Справа № 807/655/15
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2015 рокум. Ужгород№ 807/655/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С. А.

при секретарі судових засідань - Приходько Т.В.

сторони в судове засідання не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що станом на день звернення до суду за відповідачем рахується податковий борг у сумі 12758,66 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак однією з позовних вимог у позовній заяві просить суд розглянути справу за наявними матеріалами, без участі представника інспекції.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, письмових заперечень із доказами проти позову суду не надав, про причини своєї неявки суд не повідомляв, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце судового розгляду даної адміністративної справи.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включено відомості до державного реєстру про фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 (далі - Відповідач), що проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційних код - НОМЕР_1.

Станом на 20.03.2015 року за Відповідачем рахується податковий борг у розмірі 12758,66 грн., в т.ч. пені у розмірі 952,96 грн. по платежу 50 18010900 "орендна плата з фізичних осіб".

Вищенаведений борг виник у зв'язку з наступним:

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі оплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

В силу п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідач самостійно задекларував податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності шляхом подання: податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (податкова декларація № від 20.02.2013р.) на 2013р. у загальному розмірі - 8 599,50грн. (помісячно по 716,63грн. та за грудень місяць 716,57 грн.), однак дане податкове зобов'язання відповідачем не було сплачено у розмірі 1433,20 грн. (за листопад - грудень 2013р.); податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (податкова декларація № від 24.02.2015р.) на 2014р. у загальному розмірі - 8 599,56грн. (помісячно по 716,63грн.), однак дане податкове зобов'язання Відповідачем не було сплачено у розмірі 8599,56 грн. (за січень - грудень 2014р.); податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (податкова декларація № від 20.02.2015р.) на 2015р. у загальному розмірі - 10740,78грн. (помісячно по 895,04грн. та за грудень місяць 895,01 грн.), однак дане податкове зобов'язання Відповідачем не було сплачено у розмірі 895,04 грн. (за січень 2015р.).

У відповідності до пп. 129.1.2 ст.129 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, Відповідачу було проведено нарахування пені у розмірі 952,96грн.

Крім того, 22.08.2014 Ужгородською ОДПІ було проведено камеральну перевірку податкової звітності з плати за землю із нарахуванням орендної плати за землю та встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 сплатив узгоджену суму податкового зобов'язання по орендній платі з фізичних осіб із запізненням чим порушено п. 57.1 ст. 57 ПК України.

За наслідками перевірки було складено Акт перевірки № 1684/15-01 від 22.08.2014 року та на основі зазначеного Акта перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення від 15.10.2014 року №, яким до Відповідача було застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 877,90 грн.

Вищевказане податкове повідомлення-рішення було направлено засобами поштового зв'язку на адресу Відповідача, однак поштовий конверт повернувся на адресу інспекції згідно довідки ф.20 "за зазначеною адресою не проживає".

Відповідно до пункту 58.3 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, сума грошового зобов'язання визначена вищенаведеним податковим повідомленням - рішенням Відповідачем залишається несплаченим в повному обсязі та не оскаржувалось ні в адміністративному, ні в судовому порядку, оскільки доказів про оскарження такого відповідачем суду не надано.

Відповідно до пп. 54.1. ст. 54 49 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, із змінами і доповненнями (далі - ПКУ) платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Приписами ПКУ передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом, (пп. 57.1. ст. 57 ПКУ)

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який зрівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за раннім календарним днем податкового (звітного) місяця, (пп. 287.3. ст. 287 ПК країни.)

Підпунктом 56.11. ст. 56 ПКУ зазначено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно із п. 57.3 ст. 57 ПКУ, передбачено, що у разі визначення грошового Пов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 -L3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити враховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання .

Ужгородською МДПІ на підставі пп. 6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181 -III (на час виникнення первісного податкового боргу) і адресу Відповідача було направлено поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкову вимогу № 1/440 від 08.05.2003 року (вручено - 11.07.2003 року) та податкову вимогу №2/510 від 06.09.2005 року (лист повернуто на адресу інспекції у відповідності довідки ф.20 «за зазначеною адресою не проживає»).

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і зри в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, якою передбачені обов'язки платника податків, одним із обов'язків є обов'язок сплачувати податки та збори в строки у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодекс; України органи державної податкової служби мають право застосовувати д платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу - у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визнання боргу безнадійним.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми, податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем станом на день розгляду даної адміністративної справи не надано суду доказів про сплату вказаної заборгованості в добровільному порядку та не спростовано доводів позивача, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (89440, АДРЕСА_1, ідентифікаційних код - НОМЕР_1) на користь відповідного бюджету податковий борг у розмірі 12758,66грн. в т.ч. пені в сумі 952,96грн. по платежу 50 18010900 «орендна

плата з фізичних осіб».

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяC.А. Гебеш