Справа № 826/8891/15
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2015 року № 826/8891/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 , законні представники неповнолітнього сина ОСОБА_3
до треті особи: Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві Акціонерне товариство холдінгова компанія "Київміськбуд"; Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації
про зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позовні вимоги заявлені про зобов`язання Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві зареєструвати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 , 1998 р.н., в кімнаті АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_4 - поселена в гуртожиток по АДРЕСА_2 у 1999 р. згідно договору на тимчасове проживання в житловому фонді ДП «ЕКОС» №230 від 27.04.99 р. у зв`язку з перебуванням у трудових відносинах з ДП «ЕКОС».

23.03.00 р., 02.03.01 р. та 12.02.02 р. договір на тимчасове проживання в житловому фонді було переукладено.

Спеціального ордеру на приміщення позивачці не видавалося.

Вказаний будинок передано у господарське відання ДП «ЕКОС» рішенням АТ Холдингова компанія «Київміськбуд» №5 від 11.03.96 р.

Згідно розпорядженням КМДА № 1915 від 20.10.04 р. із змінами, внесеними розпорядженням КМДА № 2240 від 10.12.2004 р., гуртожиток змінив статус на житловий будинок для малосімейних з подальшими відповідними змінами до поверхових планів будинків.

Станом на 2015 р. позивачка проживає в гуртожитку по АДРЕСА_2 разом з родиною чоловіком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 . Позивачка та члени її родини за адресою свого фактичного проживання не зареєстровані.

02.04.15 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють також в інтересах свого сина ОСОБА_3 , звернулися до Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві з заявою про здійснення реєстрації місця проживання за адресою у АДРЕСА_2 .

Листом від 21.04.15 р. за №6/вхм-177 позивачів повідомлено про відсутність підстав для реєстрації місця проживання.

Відповідач - Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві пояснень на позов не надав, представника до судового засідання не скерував.

Треті особи також пояснень на позов не надали, представників в судове засідання не направили.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її законний представник подає:

письмову заяву;

документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України;

квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати;

талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання;

документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

В даному випадку позивачами подано до Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві всі необхідні документи для реєстрації місця проживання в кімнаті АДРЕСА_1 , крім документів, що підтверджують право на проживання в житлі.

Згідно наявних у справі матеріалів ОСОБА_4 користувалася вказаним жилим приміщенням на підставі договору на тимчасове проживання в житловому фонді ДП «ЕКОС» №230 від 27.04.99 р. у зв`язку з перебуванням у трудових відносинах з ДП «ЕКОС».

Договір укладався на рік та переукладався 23.03.00 р., 02.03.01 р. та 12.02.02 р.

Згідно наданої копії трудової книжки ОСОБА_1 станом на час звернення до Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві вона не перебуває у трудових відносинах з ДП «ЕКОС» або іншими підприємствами АТ Холдингова компанія «Київміськбуд», у зв`язку з чим з нею не переукладався договір на тимчасове проживання в житловому фонді.

Під час перебування у трудових відносинах з вказаним роботодавцем нею не було зареєстровано місце проживання у наданому жилому приміщенні.

Таким чином, у позивачів відсутні документи, що підтверджують право на проживання в житлі, тоді як згідно чинного законодавства фактичне зайняття житлового приміщення саме по собі не є підставою для реєстрації у ньому місця проживання.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

За таких обставин у суду відсутні підстави для висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо розгляду звернення позивача.

Разом з тим суд звертає увагу позивачів на наступне.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України (справа про досудове врегулювання спорів) від 9 липня 2002 р. поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, слід розуміти так, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

У правових позиціях Верховного Суду України щодо застосування загальних положень цивільного процесуального законодавства зазначається, що положення Конституції України про поширення юрисдикції судів на усі правовідносини у державі:

1) не звільняє заінтересованих осіб від обов`язку звертатися за вирішенням відповідних питань до компетентного органу (наприклад, із заявою про надання земельної ділянки для фермерського господарства - до відповідної ради, про відновлення прав реабілітованих жертв політичних репресій - до комісій з питань встановлення прав реабілітованих тощо);

2) не знімає обмежень щодо кола осіб, які можуть звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб (зокрема право звернутися із заявою про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним належить лише особам, зазначеним у ст. 237 ЦПК України).

Таким чином, суд зазначає, що позивачі дотрималися свого обов"язку щодо звернення до компетентного органу щодо реєстрації їхнього місця проживання, проте в даному випадку доказуванню підлягає право позивачів на проживання у квартирі, що підлягає розгляду за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

На підставі вищевикладеного, ст. 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева