Справа № 211/6689/14-а(2-а/211/10/15)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2015 рокусправа № 211/6689/14-а(2-а/211/10/15)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетрвоської області

на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 16 січня 2015 року у справі №211/6689/14-а (2а/211/10/15) за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

21 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора на нерухоме майно ОСОБА_2 відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області за №160880231 від 26.09.2014 року, відповідно до якого відмовлено в державній реєстрації прав власності на 2/3 частини житлового будинку та господарських будівель, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Шулейкіна, 10 за ОСОБА_1 на підставі дублікату договору дарування 2/3 часток житлового будинку та господарських будівель, нотаріально посвідченого державним нотаріусом третьої Криворізької державної нотаріальної контори за р. №2-582, виданого 22.09.2014 року державним нотаріусом Пятої Криворізької державної нотаріальної контори за р. №221., зобовязати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, здійснити державну реєстрацію права власності на 2/3 частини житлового будинку та господарських будівель, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Шулейка, 10 за ОСОБА_1 на підставі дублікату договору дарування 2/3 часток житлового будинку та господарських будівель, нотаріально посвідченого державним нотаріусом третьої Криворізької державної нотаріальної контори за р. №2-582, виданого 22.09.2014 року державним нотаріусом Пятої Криворізької державної нотаріальної контори за р. №221..

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач володіє на праві приватної власності домоволодінням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Шулейка, 10, 1/3 частиною будинку та господарських будівель на підстав рішення суду, яким визнано укладеним договір дарування між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, реєстрованим р ЄДР та 2/3 на підставі договору дарування від 20.02.1974 року. Звернувшись до відділу державної реєстрації речових прав з метою зареєструвати право власності на 2/3 частини домоволодіння на підставі дубліката договору дарування від 20.02.1974 року позивач отримав відмову в проведенні реєстраційних дій, яка на його думку є протиправною, та такою що порушує його права та інтереси як власника майна.

Постановою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 16 січня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора на нерухоме майно ОСОБА_2 відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області за №160880231 від 26.09.2014 року, відповідно до якого відмовлено в державній реєстрації прав власності на 2/3 частини житлового будинку та господарських будівель, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Шулейкіна, 10 за ОСОБА_1 на підставі дублікату договору дарування 2/3 часток житлового будинку та господарських будівель, нотаріально посвідченого державним нотаріусом третьої Криворізької державної нотаріальної контори за р. №2-582, виданого 22.09.2014 року державним нотаріусом Пятої Криворізької державної нотаріальної контори за р. №221., зобовязано відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, здійснити державну реєстрацію права власності на 2/3 частини житлового будинку та господарських будівель, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Шулейка, 10 за ОСОБА_1 на підставі дублікату договору дарування 2/3 часток житлового будинку та господарських будівель, нотаріально посвідченого державним нотаріусом третьої Криворізької державної нотаріальної контори за р. №2-582, виданого 22.09.2014 року державним нотаріусом Пятої Криворізької державної нотаріальної контори за р. №221..

Не погодившись з рішення м суду першої інстанції Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області діяв на підставі та в межах повноваженб, передбачених чинним законодавством України, а тому підстави для задоволенні адміністративного позову відсутні.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.02.1974 року між позивачем та його матірю ОСОБА_4 було укладено договір дарування 2/3 частин домоволодіння за адресою м. Кривий Ріг, вул. Шулейкіна, 10. Договір було освідчено нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори за р. №2-582.

18.04.2003 року між позивачем та його братом ОСОБА_3 було укладено договір дарування 1/3 частини домоволодіння за адресою м. Кривий Ріг, вул. Шулейкіна, 10., договір було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5А за р.№344.

У звязку з втратою нотаріусом нотаріального бланку, на якому було посвідчено договір дарування від 18.04.2003 року, з метою реєстрації права власності, позивач звернувся до суду з позовом про визнання укладеним договору дарування 1/3 частини домоволодіння за адресою м. Кривий Ріг, вул. Шулейкіна, 10. Та визнання за ним права власності на вказану частину домоволодіння.

Рішенням Довгинцівського районного суду від 04 листопада 2009 року у справі №2/1719/209 позов ОСОБА_1І було задоволено, визнано дійсним договір доручання частини домоволодіння, укладений 18 квітня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину домоволодіння №10 по вул. Шулейкіна в м.Кривому Розі, яка належала ОСОБА_3.

На підставі зазначеного рішення Довгинцівського районного суду від 04 листопада 2009 року позивачем було зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири в ЄДР, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності а нерухоме майно №24756992 від 11.12.2009 року. (а.с.8).

У звязку з втратою договору дарування 2/3 частин домоволодіння від 20.02.1974 року, позивач отримавши дублікат договору, вирішив його зареєструвати в ЄДР та подав до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області із відповідною завою.

26.09.2014 року позивач отримав рішення державного реєстратора про відмову в здійсненні реєстраційних дій у звязку з тим, що згідно інформації наявній в єдиному реєстрі за позивачем зареєстрована 1/3 частина домоволодіння, також 1/3 частина домоволодіння зареєстрована за сторонньою особо, у звязку з чим, реєстрація 2/3 частин домоволодіння є неможливою оскільки вказана частка становить залишок часток по цілому обєкту реєстрації.

Правомірність та обґрунтованість дій державного реєстратора щодо відмови в проведення реєстрації 2/3 частин домоволодіння №10 по вул. Шулейкіна в м.Кривому Розі за ОСОБА_1 є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на реєстрацію за ним право власності на 2/3 частини домоволодіння як власник в силу Закону, відтак відповідачем порушено права та інтереси позивача шляхом прийняття неправомірного та необґрунтованого рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав врегульовано Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 17 жовтня 2013 р. № 868. А також Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень».

Державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус). Орган державної реєстрації прав, серед іншого, проводить державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за місцем розташування такого майна.

Згідно із п. 15 Порядку, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) повязує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

У відповідності до п. 20 Порядку, за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п. 28 Порядку, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

У відповідності ч. 5 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 5-2 - 5-6 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх

обтяжень.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм права орган, що здійснює державну реєстрацію розглядає заяву на проведення реєстраційних дій та додані до неї документи на їх відповідність вимогам чинного законодавства та відповідність заявленим правам, та в разі якщо недоліків в документах не виявлено приймає рішення про здійснення державної реєстрації.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що підставою для відмови позивачу в проведенні державної реєстрації саме неможливість встановлення відповідності заявлених прав документам, що їх посвідчують. (а.с.5)

Так, в рішення про відмову у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень зазначено, що заявником були подані документи про проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки: 2/3, в тому числі дублікат договору дарування, посвідчений 22.09.2014 року ОСОБА_6, державним нотаріусом Пятої Криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №221, виданий замість втраченого договору дарування від 20.02.1974 року. Згідно вказаного дублікату договору дарування ОСОБА_1 набуває у власність 2/3 частки домоволодіння.

В свою чергу, відповідно до п. 95 Порядку, державний реєстратор встановлює наявність (відсутність) записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Під час розгляду заяви було встановлено наявність прав власності на вищевказаний обєкт нерухомого майна у вигляді 1/3 частини, що належить ОСОБА_1 на підставі рішення суду, та 1/3 частки, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину.

Вказане унеможливило встановлення державним реєстратором відповідності наданих документів заявленим правам позивача.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відомості, які знаходяться в ЄДР вносяться туди на підставі правовстановлюючих документів, є чинним протягом усього часу перебування запису про право особі в реєстрі, та можуть бути вилучені на підставі нових правовстановлюючих документів, що підтверджують перехід речових прав на майно, або на підставі рішення суду про скасування відповідного запису.

Внесення до ЄДР запису, який не узгоджується з іншими чинними відомостями наявними в реєстрі суперечить чинному законодавству не допускається, тому в разі виявлення невідповідностей в ЄДР особі надано право звертатись до реєстраційної служби із заявою про виправлення технічних помилок в відомостях ЄДР, або звертатись до суду із позовом про скасування незаконного запису, що міститься в ДР,

Після усунення перешкод в реєстрації права власності на 2/3 частини домоволодіння шляхом внесення відповідних виправлень в відомості ЄДР, або скасування невідповідного запису в судовому порядку, позивач має право повторно звернутися із заявою за умови про проведення державної реєстрації.

Отже, із вказаних обставин вбачається, що при проведенні державної реєстрації права власності позивача на 1/3 частину домоволодіння на підставі рішення суду від 04.07.2009 року про визнання дійсним договору дарування 1/3 частини домоволодіння укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та визнання за позивачем права вланості на 1/3 частину домоволодіння, державним реєстратором було зароблено помилку та не вилучено з Реєстру запис про право власності ОСОБА_3І як колишнього власника у звязку з переходом права власності на частину майна до нового власника - позивача. Вказане в свою чергу, унеможливило подальшу реєстрацію позивачем 2/3 частин домоволодіння.

У звязку з зазначеним, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій та зобовязання відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, оскільки внесення запису про реєстрацію права власності позивача на 2/3 частину домоволодіння неможливе без попереднього вилучення запису про реєстрації на 1/3 частину домоволодіння за іншою особою, який не відповідає дійсним обставинам справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетрвоської області задовольнити.

Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 16 січня 2015 року у справі №211/6689/14-а (2а/211/10/15) скасувати та прийняти нову

В задовленні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко