Справа № 2-а-3594/09/0770
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2015 рокум. Ужгород№ 2-а-3594/09/0770

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гебеш С.А.

при секретарі судового засідання - Приходько Т.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Савицький С.І.

представника відповідача - Чулак В.О.

прокурор - Рега Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Селянського (фермерського) господарства "Макош" про стягнення штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства "Макош" про стягнення штрафних санкцій. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.07.2010 року позовні вимоги задоволено. Відповідачем було подано апеляційну скаргу, за результатами якої Рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2011 р. апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства "Макош" залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 липня 2010 року у справі №2а-3594/09- без змін. Надалі за результатами касаційної скарги Вищим адміністративним судом України 12 листопада 2014 року касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Макош» задоволено частково, а Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.07.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2011 по справі №2а-3594/09/0770 (№31470/10/9104) скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час розгляду судом даної справи, встановлено, що позивач позов підтримує у повному обсязі, та просить позов задовольнити. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 16 липня 2009 року працівниками податкової міліції було встановлено, що відповідач надавав послуги з грального бізнесу. Організація та проведення азартних ігор в Україні заборонена згідно Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 року № 1334-УІ, який набрав чинності з 25.06.2009 року, тому позивач відповідно до ч.1 ст.3 даного Закону просить суд застосувати до відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі восьми тисяч мінімальних заробітних плат на загальну суму 5040000 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 60 КАС України, на стороні позивача у справу вступила Прокуратура Закарпатської області. У судовому засіданні представник прокуратури позов також підтримав з наведених в ньому обставин та просив його задовольнити.

Відповідача та його представник в ході судового розгляду даної справи позов не визнали повністю. Заперечуючи проти позову, відповідач та його представник стверджували, що відповідач не здійснював діяльність з організації та проведення азартних ігор, оскільки наявні на території ринку, який належить йому на праві власності, гральні автомати не являються його власністю, він ніколи не отримував дозвільні документи на проведення вказаної діяльності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку та пояснення учасників судового, розглянувши документи які містяться в матеріалах справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даної справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи Селянське (фермерське) господарство "Макош" є юридичною особою з 02.03.1998 року, що підтверджено наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про державну реєстрацію виданим Ужгородською районною державною адміністрацією. (а.с.8).

Відповідач перебуває на обліку в Ужгородській міжрайонній державній податковій інспекції як платник податків і зборів (обов'язкових платежів) з 19.07.1997 року. (а.с.10).

Здійснюючи нагляд та контроль за виконанням суб'єктами господарювання вимог Закону № 1334-УІ, працівниками міського відділу податкової міліції ДПІ в місті Ужгороді було здійснено відпрацювання території, в результаті якого на території ринку СГ "Макош" біля адміністративного будинку ринку було виявлено гральний автомат , підключений до електромережі.

Позивач в підтвердження обставин викладених ним у позові посилається на рапорт ст.о/у Ужгородського МВПМ ДПІ у м. Ужгороді капітана податкової міліції В.А. Булгакова 17.07.2009 року відповідно до якого працівниками Ужгородського МВПМ ДПІ у м. Ужгороді на виконання Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» здійснено відпрацювання території обслуговування. У результаті відпрацювання за адресою: Ужгородський район, с. В. Добронь. вул. Малодобпронська, 130 на території ринку, що належить Фермерському господарству «Макош» біля адмінбудинку було виявлено ігровий апарат марки «Пятьорочка». (а.с.10).

Також позивач зазначає, що результатами перевірки оперуповноваженим ст. о/у Ужгородського МВПМ ДПІ у м. Ужгороді капітана податкової міліції В.А. Булгакова 17.07.2009 року було складено протокол огляду місця події та протокол огляду та вилучення від 16 липня 2009 року. (а.с.12-13).

У вказаному протоколі зазначено, що під час проведення огляду, за згодою директора громадянина ОСОБА_4 було проведено огляд ринку та виявлено зазначений ігровий апарат, який на момент огляду ринку був підключений до електромережі. Також у нього були відсутні відповідні документи дозвільного характеру у сфері грального бізнесу та документи, що підтверджували б законність походження грального автомату та їх власника. Виявлений ігровий автомат орієнтовної вартістю 2000 гривень був описаний та вилучений до Ужгородського MB ПМ ДПІ у м. Ужгороді.

В даному випадку Рішенням Вищого адміністративного суду від 12 листопада 2014 року по даній справі було зазначено, що суду першій інстанції необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення. Також суду першої інстанції для правильного вирішення спору необхідним є дослідження обставин справи щодо фактичного здійснення Селянським (фермерським) господарством «Макош» організації азартних ігор та відповідно перевірка на підставі належних та допустимих доказів доводів відповідача щодо передачі в оренду ОСОБА_5 місця на території ринку, на якій було розміщеного гральний автомат, та зокрема, встановлення обставин справи щодо сплати останнім орендної плати та відшкодування витрат по електроенергії та охороні місця на ринку, де знаходився ігровий апарат.

На виконання даної ухвали Вищого адміністративного суду України, з пояснень відповідача судом встановлено, що договір між відповідачем та ОСОБА_5 щодо передачі в оренду ОСОБА_5 місця на території ринку, на якій було розміщеного гральний автомат не укладався, а була лише розмова між директором та ОСОБА_5 щодо можливого розміщення на території ринку даного грального апарату. Також ОСОБА_5 не сплачував відповідачу жодних коштів орендної плати за розміщення даного апарату та не відшкодував витрати по електроенергії та охороні місця на ринку, де знаходився ігровий апарат, оскільки розетка електромережі до якої був підключений даний апарат знаходилися на зовні на вулиці адмінбудівлі, тому будь хто міг підключити даний апарат.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до пояснень від 16.07.2009 року, яке оформив ст.о/у ОСОБА_6, ОСОБА_5, відмовився згідно ст.63 Конституції України.

Однак, інших доказів які б підтверджували, що між відповідачем та ОСОБА_5 були укладені будь-які договори оренди для розміщення грального апарату, або проведення ОСОБА_5 відшкодування відповідачу витрат за електроенергію, а також отримання суб'єктом саме відповідачем доходу від грального бізнесу судом не здобуто, в матеріалах справи такі відсутні і позивачем такі суду не надані.

Крім того слід зазначити, що з 25.06.2009 року набрав чинності Закон України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 року №1334-УІ, який запровадив обмеження щодо здійснення грального бізнесу в Україні, виходячи із конституційних принципів пріоритету прав і свобод людини і громадянина, захисту моральності та здоров'я населення, заборони використання власності на шкоду людині і суспільству.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Застосування фінансових санкцій, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється за рішенням суду, ухваленим за позовом органів державної податкової служби.

За змістом частини першої статті 3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» санкція у вигляді конфіскації грального обладнання є обов'язковим додатковим покаранням, яке застосується в усіх випадках поряд зі штрафом за порушення суб'єктом господарювання заборони на організацію та проведення азартних ігор.

Санкція у вигляді конфіскації грального обладнання полягає у примусовому позбавленні суб'єкта правопорушення права власності на таке обладнання. При цьому за правопорушення, вчинене однією особою, не може притягатися до відповідальності інша особа. Відповідно, конфіскованим може бути лише те гральне обладнання, яке належить на праві власності суб'єкту правопорушення.

Так, судом встановлено, що саме Селянське (фермерське) господарство «Макош» є власником ринку, на території якого будо виявлено гральний автомат.

Однак з письмових пояснень від 16.07.2009 року директора ринку Фермерського господарства «Макош» ОСОБА_4 та наданих ним пояснень в судовому засіданні, ним як директором ринку та громадянином на ім'я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає адресою АДРЕСА_1 , не укладалося ніяких угод ні договорів, однак у серпні 2008 року до нього підходив ОСОБА_5 з пропозицією щодо оренди на території ринку місця для розміщення ігрового апарату за що той обіцяв сплачувати орендну плату в розмірі 100 грн. та відшкодування витрат по електроенергії та охороні ігрового апарату. Ці обставини були підтверджені відповідачем і в судовому засіданні.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги.

В той же час відповідач в судовому засіданні заперечив що вище згаданий ігровій апарат марки «Пятьорочка» належить саме відповідачу.

Позивачем в свою чергу, на якого в даному випадку безумовного покладено обов'язок щодо доказування, не надано жодних доказів того, що ігровий апарат марки «Пятьорочка» належить на праві власності саме Фермерському господарству.

При цьому особу, якою здійснено встановлення грального автомату та організована робота по наданню послуг проведення азартних ігор, позивачем чітко не встановлено. Таким чином застосування фінансових санкцій на підставі частини першої статті 3 вищеназваного Закону є неможливим.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» гральний бізнес - це діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку, а організація і проведення азартних ігор - це діяльність організаторів азартних ігор, що здійснюється з метою створення умов для здійснення азартних ігор та видачі виграшів (призів) учасникам азартних ігор.

Зважаючи на те, що приписами Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» визначено, що застосування штрафних санкцій з конфіскацією грального обладнання несуть суб'єкти господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, правомірність застосування наведених наслідків повинна випливати із встановлення фактів організації та проведення азартних ігор.

Таким чином, визначальною ознакою для висновку про наявність у діях відповідача вини у вчинені підприємством порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» необхідним є доведення фактів, які б свідчили про створення суб'єктом господарювання умов для проведення таких ігор, а також отримання таким суб'єктом доходу від грального бізнесу.

В той же час суд констатує, що сам факт того, що відповідач є власником ринку, на території якого був розміщений гральний автомат, з допомогою якого можливо проводились азартні ігри, не можуть бути розцінені як докази порушення саме Фермерським господарством «Макош» вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Згідно зі ст. 2 Закону Україну «Про заборону грального бізнесу в Україні» в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» гральний бізнес - діяльність, пов'язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп'ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера.

Азартна гра - будь-яка гра, обов'язковою умовою участі в якій є сплата гравцем грошей, у тому числі через систему електронних платежів, що дає змогу учаснику як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості (п. 2 ст. 1 Закону Україну «Про заборону грального бізнесу в Україні»).

Організатори азартних ігор - фізичні та юридичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють діяльність з організації і проведення азартних ігор з метою отримання прибутку (п. 3 ст. 1 Закону Україну «Про заборону грального бізнесу в Україні»).

Організація і проведення азартних ігор - діяльність організаторів азартних ігор, що здійснюється з метою створення умов для здійснення азартних ігор та видачі виграшів (призів) учасникам азартних ігор; учасники азартних ігор - фізичні особи з повною цивільною дієздатністю, що беруть участь в азартних іграх (п. 4 ст. 1 Закону Україну «Про заборону грального бізнесу в Україні»).

Таким чином, з огляду на законодавчо визначене поняття «азартна гра», для фіксування факту здійснення азартної ігри необхідно зафіксувати такі факти, як внесення гравцем ставки, отримання виграшу, результат гри залежить повністю або частково від випадковості.

Позивач на підтвердження законності застосування штрафних (фінансових) санкцій до відповідача посилався на пояснення, відібрані у охоронців Фермерському господарству «Макош» ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які засвідчили, що на даному гральному апараті постійно проводилися азартні ігри відвідувачами ринку ФГ «Макош». (а.с. 14,16).

Проте до протоколу огляду місця події не додано жодного документу, який би підтвердив факт внесення гравцями ставок, відсутні також докази отримання виграшу (призу), натомість, позивачем надано лише пояснення свідків, що не є свідченням факту здійснення азартної гри та отримання гравцем виграшу.

В протоколах огляду місця події зазначено про наявність на території ринку у центрального входу біля адміністративного будинку з лівого боку від входу в адміністративний будинок розташований ігрового апарат марки «Пятьорочка».

Однак в цих протоколах відсутні відомості про факт надання послуги з проведення азартних ігор, внесення гравцями ставок, про отримання ними виграшів, про те, що результат гри залежить повністю або частково від випадковості. Тобто, відсутні відомості, які б характеризували надані послуги як проведення азартних ігор.

Крім того відсутні в матеріалах справи і висновки відповідних експертів щодо характеристик вказаного обладнання, які б могли в даному випадку підтвердити факт, що ігровий апарат марки «Пятьорочка», який вилучений з території ринку є ігровим апаратом для проведення саме азартних ігор, тобто чи можливо внесення гравцем в нього ставки, отримання виграшу та результат гри на даному апараті залежить повністю або частково від випадковості.

Отже в даному випадку сам факт того, що відповідач є власником ринку, на території якого був розміщений гральний автомат, з допомогою якого можливо проводились азартні ігри, не можуть бути розцінені як докази порушення підприємством вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні». Про це, також зазначає і Вищий адміністративний суду у своїй ухвалі прийнятій в даній адміністративній справі за наслідками розгляду касаційної скарги відповідача.

Таким чином з врахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що податковим органом не доведено фактів, які б свідчили про організацію та проведення азартних ігор фермерським господарством «Макош» і належних та допустимих докази які б доводили факт організації проведення відповідачем грального бізнесу, тобто будь-якої діяльності, пов'язаної з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор (внесення ставок, отримання виграшів, тощо) та безумовно отримання відповідачем доходу від грального бізнесу в матеріалах справи немає і позивачем такі суду не надані.

Дана позиція вже висловлювалася ВАСУ викладена і в Рішенні ВАС України від 01.04.2015 року по справі 2а/2470/908/12, Рішення ВАС України від 15.04.2015 року по справі 2а/2370/820/2011.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області слід відмовити у зв'язку з недоведеністю обставин на які посилається позивач та безпідставністю даного адміністративного позову.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Селянського (фермерського) господарства "Макош" про стягнення штрафних санкцій - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяC.А. Гебеш