Справа № 808/2363/15
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року 11 год. 10 хв. Справа № 808/2363/15 м.Запоріжжя
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача 1 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна»

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області

про: стягнення пені на бюджетну заборгованість

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (далі ПАТ «Дніпроспецсталь» або позивач) звернулось з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - відповідач 1), Управління державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області (далі відповідач 2) про визнання бездіяльності відповідача 1 щодо не нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 1474866 грн. за період з 06.07.2012 по 29.10.2014 протиправною та стягнення пені у сумі 328527 грн. 37 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем 1 не здійснено нарахування пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1474866 грн., яка не була своєчасно відшкодована після закінчення процедури судового оскарження податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 20.06.2011 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2011 року у вказаному розмірі, у звязку з чим просить визнати таку бездіяльність протиправною та стягнути пеню за період з моменту виникнення такої заборгованості по день її погашення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити та надала пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник першого відповідача позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити. Посилаючись на існування чотирьох судових інстанцій та те, що остаточним рішенням у справі, яке не підлягає подальшому оскарженню, є лише рішення Верховного Суду України, представник відповідача пояснила, що після отримання ухвали Вищого адміністративного суду України від 30.07.2014, якою відмовлено в допуску для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду від 25.06.2014 у справі № 2а-0870/5102/11 (№К/800/4366/13), відповідачем було сформовано реєстр сум, що підлягають відшкодуванню, погоджено його в Києві, сформований висновок про відшкодування направлено до органу Державної казначейської служби України, після чого підприємству було відшкодовано суму ПДВ на загальну суму 1474866 грн., у звязку з чим вважає, що відповідачем 1 не допущено бездіяльності,

Окрім того, представник відповідача вважає, що пунктом 200.23 статті 200 Податкового Кодексу України передбачено лише нарахування пені, при тому, що сплата такої пені з бюджету на розрахунковий рахунок платника податку жодною нормою законодавства не передбачена.

Також представник відповідача зазначила, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 0870/12424/12 позивачу було відмовлено у задоволенні вимог про стягнення пені з підстав непогашення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість на час винесення судом рішення, у звязку з чим після погашення заборгованості 29.10.2014 позивач, на думку представника відповідача 1, повинен був звернутись із заявою про перегляд зазначеного судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки погашення заборгованості є нововиявленою обставиною.

Представник другого відповідача, який про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не прибув, про причини неприбуття до суду свого представника відповідач 2 не повідомив, у звязку з чим, відповідно до положень частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто без його участі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У поданій податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2011 року ПАТ «Дніпроспецсталь» заявлено до бюджетного відшкодуванню на розрахунковий рахунок платника у банку суму податку на додану вартість у розмірі 11051529 грн. (74-78).

20.06.2011 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2011 року у розмірі 1474866 грн.(а.с 79).

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 06.09.2011 в адміністративній справі № 2а-0870/5102/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2012, зазначене податкове повідомлення-рішення визнано протиправним та скасовано (а.с. 17-23).

Як встановлено судом, копія ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2012 у справі № 2а-0870/5102/11 отримана представником першого відповідача 24.12.2012 після направлення цієї копії відповідачу ОСОБА_1 окружним адміністративним судом, що підтверджується супровідним листом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах адміністративної справи № 2а-0870/5102/11 (а.с. 93-зворот, 94).

Зазначена адміністративна справа була витребувана судом та її матеріали дослідженні при судовому розгляді.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.06.2014 постанова ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 06.09.2011 та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2012 залишені без змін (а.с. 24-26).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.07.2014 відмовлено відповідачу в допуску для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду від 25.06.2014 у справі № 2а-0870/5102/11 (а.с. 63).

Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 09.07.2013 частково задоволено позов ПАТ «Дніпроспецсталь», визнано протиправною бездіяльність СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі щодо ненадання до Управління Державного казначейства України у м. Запоріжжі Запорізької області висновку щодо відшкодування 1474866 грн. ПДВ та стягнуто з Державного бюджету на користь позивача заборгованість з податку на додану вартість у сумі 1474866 грн. В частині стягнення пені за період з 27.06.2012 по 09.07.2013 відмовлено з підстав непогашення бюджетної заборгованості на день винесення судового рішення, оскільки останнім днем розрахунку пені є день погашення бюджетної заборгованості (справа № 0870/12424/12) (а.с. 30).

Підставою для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо ненадання до органу казначейської служби висновку про відшкодування суми податку на додану вартість у розмірі 1474866 грн. та стягнення цієї суми стали встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо невиконання відповідачем 1 з моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі № 2а-0870/5102/11 (прийняттям рішення судом апеляційної інстанції) обовязку, передбаченого пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, що обумовлено конституційним принципом обовязковості виконання судових рішень, який закріплений у статті 124 Конституції України, та порядком набрання судовим рішенням законної сили, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а також наслідками набрання ним законної сили, що визначені статтею 255 цього ж Кодексу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.01.2015 зазначена постанова залишена без змін (а.с. 32-33).

Сума бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 1474866 грн., яка була заявлена позивачем до відшкодування по декларації з податку на додану вартість за березень 2011 року, відшкодована на рахунок ПАТ «Дніпроспецсталь» 29.10.2014, що підтверджується випискою банківської установи по рахунку позивача (а.с. 34).

Порядок визначення суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктами 200.7 та 200.10 статті 200 зазначеного Кодексу, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Відповідно до пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України, за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 200.12 та 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Згідно з пунктом 200.14 цієї ж статті, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення (пункт 200.23 статті 200 Податкового кодексу України).

Як встановлено судом та підтверджено судовими рішеннями в адміністративній справі № 0870/12424/12, відповідачем 1 не виконано обовязок, передбачений пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, щодо надання до органу казначейської служби висновку про відшкодування суми податку на додану вартість у розмірі 1474866 грн. протягом пяти робочих днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі № 2а-0870/5102/11 (прийняттям рішення судом апеляційної інстанції).

Згідно з положеннями частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, днем, після якого протягом пяти робочих днів відповідач 1 повинен був направити висновок до органу Державної казначейської служби України, є день набрання законної сили рішенням в адміністративній справі № 2а-0870/5102/11, яким скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.06.2011 № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2011 року у розмірі 1474866 грн., а саме день винесення рішення судом апеляційної інстанції, яким є 21.06.2012 (а.с. 22-23).

Враховуючи, що протягом встановленого пунктом 200.15 статі 200 Податкового кодексу України строку відповідачем 1 відповідний висновок не був поданий, та відповідно у визначений пунктом 200.13 цієї ж статті строк тривалістю пять операційних днів, протягом яких після отримання висновку органом Державної казначейської служби України повинно бути здійснено бюджетне відшкодування, виплата такого відшкодування не відбулась, сума невідшкодованого податку на додану вартість набула статусу бюджетної заборгованості, на яку повинна нараховуватись пеня.

Сума податку на додану вартість у розмірі 1474688 грн., яка була заявлена позивачем у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2011 року, відшкодована ПАТ «Дніпроспецсталь» лише 29.10.2014, у звязку з чим, з урахуванням визначених пунктами 200.13 та 200.15 статті 200 Податкового кодексу України строків, періодом, за який повинна нараховуватись пеня є період з 06.07.2012 по 29.10.2014.

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку, що стягненню на користь ПАТ «Дніпроспецсталь» підлягає пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України за період з 06.07.2012 по 29.10.2014 у розмірі 328527 грн. 37 коп.

Також суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача 1 по не нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 1474866 грн. за період з 06.07.2012 по 29.10.2014.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок).

Згідно з абзацом першим та другим пункту 23 вказаного Порядку, стягувач, на користь якого прийняті судові рішення про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, подає документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцем реєстрації стягувача в органі державної податкової служби.

Орган Казначейства надсилає після надходження зазначених документів до органу державної податкової служби запит щодо визначення розміру залишку невідшкодованих з державного бюджету сум податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість бюджету з відшкодування такого податку.

Таким чином, відповідно до пункту 23 Порядку, відповідач 1 повинен був нарахувати пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 1474866 грн. за період з 06.07.2012 по 29.10.2014, як це передбачено пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, чого ним зроблено не було, у звязку з чим позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача 1 є обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем 1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності не нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 1474866 грн. за період з 06.07.2012 по 29.10.2014.

Доводи відповідача 1 про те, що ним не допущено бездіяльності та своєчасно сформовано та подано висновок про належну до відшкодування суму податку на додану вартість по декларації за березень 2011 року, у звязку з чим відсутні підстави для нарахування пені, суд вважає необґрунтованими, оскільки такі дії відповідач 1 повинен був вчинити після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі № 2а-0870/5102/11, яким скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.06.2011 № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2011 року у розмірі 1474866 грн., що узгоджується з положеннями статті 124 Конституції України та статей 254 і 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача 1 про те, що після здійснення бюджетного відшкодування позивач повинен був звернутись із заявою про перегляд за новоявленими обставинами постанови суду в адміністративній справі № 0870/12424/12, предметом позову у якій також було стягнення пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету.

Та обставина, що ПАТ «Дніпроспецсталь» отримано бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за березень 2011 року 29.10.2014, відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного суду України не є підставою для звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Окрім того, періоди нарахування пені, про стягнення якої були заявлені вимоги у справі № 0870/12424/12 та заявлені вимоги у даній справі, є різними, у звязку з чим є різними предмети позову.

Також суд вважає необґрунтованими доводи про те, що пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України передбачено лише нарахування пені, а не її стягнення.

Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у звязку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права предявити вимоги про стягнення зазначеної суми.

На підстави викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с. 2, 45).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів щодо не нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості 1474866 (один мільйон чотириста сімдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят шість) грн. за період з 06.07.2012 по 29.10.2014.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України за період з 06.07.2012 по 29.10.2014 у розмірі 328527 (триста двадцять вісім тисяч пятсот двадцять сім) грн. 37 коп.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 560 (пятсот шістдесят) грн. 28 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша