допущено псування земельної ділянки, яка розташована по вулиці Зелена, 149 у місті Львові, що перебуває у користуванні ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів", що насамперед, передбачає порушення правил поводження з відходами, а саме: тверді побутові відходи змішані з відходами будівельними та відходами побутовими (в тому числі люмінесцентні лампи) та зберігаються на відкритому ґрунті земельної ділянки, на якому відсутнє будь-яке покриття.

На підставі вищезазначеного акту перевірки відповідачем складено припис № 341-06 від 25 червня 2014 року про усунення порушень вимог природоохоронного законодавства.

Позивач вважає, що висновки акту перевірки не відповідають фактичним обставинам справи, а винесення припису є безпідставним.

У зв'язку з цим, ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів" звернулося в суд з вимогою про визнання дій Інспекції протиправними, скасування акту № 792/06 та припису № 341-06 від 25 червня 2014 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року закрито провадження у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту № 792/06 Інспекції щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічним речовинами.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис Державної екологічної інспекції у Львівській області № 341-06 від 25 червня 2014 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 146,16 гривень.

У своїй касаційній скарзі Інспекція, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі наказу № 293-і/п від 06 червня 2014 року та направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 792, у період з 16 червня 2014 року по 24 червня 2014 року посадовими особами Державної екологічної інспекції у Львівській області проведено планову перевірку ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів", за наслідками якої складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 792/06.

В ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем вимог статті 35 Закону України "Про охорону земель", статті 164 Земельного кодексу України, статті 33 Закону України "Про відходи", що насамперед передбачає засмічення земельної ділянки, розташованої по вулиці Зелена, 149 у місті Львові, яка перебуває у користуванні позивача, побутовими відходами змішаними з відходами будівельними та відходами промисловими.

В акті перевірки вказано, що засмічення є суцільне, відходи, якими відбулось засмічення земель знаходяться на відкритому ґрунті земельної ділянки, на якому відсутнє будь-яке покриття. У процесі діяльності ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів" утворює наступні відходи: тверді побутові відходи, відходи будівельні, шлам від електрозварювання, брухт чорних металів, відпрацьовані масла, промасляний пісок, промасляна тирса, відходи деревини, відпрацьовані люмінесцентні лампи, обтиральні матеріали.

В ході проведеної перевірки Інспекцією встановлено:

- порушення ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів" правил поводження з відходами, а саме: тверді побутові відходи, змішані з відходами будівельними та відходами промисловими (в тому числі відпрацьовані люмінесцентні лампи), зберігаються на відкритому ґрунті земельної ділянки, яка перебуває в користуванні підприємства;

- відсутність ведення первинного та поточного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, зберігаються, перевозяться, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються;

- нездійснення заходів для максимальної утилізації брухту чорних металів, відпрацьованих металів, відходів деревини, відходів будівельних, промасляного піску, матеріалів обтиральних, промасляної тирси, шламу від електрозварювання, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів;

- незабезпечення роздільного збирання побутових відходів.

Під час перевірки позивачем надано дозвіл № -48 від 16 грудня 2008 року на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, термін дії якого до 16 грудня 2018 року.

Відповідно до вищезазначеного дозволу підприємству дозволено здійснювати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від наступних стаціонарних джерел:

- пост зварювання. Труба - джерело викидів № 1;

- пост зварювання. Труба - джерело викидів № 2;

- заточувальні верстати. ПГОУ - джерело викидів № 3;

- фарбувальна камера № 1. ПГОУ - джерело викидів № 5;

- фарбувальна камера № 2. ПГОУ - джерело викидів № 6;

- нагрівальна піч. Труба - джерело викидів № 7;

- заточувальні верстати. Труба - джерело викидів № 8.

Однак, перевіркою встановлено, що фактична кількість стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів" не відповідає кількості стаціонарних джерел викидів, вказаних у дозволі № -48 від 16 грудня 2008 року, оскільки обстеженням будівлі виробничих цехів виявлено стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин, які не внесені у вищевказаний дозвіл, а саме: димова труба твердопаливної печі, яка на час проведення перевірки не експлуатувалася та вентиляційна труба дільниці порізки абразивними кругами, яка перебуває у робочому стані та експлуатується до функціонального призначення.

На підставі акту перевірки, з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки, відповідачем винесено припис № 341-06 від 25 червня 2014 року, яким запропоновано підприємству:

1. вести первинний поточний облік кількості, типу та складу відходів, які утворюються, збираються, передаються на утилізацію (виконати з моменту отримання припису);

2. визначити склад та властивості відходів (відпрацьовані масла, відходи деревини, відходи будівельні, промасляний пісок, матеріали обтиральні, промасляна тирса, шлам від електрозварювання), які утворюються підприємством, ступінь їх небезпеки для навколишнього природного середовища (у термін до 10 жовтня 2014 року);

3. вжити заходи для максимальної утилізації відходів (брухту чорних металів, відпрацьованих масел, відходів деревини, відходів будівельних, промасляного піску, обтиральних матеріалів, промасляної тирси, шламу від електрозварювання), реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів (у термін до 01 вересня 2014 року);

4. усунути виявлене перевіркою засмічення земельної ділянки (у строк до 25 серпня 2014 року);

5. провести розрахунок показника загального утворення відходів у відповідності до пункту 8 Порядку ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1360 від 31 серпня 1998 року (у термін до 20 жовтня 2014 року);

6. здійснювати зберігання відходів (тверді побутові відходи, які змішані з відходами будівельним та відходами промисловими) відповідно до вимог екологічної безпеки (виконувати з моменту отримання припису);

7. забезпечити роздільне збирання побутових відходів (у строк до 25 вересня 2014 року);

8. отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, які не внесені у дозвіл на викиди № -48 від 16 грудня 2008 року (у термін до 20 жовтня 2014 року);

9. забезпечити проведення заходів контролю за дотриманням затверджених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин, передбачених дозволом на викиди № -48 від 16 грудня 2008 року (у строк до 30 жовтня 2014 року).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність у діях ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів" порушення вимог природоохоронного законодавства, які відображені в акті перевірки № 792/06.

Таку позицію Львівського окружного адміністративного суду підтримав і Львівський апеляційний адміністративний суд, який здійснив перегляд цієї справи.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України частково погоджується із зазначеними висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України № 454/2011 від 13 квітня 2011 року, встановлено, що Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря щодо:

- виконання запланованих і затверджених загальнодержавних, галузевих або регіональних природоохоронних програм;

- наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин;

- забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів;

- додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря;

- додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб'єктами господарювання;

- порядку здійснення діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях;

- надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря;

- виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури;

- внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов'язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини на території України врегульовані Законом України "Про відходи".

Відповідно до статті 13 цього Закону суб'єктами у сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації усіх форм власності, діяльність яких пов'язана із поводженням з відходами.

Статтею 1 вищезазначеного Закону визначено, що відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення; виробник відходів - фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів;розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах; зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об'єктах (до їх утилізації чи видалення); власник відходів - фізична або юридична особа, яка відповідно до закону володіє, користується і розпоряджається відходами.

Згідно із пунктом "а" частини першої статті 32 Закону України "Про відходи" з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів. Ліміти на обсяги утворення і розміщення побутових відходів не встановлюються.

Відповідно до пункту 8 Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1218 від 03 серпня 1998 року (далі - Порядок № 1218) власники відходів, для яких платежі за розміщення відходів усіх класів небезпеки не перевищують 10 гривень на рік, власники тільки побутових відходів, що уклали договори на розміщення відходів з підприємствами комунального господарства та власники відходів як вторинної сировини, які провадять статутну діяльність із збирання і заготівлі таких відходів, звільняються від одержання лімітів на утворення та розміщення відходів.

Із системного аналізу вказаних норм колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що суб'єктами господарської діяльності у сфері поводження з відходами є підприємства, організації та установи, діяльність яких пов'язана з виробництвом або розміщенням відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах. Обсяги відходів, які передані на договірних засадах іншим суб'єктам господарської діяльності вже не є власністю суб'єкта господарювання.

Як вбачається із матеріалів справи головна спеціалізація ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів" - це верстатобудування, випуск деревообробних верстатів, випуск металообробних гравірувальних, копіювально-фрезерних верстатів як з ручним так і з числовим програмним керуванням.

В акті перевірки № 792/06, який позивачем підписано без заперечень та зауважень, зафіксовано факт засмічення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивача, побутовими відходами, змішаними з будівельними та промисловими відходами.

У зв'язку з цим, начальником Інспекції сформовано до ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів" вимогу у формі претензії про відшкодування шкоди у сумі 5001633,00 грн., заподіяної державі внаслідок порушення позивачем вимог природоохоронного законодавства.

Як вбачається з акту № 792/06 під час перевірки позивачем надано дозвіл № -48 від 16 грудня 2008 року на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, термін дії якого до 16 грудня 2018 року.

Однак, перевіркою встановлено, що фактична кількість стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів" не відповідає кількості стаціонарних джерел викидів, вказаних у дозволі № -48 від 16 грудня 2008 року, оскільки обстеженням будівлі виробничих цехів виявлено стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин, які не внесені у вищевказаний дозвіл, а саме: димова труба твердопаливної печі, яка на час проведення перевірки не експлуатувалася та вентиляційна труба дільниці порізки абразивними кругами, яка перебуває у робочому стані та експлуатується до функціонального призначення.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що позивач частково погоджується із викладеними обставинами, які містяться в акті перевірки, підтвердженням чого є пояснення директора ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів", яке міститься в матеріалах справи, в якому зазначено, що засмічення земельної ділянки за адресою: місто Львів, вулиця Зелена, 149, відбулося в процесі здійснення діяльності підприємства та буде усунено в найкоротші терміни.

Разом з цим, слід зазначити, що підприємством вжиті заходи для належного виконання своїх обов'язків у даній сфері, а саме: товариством укладено з НТП "Галекоресурс" договір від 17 червня 2014 року, що надає послуги по вилученню відпрацьованих люмінесцентних ламп та дугових ртутних ламп для подальшої їх утилізації.

Відповідно до договору № 76 від 17 квітня 2013 року, укладеного з ТОВ "Львіввтормет" позивач продає брухт та відходи чорних металів. Належне виконання договору підтверджується, зокрема: актом приймання металів чорних (вторинних) № 10 від 13 серпня 2014 року, видатковою накладною № від 13 серпня 2014 року, товарно-транспортною накладною № 10 від 13 серпня 2014 року, актом приймання металів чорних (вторинних) від 30 жовтня 2013 року, видатковою накладною № від 30 жовтня 2013 року, товарно-транспортною накладною від 30 жовтня 2013 року.

Також, позивачем надано докази того, що усі відходи, які виникають під час здійснення виробничої діяльності товариства, утримуються та в подальшому передаються для вивезення та утилізації в межах дозволу № 96 від 26 липня 2013 року, виданого Департаментом екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації, дозволу № 742 від 21 серпня 2013 року, наданого Міністерством екології та природних ресурсів України, а також відповідних лімітів, що погоджені та затверджені у встановленому порядку.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися лише після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання.

Пунктом 1.15.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 7 від 10 лютого 1995 року, визначено, що стаціонарне джерело забруднення атмосфери - це підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Таким чином, виходячи з аналізу вимог чинного законодавства, експлуатація позивачем вентиляційної труби дільниці порізки абразивними кругами, яка перебувала у робочому стані та експлуатувалася під час проведення планової перевірки, можлива лише після отримання ТзДВ "Львівський завод фрезерних верстатів" дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Однак, судами попередніх інстанцій не досліджено чи є в наявності у позивача відповідний дозвіл, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а тому неправомірність прийняття відповідачем пункту 8 припису № 341-06 від 25 червня 2014 року не з'ясовано.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є утворювачем відходів (тверді побутові відходи, відходи будівельні, шлам від електрозварювання, брухт чорних металів, відпрацьовані масла, промасляний пісок, промасляна тирса, відходи деревини, відпрацьовані люмінесцентні лампи, обтиральні матеріали), які відносяться до різних класів небезпеки.

Разом з тим, порушення позивачем вимог чинного законодавства полягало у засміченні земельної ділянки побутовими відходами змішаними з відходами будівельними та відходами промисловими.

Крім цього, в оскарженому приписі № 341-06 від 25 червня 2014 року запропоновано позивачу отримати у строк до 20 жовтня 2014 року дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, які не внесені у дозвіл на викиди № -48 від 16 грудня 2008 року.

Враховуючи, що акт № 792/06, складений Інспекцією за наслідками планової перевірки, позивачем підписано без заперечень та зауважень, хоча такі заперечення є невід'ємною частиною акту, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що скасування судами попередніх інстанцій оскарженого припису № 341-06 від 25 червня 2014 року в цілому, є передчасним, оскільки позивач з урахуванням письмового пояснення, що міститься в матеріалах справи, частково погоджується з обставинами, викладеними в акті перевірки.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди попередніх інстанцій передчасно прийшли до висновку про задоволення адміністративного позову Товариства з додатковою відповідальністю "Львівський завод фрезерних верстатів" в повному обсязі.

Враховуючи викладене, судами першої та апеляційної інстанцій не з'ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення, що є порушенням статей 159, 195 КАС України.

При встановленні наведених фактів судами першої та апеляційної інстанцій порушені норми матеріального та процесуального права, які призвели до прийняття необґрунтованого судового рішення і не можуть бути перевірені та усунуті судом касаційної інстанції.

За встановленим частиною другою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України правилом, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки для вирішення цього спору необхідно встановлювати нові обставини, чого відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України не може робити суд касаційної інстанції, справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 159, 167, 222, 223, 227, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко