Справа № 2608/8880/12 (2а/759/23/13)
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року м. Київ К/800/19289/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Стародуба О.П.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва про перерахунок пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2012 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва у якому просив:

- визнати дії відповідача щодо призначення йому пенсії за віком з 01.08.2011 року по 31.12.201 року без урахування положень ст.ст. 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній за станом на 01.03.2005 року протиправними

- зобов'язати відповідача провести перерахунок за вказаний період часу відповідно до зазначеного законодавства, а також - ст. 55 вказаного Закону, виходячи із зарплати за грудень 1986 року згідно з довідкою про вказану зарплату , отриману за роботу на територіях радіоактивного забруднення зі збільшенням пенсії на 1% за кожний рік роботи понад 20 років, та виплатити недоотриману суму пенсії.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на викладені ним в позовній заяві обставини .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2013 року в задоволені позову було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року залишено без змін постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2013 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року і ухвалити нову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, дійшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1, копія якого міститься в матеріалах справи. Внаслідок захворювання пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою МОЗ Серії ДНА-02 № 011494.

Позивач отримував пенсію з 1991 року по 28.02.2005 року по інвалідності 3 групи; з 01.03.2005 року по 31.12.2005 року - за віком, як ліквідатор наслідків на ЧАЕС; з 01.01.2006 року по 31.07.2011 року по інвалідності, а з 01.08.2011 року 31.12.2011 року-пенсію за віком.

Не погоджуючи з тим, що відповідач не здійснив перерахунок пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний адміністративний суд дійшли висновку, що Управлінням Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва не порушене право позивача на отримання ним пенсії за віком при здійсненні перерахунку пенсії.

Свої висновки обґрунтовували наступними правовими нормами.

Статтею 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, що встановлюються або цим Законом або законом, який регулює особливості статусу таких громадян.

Зазначеною нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Закону України "Про пенсійне забезпечення" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обчислення середньомісячного заробітку проводиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Особи, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, мають пільги щодо обчислення стажу роботи (служби), які визначені в ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У відповідності до ч. 2 ст. 56 зазначеного Закону право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п. 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25.1.2005 року вбачається, що поновлення раніше призначеної пенсії здійснюється документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

В абз. 3 п.46 Порядку зазначено, що орган, який призначає пенсію, не пізніше 10 днів надходження всіх необхідних документів, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення.

Таким чином, відповідач у серпні 2011 року прийняв рішення про виплату пенсії позивачу наданою ним у липні - серпні 2011 року за довідкою про зарплату.

Враховуючи викладене суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог, оскільки при обчисленні страхового стажу позивача станом 01.08.2011 року враховано - 25 років 6 місяців 25 днів; спеціального страхового стажу (підземні роботи) 9 років 9 місяців 7 днів; доплата за понаднормативний стаж за 9 років 68 грн. 76 коп. враховано потрійне обчислення стажу за період роботи по ліквідації наслідків а ЧАЕС за період 23листопада1986 року-11 січня 1987 року.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

О.П. Стародуб