Справа № 674/514/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/514/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

07 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного Фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області (далі - позивач) до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області (далі- відповідач) про скасування постанови про накладення штрафів від 12.03.2015 та від 25.03.2015,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просив: скасувати постанову відповідача про накладення штрафу від 12.03.2015 № 45232973 та від 25.03.2015 № 45232973.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28.05.2015 позовну заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.04.2013 по справі №2-а-3007/11/2206, яка набрала законної сили, зобов'язано позивача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановивши її в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком за період з 14.10.2010 із врахуванням проведених виплат, виплативши заборгованість за період з 14.10.2010 по 14.04.2011 та нарахувати додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 14.10.2010 по 14.04.2011.

27 жовтня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Хмельницькій області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо виконання вищевказаного рішення суду, яка надійшла позивачу 30.10.2014 та визначено строк для добровільного виконання - до 03.11.2014.

Позивач листом від 05.11.2014 повідомив відповідача про те, що ним вжито всіх заходів щодо виконання постанови суду.

При цьому 12.02.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Хмельницькій області винесена постанова про поновлення виконавчого провадження ВП №45232973, якою позивача зобов'язано виконати рішення суду у спосіб та порядок визначений виконавчим документом.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 04.12.2014 відмовлено в задоволенні заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області у зміні способу та виконання рішення на стягнення заборгованості з УПФУ у Дунаєвецькому районі.

Разом з цим позивач листом від 26.02.2015 №14501/07 повідомив відповідача, що на виконання виконавчого листа №2-А-3007/11 від 01.07.2013 Дунаєвецького районного суду, ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії з 14.10.2010 по 14.04.2011, як інваліду Чорнобильської катастрофи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 та ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та щомісячної додаткової пенсії в розмірі - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно заяви про добровільне виконання від 02.07.2013, що становить 20301,02 грн. і дані кошти будуть виплачені при фінансуванні з Державного бюджету України та позивачем здійснено усі дії на виконання виконавчого листа № 2-а -3007/11.

Однак, 12.03.2015 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області за невиконання боржником рішення суду №2-А-3007/11 (виконавчий лист №2-А-3007 від 01.07.2013) в частині виплати нарахованої суми заборгованості (пенсії), відповідно до статей 11, 89 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606 (далі - Закон № 606) винесена постанова про накладення на управління ПФУ в Дунаєвецькому районі штрафу в розмірі 680,00 грн..

При цьому 01.04.2015 на адресу управління надійшла постанова державного виконавця ВП № 45232973 від 25.03.2015 про накладення штрафу в розмірі 1360 грн. за повторне невиконання рішення суду № 2-а-3007/2011.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу винесена на законних підставах, а державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом №606, відсутність же відповідного фінансування не може вважатись поважною причиною для невиконання боржником судового рішення, що набрало законної сили.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 75 Закону № 606 після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому ст. 89 цього Закону.

За приписами ст. 89 Закону № 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Як слідує з матеріалів справи, що позивач проінформував відповідача листами про виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.04.2013 по справі №2-а-3007/11/2206 (виконавчий лист №2-А-3007 від 01.07.2013) в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 14.10.2010 по 14.04.2011 як інваліду Чорнобильської катастрофи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 та ст. 50 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та щомісячної додаткової пенсії в розмірі - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, що становить 20301,02 грн. Водночас позивач у вказаній відповіді зазначив, що дані кошти будуть виплачені при фінансуванні з Державного бюджету, а тому позивачем вжито всіх заходів щодо добровільного виконання рішення суду, а невиконання зумовлено поважними причинами (відсутністю коштів).

Так, згідно з пп.1 п.1 Положення про управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30.04.2002 №8-2 (зареєстрованого в Мін'юсті 21.05.2002 за №442/6730, чинного на час виникнення спірних відносин), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами ПФУ, підпорядкованими, відповідно, головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до пп.4 п.2.1 та пп.2 п.2.2 положення основним завданням управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що невиконання позивачем судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин й накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 24.03.2015 у справі №21-66а15 та від 19.05.2015 № 667/4594/14-а.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення адміністративного позову повністю.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення: є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28 травня 2015 року скасувати.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову головного державного виконавця Пещанюка Ігоря Анатолійовича Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про накладення штрафу від 12 березня 2015 року ВП № 45232973.

Скасувати постанову головного державного виконавця Пещанюка Ігоря Анатолійовича Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про накладення штрафу від 25 березня 2015 року ВП № 45232973.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.