Справа № 2н/9108/15/12
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Київ К/800/27/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, Львівського апеляційного адміністративного суду, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України про визнання неправомірними дій, стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и л а :

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2011 року позов задоволено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2011 року та прийнято нову постанову про задоволення позову. Визнано протиправними дії Державної судової адміністрації України в частині нарахування та виплати позивачу заробітної плати в розмірі меншому ніж передбачено законодавством України. Стягнуто з Державної судової адміністрації України на користь позивача заборгованості із заробітної плати в сумі 165964 грн. 22 коп.

У квітні 2012 року Державна судова адміністрація України звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року, посилаючись на те, що судове рішення, яке стало підставою для прийняття вказаної постанови, скасоване.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року, задоволено заяву Державної судової адміністрації України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року. Скасовано постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, Львівського апеляційного адміністративного суду, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України про визнання неправомірними дій, стягнення заборгованості по заробітній платі.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судового рішення суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 245 КАС України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при вирішенні спору та ухваленні 13 грудня 2011 року постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 Вінницький апеляційний адміністративний суд виходив з того, що оскільки постановою Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2007 року (справа за позовом ОСОБА_5) визнано протиправним і скасовано пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці суддів", то розрахунок та виплата заробітної плати ОСОБА_4 з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн. є протиправними.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 липня 2011 року (справа № 2а7271/11/2670), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2012 року, постанову Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2007 року, яка стала підставою для прийняття постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року, скасовано за нововиявленими обставинами, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визнання протиправним і скасування пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці суддів" відмовлено.

За таких обставин, коли судом встановлено наявність обставини для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбаченої п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, а саме скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року, то суд апеляційної інстанції обґрунтовано задовольнив заяву Державної судової адміністрації України та переглянув судове рішення за нововиявленими обставинами. Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки встановлення сталої (розрахункової) величини для обчислення розмірів посадових окладів суддів та внесення відповідних доповнень до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 відбулося до моменту набрання нею чинності, ця постанова у редакції до внесення доповнень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 не була введена в дію, зазначені нормативні акти не суперечать вимогам Закону України "Про статус суддів".

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Посилання у касаційній скарзі на те, що постанова Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2007 року не була підставою для прийняття постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року, не заслуговують на увагу, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у судовому рішенні.

Доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та законі.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судом норм матеріального та процесуального, приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк