Справа № 818/1993/15
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 р. Справа №818/1993/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гелета С.М.

за участю секретаря судового засідання - Кліщенко В.О.

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1993/15

за позовом Комунального закладу культури Сумської обласної ради Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальний заклад культури Сумської обласної ради Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна (далі позивач, Академічний театр ім..ОСОБА_4) звернулось з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому просить суд визнати дії відповідача щодо вимоги збільшення сум податку на додану вартість, вказаних у податковому повідомленні-рішенні від 10.06.2015р. №/24938 протиправними, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.06.2015р. №/24938, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2428,75 грн., в т.ч. основний платіж 1943 грн., штрафні (фінансові) санкції в сумі 19918,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковим органом після проведеної перевірки було встановлено заниження Академічним театром ім..ОСОБА_4 суми податку на додану вартість на загальну суму 1943 грн. у звязку з тим, що дана сума віднесена до операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість. Позивач зазначає, що при застосуванні права на пільгу (нульову ставку з ПДВ), було враховано норми пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України, яка надавала таке право позивачу.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що податкове повідомлення рішення прийнято згідно вимог чинного законодавства. Зазначав, що в період з 01.01.2015р. по 31.03.2015р. була відсутня діюча норма, яка б надавала право позивачу на застосування пільги із сплати податку на додану вартість, враховуючи те, що віднесення суми з реалізації брухту чорних металів до операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, позивач мав право після змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 р. №15 Про затвердження переліків відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема, операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2015 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість. Зміни до даної постанови в частині визначення строку дії Постанови були внесені лише 25.03.2015р. Постановою КМУ №136, а діяти почали з 31.03.2015р.

Таким чином, у період з 01.01.2015 р. по 30.03.2015 р. відповідного нормативно-правового акту, який би визначав переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, або продовжував би дію вказаної постанови, прийнято не було, що призвело до несплати податку на додану вартість у розмірі 1943 грн.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ДПІ у м. Сумах проведено камеральну перевірку даних, задекларованих Академічним театром ім..ОСОБА_4 у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2015р., про що складено акт від 20.05.2015р. №1209/18-19-15-01/2225708 (а.с.42-44).

Під час перевірки встановлено порушення Академічним театром ім..ОСОБА_4 п.185.1 ст.185, п.187.1, ст.187, п.193.1 ст.193, п. 200.1 ст. 200, п. 200.2 ст.200 Податкового кодексу України в результаті чого занижено до сплати податок на додану вартість на суму 1943грн.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.06.2015р. №/24938, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1943 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 485,75 грн. (а.с. 12).

Згідно акту перевірки під час проведеної перевірки встановлено здійснення субєктом господарювання операцій з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів у березні 2015р., які підлягали оподаткуванню податком на додану вартість у загальновстановленому порядку з нарахуванням податку за основною ставкою (20%). У звязку із застосуванням нульової ставки з податку на додану вартість, на думку податкового органу, позивачем було занижено податкові зобовязання на суму 1943 грн.

Такий висновок податковий орган зробив в звязку із тим, що в період з 01.01.2015 р. по 30.03.2015 р. відповідного нормативно-правового акту уряду, який визначав би переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, або продовжував би дію Постанови КМУ від 12.01.2011р. №15, прийнято не було.

Суд не погоджується із позицією податкового органу, виходячи із наступного.

Постановою КМУ від 12.01.2011 р. №15 (далі - Постанова КМУ №15) затверджено Переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких тимчасово звільняються від обкладення податком на додану вартість, згідно з додатками 1 і 2.

Постановою КМУ від 05.02.2014 р. N 43 «Про внесення змін до постанови КМУ від 12 січня 2011 р. N 15» було визначено переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від обкладення податком на додану вартість в строк до 01.01.2015р.

Постановою КМУ від 25 березня 2015 р. N 136 «Про внесення змін до постанови КМУ від 12 січня 2011 р. N 15» було внесено зміни до Постанови КМУ від 12.01.2011 р. №15 та, зокрема, у назві та п.1 постанови цифри і слово 1 січня 2015 замінити цифрами і словом 1 січня 2017.

Постанова КМУ від 12.01.2011 р. №15 відповідно до інформації Офіційного сайту Верховної Ради України є чинною та не припиняла свою дію, і діє зі змінами, внесеними згідно із Постановами КМУ №9 від 11.01.2012 р., №43 від 05.02.2014р., № 136від 25 березня 2015 року.

Підпунктом 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України встановлено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу;

Відповідно до вимог п.5.2. ст.5 Податкового кодексу України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Законом України від 28.12.2014 р. №71-VІІІ Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи , який набрав чинності з 01.01.2015 р., внесено зміни до пункту 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, зокрема до 01.01.2017 р. продовжена дія режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання, у тому числі операцій з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів.

Так, з 01.01.2015р. відповідно до п.23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що тимчасово до 1 січня 2017 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, нормами ПК України з 01.01.2015р. продовжена дія режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання, у тому числі операцій з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів до 2017року, тому позивач мав право на звільнення від обкладання податком на додану вартість відповідних операцій із постачання відходів та брухту металу у березні 2015року.

Оскільки така ситуація, за якої постанова КМУ від 12.01.2011 р. №15 по суті не припинила свою дію, строк, визначений в переліках відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від обкладання податком на додану вартість, закінчився 01.01.2015 р., а зміни до переліку товару внесені лише 25.03.2015р., а діяти почала з 31.03.2015р., породжує певну невизначеність в даних правовідносинах, суд виходить із положень зазначених вимог Податкового кодексу України та вказує, що за таких обставин пріоритетне значення мав пункт 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Більше того, суд зазначає, що товар, операції щодо якого були проведені позивачем та на який розповсюджується режим звільнення від оподаткування податком на додану вартість, містить як перелік, строк дії якого визначений до 01.01.2017р., що в судовому засіданні не заперечувалося представником відповідача.

Доказів того, чому режим звільнення від оподаткування податком на додану вартість відповідно до вимог пункту 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України не може бути застосовано саме до тих операцій, які були проведені позивачем, відповідачем надано не було.

Крім того, слід зазначити, що позивачем застосована пільгова ставка за березень 2015р. при поданні відповідної податкової декларації у квітні 2015р., тобто під час вже дії Постанови КМУ №15 від 12.01.2011р., яка продовжила строк звільнення операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів від обкладання податком на додану вартість до 01.01.2017р., а тому підлягають застосуванню норми п.п 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 ПК України.

Стосовно посилання представника податкового органу про судову практику, а саме посилання на правові позиції викладені в деяких рішеннях судів, то суд не бере їх до уваги, оскільки правові позиції не мають преюдиційного значення, та не є обов'язковими для застосування (крім рішень ВС України на які представник податкового органу не посилається).

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи податкове повідомлення-рішення, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування такого рішення є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п.110 рішення у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, висловленої у рішенні Європейського суду з прав людини у п.53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом".

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Разом із тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо визнання дій відповідача щодо вимоги збільшення сум податку на додану вартість, вказаних у податковому повідомленні-рішенні від 10.06.2015р. №/24938 протиправними, оскільки жодного належного та допустимого доказу в підтвердження своїх вимог позивачем надано не було, а судом не встановлено.

Матеріалами справи підтверджується, що податковим органом було проведено камеральну перевірку, складено акт, позивач не заперечує зміст відображених даних в ньому, на підставі акту перевірки уповноваженою особою винесено податкове повідомлення-рішення.

Посилання на незгоду із висновками акту перевірки, суд зазначає, що збільшення суми грошових зобовязань збільшується шляхом винесення уповноваженою особою податкових повідомлень-рішень, порушене право платника податків підлягає захищенню шляхом скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, позивачу пропорційно розміру задоволених позовних вимог відшкодовується з Державного бюджету України понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1827 грн., сплачені платіжним дорученням №569 від 01.07.2015р., оригінал якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.4) .

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Комунального закладу культури Сумської обласної ради Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах №/24938 від 10.06.2015р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Комунального закладу культури Сумської обласної ради - Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії ім. М.С. Щепкіна (м. Суми, пл. Театральна, 1,і.к. 02225708) суму судового збору в розмірі 1827 грн.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 10.07.2015 року.

Суддя С.М. Гелета