Справа № 819/1493/15
Суддя: Мандзій О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1493/15

30 червня 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

секретаря Хоменко Л.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" (надалі позивач, ТОВ "Авакс Проф") звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (надалі відповідач , Тернопільська ОДПІ) про визнання нечинними та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 02.12.2014 року №.

Позивач вважає оскаржене податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки викладені в акті перевірки висновки податкової інспекції не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та нормах чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення з підстав викладених у адміністративному позові та наданих письмових доказів. Пояснив, що між ТОВ "ТБК "Професіонал" (постачальник) та ТОВ "Авакс Проф" (покупець) 05.05.2014 року було укладено договір поставки товару №0505/5. На виконання умов договорів, постачальник поставив та передав у власність покупцю товарно-матеріальні цінності, з документальним оформленням господарських операцій.

Позивач вказує, що договір поставки, укладений між ТОВ "Авакс Проф" та ТОВ "ТБК "Професіонал" виконаний, проведено фактичну поставка товару з документальним оформленням господарських операцій, що підтверджується належними первинними документами. Придбаний товар використаний платником податків в межах господарської діяльності, зокрема на будівництво електропідстанції в с. Старовойтово Любомського району Волинської області, а проведення таких операцій не суперечить статутним видам діяльності товариства. Відтак, позивач вважає, що правомірно сформував податковий кредит на підставі податкових накладних, виписаних контрагентом, по господарських операціях, що носили реальний характер, а висновки податкового органу є безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважає, що ТОВ "Авакс Проф" не може нести відповідальності за можливі порушення податкового чи іншого законодавства зі сторони його контрагентів, оскільки зі своєї сторони позивач виконав всі необхідні дії для підтвердження свого права на податковий кредит та понесені витрати, а тому притягнення його до відповідальності є необґрунтованим та суперечить положенням Податкового кодексу України та Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, надавши письмові заперечення, в яких відзначає, що працівниками податкового органу проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "Авакс Проф" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "ТБК "Професіонал" за період з 01.0.7.2014 року по 31.07.2014 року, результати якої оформлено актом від 21.11.2014 року №8920/22-01/37306789. На підставі наданих первинних документів та проведених заходів щодо наявності здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ "Авакс Проф" та його постачальників, не підтверджено здійснення операцій із реалізації товарів, що свідчить про відсутність взаєморозрахунків ТОВ "ТБК "Професіонал" з ТОВ "Авакс Проф", тому підтвердження факту наявності фактичного руху активів відсутнє.

Представник відповідача відмітила, що враховуючи матеріали перевірки контрагентів позивача, не підтверджено фактичного постачання товару на адресу ТОВ "ТБК "Професіонал", зокрема від ТОВ "Феміда-Інтер". Такі висновки базуються на матеріалах акту Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 05.09.2014 року про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Феміда-Інтер за період діяльності з 01.03.2014 року по 31.07.2014 року, яким встановлено, що особи, відповідальні за фінансово-господарську діяльність товариства відсутні, фактичне місцезнаходження товариства встановити немає можливості; перевіркою встановлено відсутність необхідних умов для результатів господарської, економічної діяльності, персоналу, основних фондів, виробничих активів і транспортних засобів. Таким чином, податковий орган вважає операції з реалізації товарів по ланцюгу ТОВ "Феміда-Інтер" ТОВ "ТБК "Професіонал" ТОВ "Авакс Проф" за липень 2014 року такими, що не мають юридичного змісту.

Відповідач вважає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість, прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "Авакс Проф" зареєстроване органами державної реєстрації як юридична особа, знаходиться на обліку в Тернопільській ОДПІ як платник податків та зареєстрований платником податку на додану вартість (а.с. 72-73).

Тернопільською ОДПІ було проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ТОВ "Авакс Проф" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "ТБК "Професіонал" за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року, результати якої відображені в акті перевірки від 21.11.2014 року №8920/22-01/37306789 (а.с. 74-86).

В вищезазначеному акті перевірки зазначено порушення ст.22, ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, а саме ТОВ "Авакс Проф" занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за липень 2014 року на суму 285283грн.

Перевіркою встановлено, що позивач уклав договір поставки товару №0505/5 від 05.05.2014 року з ТОВ "ТБК "Професіонал", на підставі якого протягом липня 2014 року оформлено поставку товарів. По таких операціях ТОВ "Авакс Проф" включено до податкового кредиту за липень 2014 року ПДВ у розмірі 279158,23 грн. згідно з податковими накладними, виписаними ТОВ "ТБК "Професіонал".

Як слідує з акту перевірки, на підставі наданих первинних документів, та проведених заходів щодо наявності здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ "Авакс Проф" та його постачальників, не підтверджено фактичного постачання товару на адресу ТОВ "Авакс Проф", що свідчить про відсутність взаєморозрахунків ТОВ "Авакс Проф" з ТОВ "ТБК "Професіонал", а тому підтвердження факту наявності фактичного руху активів відсутнє. Таким чином, за відсутності придбання активів, відсутні підстави для податкового обліку.

Податковим органом на підставі аналізу АС "Податковий блок" та АС "Архів податкової звітності» встановлено, що номенклатура товарів, зазначених у податкових накладних, виписаних ТОВ "ТБК "Професіонал" для ТОВ "Авакс Проф" на загальну суму 1711695,2 грн. повністю відповідає номенклатурі товарів, що зазначені у податкових накладних, що виписані ТОВ "Феміда-Інтер" для ТОВ "ТБК "Професіонал" на загальну суму 1674949,38 грн., що підтверджується актом "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ТБК "Професіонал" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при взаємовідносинах з ТОВ "Феміда-Інтер" за період з 01.06.2014 року по 31.07.2014 року" від 22.10.2014 року №7944/22-02/38989673 (а.с. 89-103).

Зі змісту даного акту слідує, що ТОВ "ТБК "Професіонал" не надало для перевірки первинних документів, які свідчать про транспортування товару, довіреностей, сертифікати якості, якісні посвідчення, використання складських, виробничих приміщень, не проведені розрахунки, а тому підтвердження факту наявності фактичного руху активів відсутнє.

Крім цього, відповідачем враховано матеріали акту Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області "Про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Феміда-Інтер" за період діяльності з 01.03.2014 року по 31.07.2014 року" від 05.09.2014 року №372/03-18-22-02/20136463 (а.с. 106-119). Згідно даного акту, платник податків, його посадові особи на момент проведення перевірки відсутні, через що були використанні бази даних податкового органу ІС Податковий блок та було встановлено, що дане товариство фактично не могло здійснювати господарські операції з поставки товарів через відсутність у підприємства майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення вказаного виду діяльності, відсутність економічних умов для досягнення результатів економічної діяльності, відсутність персоналу, основних засобів, складських приміщень, транспортних засобів. Також ТОВ Феміда-Інтер за липень 2014 року задекларувало нульові показники з податку на додану вартість.

Не погоджуючись з висновками, зробленими податковим органом в акті перевірки від 21.11.2014 року №8920/22-01/37306789, позивачем подано скаргу №172 від 11.12.2014 з вимогою скасувати оспорювань податкове повідомлення рішення.

В свою чергу, Тернопільською ОДПІ рішенням про результати розгляду скарги від 12.02.2015 року №233/10/19-00-10-01-06/1556 повідомлено позивача, що податкове повідомлення рішення від 02.12.2014 року № залишено без змін, а скаргу платника без задоволення (а.с. 120-121).

На підставі акту перевірки, Тернопільською ОДПІ складено та надіслано позивачу податкове повідомлення рішення форми "Р" від 02.12.2014 року № про збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 356603,75 грн., що включає 285283 грн. основного платежу з податку на додану вартість та 71320,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій (а.с. 8).

В подальшому позивач звернувся до Державної фіскальної служби України не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням та рішенням, прийнятим за розглядом первинної скарги.

Рішенням про результати розгляду скарги від 23.04.2015 року №8566/6/99-99-10-01-25 Державною фіскальною службою залишено без змін податкове повідомлення рішення від 02.12.2014 року № та рішення, прийняте за розглядом первинної скарги, а скаргу платника без задоволення (а.с. 122-123).

Суд вважає, що вищенаведені висновки про порушення позивачем податкового законодавства є безпідставними та необґрунтованими виходячи з наступних доводів.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 181 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.2 статті 198 розділу V ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року від 16.07.1999 року № 996-XIV (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з ПДВ навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності через відсутність управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування лише тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Оцінюючи докази, які є у справі, суд враховує норми частини другої та третьої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно якої підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З метою з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами суд вживав заходи, визначені частинами четвертою, п'ятою статті 11 КАС України, зокрема, суд зобовязував сторін надати всі докази на підтвердження обґрунтування позовних вимог та заперечення.

Згідно досліджених судом матеріалів справи, між ТОВ "ТБК "Професіонал" (постачальник) та ТОВ "Авакс Проф" (покупець) 05.05.2014 року було укладено договір поставки товару №0505/5, відповідно до умов якого, постачальник зобовязався протягом дії даного договору поставити та передати у власність покупцю товар окремими партіями за цінами, в асортименті (по номенклатурі) і кількості , що узгоджується сторонами в рахунках та видаткових накладних, специфікаціях, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його на умовах, установлених даним договором (а.с. 26-27).

Судом встановлено та не спростовано сторонами, відповідності до ч.2 ст.203 ЦК України всі сторони вказаного договору №0505/5 на момент його вчинення були наділені необхідним обсягом цивільної дієздатності, були належними платниками податків та інших обов'язкових платежів, які виникали при здійсненні ними господарської діяльності.

На виконання умов договорів, постачальник поставив та передав у власність покупцю товарно-матеріальні цінності, з документальним оформленням господарських операцій.

В судовому засіданні встановлено відвантаження товару (шини електричної, рубероїду, труби сталевої, шнура, генітаксу листового, стрічки кіперної, стрічки монтажної, лопати прямої, мастила, лаку, гусениці, шафи релейної та інших) здійснювалось на складі постачальника в місті Луцьку Волинської області та доставлялось на складські приміщення покупця в місті Тернополі та в с. Старовойство Любомльського району Волинської області, де ТОВ "Авакс Проф", як субпідрядник, виконував будівельні роботи обєкта ПС-35/10кВ "Ягодин". На кожну поставку товару здійснювалось оформленням видаткових накладних та випискою податкових накладних, а на отримання товарно-матеріальних цінностей позивачем виписувались довіреності працівникам товариства (а.с. 50-51). Разом з тим, такі товари, як каток кущоріз, гусениця, гусеничний тягач, кабелеукладачник, лопата пряма, двигун, фрикціон головний двохдисковий, передачі бортові були включені до основних засобів ТОВ "Авакс Проф", що підтверджується відповідними картками рахунку та актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 31.07.2014 року, складеними на підставі наказу від 31.07.2014 року №27-НА (а.с. 64-71).

Факт реального виконання договірних правовідносин між ТОВ "ТБК "Професіонал" та підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме: видатковими накладними № РН-0000328 від 16.07.2014 року, № РН-0000329 від 16.07.2014 року, № РН-0000330 від 17.07.2014 року, № РН-0000331 від 21.07.2014 року, № РН-0000373 від 21.07.2014 року, № РН-0000374 від 28.07.2014 року, № РН-0000375 від 29.07.2014 року, № РН-0000377 від 30.07.2014 року, № РН-0000376 від 31.07.2014 року, податковими накладними №93 від 16.07.2014 року, №94 від 16.07.2014 року, №95 від 17.07.2014 року, №96 від 21.07.2014 року, №112 від 21.07.2014 року, №113 від 28.07.2014 року, №114 від 19.07.2014 року, №115 від 30.07.2014 року, №116 від 31.07.2014 року (а.с. 28-29, 31-35, 37-38, 40-49).

Кожна з видаткових накладних містить усі необхідні реквізити та відомості про зміст господарської операції у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.

Більш того отримання позивачем видаткових та податкових накладних відповідач визнає в акті перевірки. Не заперечується і належне оформлення зазначених документів.

З представлених видаткових накладних слідує, що товарно-матеріальні цінності отримували виконавець робіт ОСОБА_3 та механік ОСОБА_4 на підставі довіреностей №114/1 від 09.07.2014 року та №127/1 від 21.07.2014 року відповідно (а.с. 50-51).

Зокрема, про переміщення товару на складські приміщення позивача у місті Тернополі та в с. Старовойство Любимльського району Волинської області, де покупець, як субпідрядник, виконував будівельні роботи обєкта ПС-35/10кВ "Ягодин", свідчать наданні подорожні листи вантажного автомобіля від 15.07.2014 року, від 16.07.2014 року та від 17.07.2014 року (а.с. 30, 36, 39). Надання послуг ТОВ "Авакс Проф" щодо будівництва ПС-35/10кВ "Ягодин" підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року (а.с.52-63).

Отримані товари від ТОВ "ТБК "Професіонал" були частково реалізовані для виконання будівельних робіт та вартість яких було враховано при розрахунку вартості з замовником, що свідчить про необхідність придбання товарно-матеріальних цінностей з метою використання у власній господарській діяльності та наявність ділової мети.

Таким чином реальність здійснення господарської операції ТОВ "ТБК "Професіонал" по продажі товарно-матеріальних цінностей ТОВ "Авакс Проф" та використання останніх в оподатковуваних операціях підтверджена дослідженими в судовому засіданні договором поставки, видатковими накладними, податковими накладними, довіреностями на отримання товару та подорожніми листами вантажного автомобіля представленими позивачем.

Правильність оформлення первинних документів не заперечується відповідачем і матеріалами перевірки, а сам акт перевірки від 21.11.2014 року не містить будь яких відомостей про відсутність документального підтвердження господарських операцій з ТОВ "ТБК "Професіонал" чи неналежного їх оформлення.

Серед іншого, наявність товарно-транспортних накладних не є обовязковою для платника податків, оскільки вони не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує придбання та продаж товарно-матеріальних цінностей.

Щодо відсутності сертифікатів якості та якісних посвідчень на товар, то відповідачем не доведено перед судом, що така продукція підлягає сертифікації в Україні з видачею відповідних сертифікатів якості. Відповідно до норм податкового законодавства господарська діяльність яка здійснювалась між позивачем та ТОВ "ТБК "Професіонал" не заборонена і не потребує ліцензування.

Суд вважає, що досліджені факти вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту підтверджують, фактичне здійснення господарських операції між ТОВ "Авакс Проф" та ТОВ "ТБК "Професіонал", які були спрямованні на реальне настання правових наслідків.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач вважає, що актом "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ТБК "Професіонал" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при взаємовідносинах з ТОВ "Феміда-Інтер" за період з 01.06.2014 року по 31.07.2014 року" від 22.10.2014 року №7944/22-02/38989673 встановлено, що фактичного виконання операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей не відбувалось, а поводилось їх лише документальне оформлення.

Твердження Тернопільської ОДПІ про відсутність обєктів оподаткування у ТОВ "ТБК "Професіонал" сформоване на основі матеріалів акту Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області "Про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Феміда-Інтер" за період діяльності з 01.03.2014 року по 31.07.2014 року" від 05.09.2014 року №372/03-18-22-02/20136463. Згідно акту не підтверджено реальність здійснення фінансово-господарських відносин "Феміда-Інтер" з контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій.

З матеріалів акту Луцької ОДПІ слідує про неможливість підтвердити існування фінансово-господарських відносин ТОВ "Феміда-Інтер" з контрагентами за перевіряємий період у звязку з відсутністю інформації щодо первинних бухгалтерських документів, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів та транспортних засобів товариства. Отже, контролюючим органом зроблено висновки про порушення підприємством норм податкового законодавства на підставі припущень без фактичного зясування реальних обставин.

Даний акт не вказує, яким чином висвітлені у ньому обставини перешкоджали здійсненню реальних господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ "ТБК "Професіонал", податковим органом не досліджувалось питання можливості здійснення таких операцій силами інших суб'єктів підприємницької діяльності. Висновок щодо відсутності необхідних умов для ведення господарської діяльності не може заслуговувати на увагу, оскільки чинне законодавство не визначає норми необхідних умов для здійснення того чи іншого виду господарської діяльності, у зв'язку з чим доводи відповідача щодо відсутності таких умов мають виключно оціночний характер та базуються на припущеннях.

Суд не може погодитись із такими висновками податкового органу з огляду на те, що в комерційній діяльності виконання поставок, надання послуг не обовязково вимагає наявності власних основних засобів та транспортних засобів, значної кількості персоналу. Звичаями ділового обороту встановлені й інші можливості залучення матеріальних ресурсів без реєстрації в уповноважених органах. Факт отримання позивачем видаткових та податкових накладних відповідач визнає в акті перевірки. Не заперечується і належне оформлення зазначених документів.

Поряд з цим, посилання податкового органу на неможливість здійснення реальних господарських операцій контрагентами ТОВ "ТБК "Професіонал", а саме ТОВ "Феміда-Інтер", не можуть обумовлювати законність прийняття оспорюваного податкового повідомлення рішення, адже платник не відповідає за дії контрагентів щодо не подання на вимогу податкового органу необхідних бухгалтерських документів. Більше того, не є обовязковою передумовою для визнання контролюючими органами грошових зобовязань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Так, Постановою Верховного Суду України від 01.06.2010 року № 10/82 визначено, що "якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту".

Позиція Верховного Суду в даному випадку повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "Інтерсплав проти України» (заява №803/02) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 09.01 2007 року зазначив, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

В даному випадку з врахуванням вищенаведеного рішення Європейського суду з прав людини та керуючись ч.2 ст.8 КАС України суд при вирішення спору в вищенаведеній частині застосовує принцип верховенства права.

Верховним Судом України та Вищим адміністративним судом України неодноразово наголошено на тому, що у чинному законодавстві України відсутнє визначення поняття "добросовісний платник податків". Так само законодавство не містить певних критеріїв добросовісності платника податків. Разом з тим, слід визнати обґрунтованим застосування такого підходу на практиці, оскільки подібне розмежування дозволяє індивідуалізувати юридичну відповідальність особи та забезпечити дотримання правопорядку у галузі оподаткування навіть за наявності певних прогалин у законодавстві.

Так, у разі, якщо дії платника податків свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції, не викликають сумніву у їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема, податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена ухвалах Вищого адміністративного суду України від 06.05.2010 року №К-13115/10, від 25.05.2010 року № К-4867/07.

Суд при вирішенні даного спору, враховує те, що податковим органом не доведено недобросовісності ТОВ ТОВ "Авакс Проф", а вчиненні ним господарські операції з ТОВ "ТБК "Професіонал" не викликають сумніву у їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту. Внаслідок проведення таких операцій платник податків дійсно мав намір отримати прибуток, а не вигоду виключно чи переважно за рахунок неправильного формування податкового кредиту з ПДВ.

Відповідальність платника настає лише у разі доведення податковим органом недобросовісності його дій, наміру платника отримати необґрунтовану податкову вигоду шляхом змови та здійснення узгоджених дій з контрагентами учасниками ланцюгових поставок.

Таким чином суд вважає, що ТОВ "Авакс Проф" дотримані умови формування податкового кредиту з ПДВ на суму на сумі 285283 грн. по операціях з ТОВ "ТБК "Професіонал" та правомірно включено відповідні суми до податкового кредиту в липні 2014 року ПДВ.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, в судовому засіданні в результаті здобутих та досліджених доказів встановлено, що оскаржене податкове повідомлення-рішення Тернопільської ОДПІ від 02.12.2014 року № винесене з порушенням вимог чинного податкового законодавства, необґрунтовано, без врахування усіх обставин, порушує права позивача, а тому суд приходить до переконання про захист порушених прав шляхом визнання податкового повідомлення-рішення протиправними та його скасування.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, відповідно до ч.1 ст.94 КАС України суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 70, 71, 86, 94,160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Тернопільській області від 02 грудня 2014 року форми Р №.

3. Повернути з державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" (код 37306789) 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) сплаченого судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

/Постанова складена в повному обсязі та підписана 05 липня 2015 року/

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.