Справа № 820/1606/15
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 р.Справа № 820/1606/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , Пянової Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної міграційної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2015р. по справі № 820/1606/15 за позовом ОСОБА_1 Глеб до Державної міграційної служби України про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 Галеб (надалі по тексту позивач, ОСОБА_1 Галеб) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної міграційної служби України (далі по тексту відповідач, ДМС України) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати незаконною бездіяльність Державної міграційної служби України з приводу невидачі ОСОБА_1 Галеб проїзного документу особи, якій надано додатковий захист та зобов'язати Державну міграційну службу України видати ОСОБА_1 Галеб проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, а також проконтролювати виконання судового рішення у спосіб, передбачений ст. 267 КАС України, а саме: подати звіт у місячний термін з моменту набуття рішенням суду законної сили.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 р. адміністративний позов ОСОБА_1 Галеб до Державної міграційної служби України про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії було задоволено частково.

Скасовано рішення Державної міграційної служби України про відмову у видачі ОСОБА_1 Галеб проїзного документу особи, якій надано додатковий захист, викладене у листі Про розгляд звернення № Ф-94/8/262-15 від 29.01.2015 року.

Зобов'язано Державну міграційну службу України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 Галеб від 06.01.2015 р. про видачу проїзного документу особи, якій надано додатковий захист, з урахуванням обставин, викладених в мотивувальній частині цієї постанови суду.

Зобовязано Державну міграційну службу України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ) подати в місячний строк з дня набрання цією постановою законної сили звіт про виконання судового рішення.

В задоволенні інших позовних вимог було відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судове рішення в частині відмови в задоволенні позову сторонами не оскаржується.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах апеляційної скарги.

На адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою направленою на адресу ОСОБА_1 Глеб, який не є вручений адресату з незалежних від суду причин, в зв'язку з чим відповідно до ст. 35 КАС України вважається, що вказана повістка є врученою.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, представником відповідача надана заява про розгляд справи в письмовому провадженні.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 Галеб є громадянином ОСОБА_2 Арабської Республіки, який рішенням Державної міграційної служби України № 474-13 від 02.08.2013 р. був визнаний в Україні особою, яка потребує додаткового захисту, що підтверджується копією посвідчення серії СР № 000123, виданого Державною міграційною службою України 26.05.2014 року зі строком дії до 02.08.2018 року (а.с. 9).

06.01.2014 р. позивач звернувся до ДМС України із заявою про видачу проїзного документу особи, якій надано додатковий захист з додатками: 2 фотокартки розміром 35x45 мм та копію посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту.

За результатами розгляду вказаного звернення ДМС України позивачу за № Ф-94/8/262-15 від 29.01.2015 р. було направлено листа Про розгляд звернення за підписом першого заступника начальника Голови ДМС України ОСОБА_3, яким повідомлено, про неможливість видачі посвідчення у звязку із організаційно-технічними проблемами ДМС, після врегулювання яких усі особи, які отримали додатковий захист в Україні будуть в установленому порядку документовані проїзними документами встановленого зразка.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що приймаючи рішення про неможливість видачі позивачу проїзного документу особи, якій надано додатковий захист ДМС України діяв не на підставі, поза межами повноважень та не у спосіб визначений діючим законодавством.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок регулювання суспільних відносин у сфері визнання особи біженцем, особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, втрати та позбавлення цього статусу, а також встановлення правового статусу біженців та осіб, які потребують додаткового захисту і яким надано тимчасовий захист в Україні визначає Закон України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Частиною 12 ст. 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" встановлено, що особа, яку визнано біженцем, та особа, яка потребує додаткового захисту, які досягли шістнадцятирічного віку, мають право отримати проїзний документ для виїзду за кордон у порядку, встановленому законодавством України. Дитина, яка розлучена із сім'єю і яку визнано біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, має право за клопотанням її законних представників на отримання проїзного документа для виїзду за кордон до досягнення шістнадцятирічного віку.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" на Кабінет Міністрів України покладено обовязок, зокрема, затвердити положення про посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, про проїзний документ біженця та проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, інші необхідні документи.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 27 вказаного Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, належить, зокрема видача проїзних документів іноземцям та особам без громадянства, яких було визнано біженцями іншими країнами - учасниками Конвенції про статус біженців 1951 року та/або Протоколу щодо статусу біженців 1967 року, а також, згідно п. 8 ч. 2 цієї ж статті Закону, організовує роботу з видачі посвідчень та проїзних документів для виїзду за кордон особам, яких визнано біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно з пунктами 1 та 2 Положення про проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, затвердженого постановою КМУ від 14.03.2012 р. № 197 проїзний документ особи, якій надано додатковий захист (далі - документ), є документом, що посвідчує особу, яку визнано особою, якій надано додатковий захист, та надає їй право на виїзд з України і в'їзд в Україну. Документ видається територіальним органом ДМС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) за місцем проживання особи, якій надано додатковий захист, яка досягла шістнадцятирічного віку, за наявності посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, за її особистим зверненням або зверненням її законного представника.

Бланки документа виготовляються відповідно до вимог законодавства на замовлення ДМС. Зразок бланка документа затверджується МВС (пункт 3 Положення).

У п. 16 Положення зазначено, що документ видається на строк дії посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту.

Для отримання документа необхідно подати заяву, зміст та форма якої визначаються МВС, дві фотокартки розміром 35 х 45 міліметрів, у разі потреби також дві фотокартки дітей п. 17 Положення.

Колегія судів зазначає, що позивачем було надано заяву разом з документами, які визначені законодавством.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що вищевказані нормативно-правові акти не передбачають підстав відмови у видачі проїзного документу особи, якій надано додатковий захист через необхідність врегулювання організаційно-правових та матеріально-технічних заходів.

Тобто, відповідачем не було доведено правомірність своїх дій, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог та правомірно вийшов за межі позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2015р. по справі № 820/1606/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6