Справа № 826/1665/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

09 липня 2015 року № 826/1665/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., суддів: Кротюка О.В., Літвінової А.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Міністерства оборони України Міністерства соціальної політики України
прозобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (далі МОУ), в якій позивач просив зобов`язати Міністерство оборони України відновити розмір посадового окладу, який існував до 01.03.2012 року; відносно моральної шкоди просив прийняти рішення про перерахунок визначеного на розсуд суду розміру у фонд допомоги бійцям фронту в установленому порядку; також просив зобов`язати Міністерство соціальної політики України (далі Мінсоцполітики) відновити з 01.03.2012 нарахування пенсії з урахуванням існуючого до 01.03.2012 року посадового окладу в 1140 грн. і з урахуванням подальшого введення в дію постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012, а також прийняти рішення про відшкодування моральної шкоди у визначеному судом розмірі у фонд допомоги бійцям фронту.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, мотивувавши їх тим, що він, як військовий пенсіонер перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію, обраховану з розміру грошового забезпечення станом на березень 2012 року, а не 01.01.2008, при цьому ні Міністерством оборони України, ні Мінсоцполітики України не були вчинені дії щодо такого перерахунку, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У письмових запереченнях, які залучені судом до матеріалів справи, відповідач 1 посилався на те, що МОУ не визначає умови грошового забезпечення військовослужбовців, а лише готує та подає Кабінету Міністрів України пропозиції щодо умов оплати праці працівників Збройних Сил та грошового забезпечення і заохочення військовослужбовців Збройних Сил, військовозобов`язаних та резервістів, розмірів посадових окладів працівників і військовослужбовців Збройних Сил з урахуванням складності, відповідальності та специфіки їх роботи та умов служби, встановлює порядок виплати грошового зобов`язання і саме одним із основних повноважень Кабінету Міністрів України відповідно до пп. 6 п.1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» у сфері вдосконалення державного управління та державної служби є визначення відповідно до закону умов оплати праці працівників бюджетних установ та підприємств державного сектору економіки, а також грошового забезпечення військовослужбовців (осіб рядового та начальницького складів).

Відповідач 2 посилався у своїх письмових запереченнях на той факт, що перерахунок пенсії позивача відбувся у зв`язку із помилково встановленим пенсійним органом у завищеному розмірі окладом за посадою провідного інженера начальника філії військового представництва I категорії, з якої позивач був звільнений з військової служби (181 грн. замість максимально можливого - 165 грн.), при цьому з метою недопущення зниження розміру пенсії Міноборони було прийнято рішення щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи із максимально можливого посадового окладу в розмірі 165 грн., але під час чергового загального перерахунку військових пенсій, у зв`язку зі зміною розмірів (підвищенням) грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, керуючись ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Частиною 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, 09.04.1992 встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

При цьому законодавець чітко визначив, що перерахунок пенсій здійснюється не у зв`язку із фактичною зміною хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, а у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Даний порядок визначений Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 №393, де в п.1 даного Порядку визначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Моментом виникнення права на перерахунок пенсії, призначеної на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є зміна Кабінетом Міністрів України розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців.

У відповідності до п.1 вище вказаного Порядку, 07 листопада 2007 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», якою були запроваджені нові умови грошового забезпечення військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, яка набула чинності з 1 січня 2008 року.

З цієї дати за рішенням Кабінету Міністрів України відбулися зміни розміру та введення нових видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу таким чином, моментом виникнення права на перерахунок пенсій було 1 січня 2008 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у квітні 2005 року до Міністерства оборони України звернувся ОСОБА_1 , у зв`язку з чим була здійснена перевірка правильності визначення посадового окладу для перерахунку його пенсії відповідно до наявних затверджених штатів військових представництв Міністерства оборони СРСР.

Відповідно до зазначених штатів за посадою провідного інженера - начальника філії військового представництва І категорії, з якої у травні 1987 року ОСОБА_1 був звільнений з військової служби, посадовий оклад станом на 01.07.2000 затверджено у межах від мінімального до максимального в розмірі від 157 грн. (мінімум) до 165 грн. (максимум).

Також встановлено, що під час перерахунку пенсії з 01.07.2000 оклад за вказаною вище посадою пенсійним органом був помилково встановлений у завищеному розмірі -181 грн. замість максимально можливого - 165 гривень.

З метою недопущення зниження розміру пенсії Міноборони було прийнято рішення щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи із максимально можливого посадового окладу в розмірі 165 грн. під час чергового загального перерахунку військових пенсій у зв`язку зі зміною розмірів (підвищенням) грошового забезпечення військовослужбовців.

Така можливість виникла лише з 01 січня 2008 року вже після передання функцій з призначення та перерахунку військових пенсій від пенсійних органів Міноборони органам Пенсійного фонду України - з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою запроваджені нові умови виплати грошового забезпечення військовослужбовців та суттєво підвищені розміри посадових окладів.

З набуттям чинності цією постановою (з 01.01.2008) Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ) був проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи із розміру грошового забезпечення, визначеного уповноваженим органом Міністерства оборони України ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яким 04.02.2008 була подана до ГУ ПФУ довідка, згідно з якою до складу грошового забезпечення для перерахунку пенсії посадовий оклад був вказаний не у розмірі 1 075 грн.00, що відповідав максимальному окладу за займаною заявником посадою (165,00 грн.), а у завищеному розмірі - 1 140,00 грн., що відповідав посадовому окладу до перерахунку з 01.01.2008 - 181,00 грн.

14.04.2008 Київським міським військовим комісаріатом до ГУПФУ була подана довідка для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

При цьому, з вини посадових осіб ГУ ПФУ перерахунок пенсії, виходячи з уточненого посадового окладу був здійснений не з 01.01.2008, коли відбувся черговий загальний перерахунок військових пенсій, а лише у березні 2012 року, під час підвищення військових пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», коли Київським МВК була подана нова довідка із зазначенням розміру уточненого (зменшеного) посадового окладу - 1 075,00 гривень.

Таким чином, позиція обох відповідачів ґрунтується на тому, що з березня 2012 року розмір пенсії ОСОБА_1 приведений у відповідність до норм чинного законодавства без утримання надміру виплаченої пенсії за минулий час, а застосовування норми законодавства щодо збереження раніше встановленого розміру пенсії правові підстави відсутні.

Суд звертає увагу, що по суті при вирішенні цієї справи слід встановити, чи відбулася фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення і чи проводилася така зміна на підставі належного рішення суб`єкта владних повноважень.

Як зазначалось вище, Порядком визначено лише один орган Кабінет Міністрів України, рішення якого про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців є належною підставою для перерахунку пенсій. Рішення інших органів (у тому числі і накази Міністра оборони України) не можуть вважатися підставою для здійснення перерахунку, оскільки є чіткий порядок, який визначає процедуру перерахунку пенсії та належні для цього підстави, а ч.3 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ не вказує на рішення суб`єкта владних повноважень про зміну видів грошового забезпечення військовослужбовців як на підставу для перерахунку пенсії, а пов`язує її перерахунок з фактичною зміною видів грошового забезпечення.

Аналогічна позиція викладена у рішенні Верховного суду України від 23.10.2012 № 21-315а12.

Таким чином, ні Міністерство оборони України, ні Мінсоцполітики не здійснюють перерахування пенсій, це відноситься до компетенції пенсійних органів. При цьому з матеріалів справи не вбачається, що позивачем оскаржувались дії Київського міського військового комісаріату щодо видачі довідки із зменшеним на думку позивача показником, ні дії ГУ ПФУ щодо неналежного перерахунку пенсії позивача. Відтак суд приходить до висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права.

Щодо ж стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Всупереч вищевикладеному, стверджуючи про те, що відповідачами була завдана моральна шкода, ОСОБА_1 не обґрунтував в чому вона полягає, не довів факту завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявність втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з бездіяльністю відповідачів, не визначив якими доказами це підтверджується, а тому суд приходить до висновку, що вказані позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя А.С. Мазур

Судді О.В. Кротюк
А.В. Літвінова