Справа № 420/432/14-а
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року м. Київ К/800/55638/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Білуги С.В.

суддів Заїки М.М.

Рецебуринського Й.Ю.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області на постанову Новопськовського районного суду Луганської області від 04 липня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення постійно діючої комісії з питань відшкодування коштів при Управлінні Пенсійного фонду.

Постановою Новопськовського районного суду Луганської області від 04 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення № 108 від 14 лютого 2014 року постійно діючої комісії з питань відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та грошової допомоги, які виникли внаслідок зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних при Управлінні Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що ОСОБА_2 з 14.07.2009 була призначена пенсія за віком. Станом на 31.01.2014 відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області розмір пенсії позивача становив 1405 грн.

В січні 2014 року до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області надійшли відомості про те, що позивач має статус працюючої особи, оскільки 26.02.2004 був зареєстрований як фізична особа підприємець.

14 лютого 2014 року постійно діючою комісією з питань відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та грошової допомоги, які виникли внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних при Управлінні Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області, в зв'язку з неповідомлення про працевлаштування, вирішено відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», стягнути з ОСОБА_2 суму переплати, починаючи з березня 2014 року 20% від його розміру пенсії щомісячно до повного погашення.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що у комісії з питань відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та грошової допомоги, які виникли внаслідок зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних були відсутні правові підстави для прийняття рішення № 108 від 14 лютого 2014 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Регулювання порядку призначення пенсій з коштів Пенсійного фонду на момент прийняття спірного рішення здійснювалося відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за положеннями якого, а також з урахуванням прийнятих нормативно-правових актів не передбачений такий орган, як постійно діюча комісія та прийняття нею актів індивідуальної дії з питань пенсійного забезпечення.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» територіальний орган Пенсійного фонду розглядає документи про призначення пенсій та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 63 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підпункту 3.2 пункту 3 Положення про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.04.2002 № 8-2, начальник управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на управління завдань. Отже від імені територіального органу Пенсійного фонду приймає рішення його начальник.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що згідно діючого законодавства про пенсійне страхування, винесення рішення від імені органу, який призначає і виплачує пенсії, будь - якою комісією не передбачено. Комісія може виконувати функцію виключно рекомендаційного характеру і не має повноважень щодо винесення будь-якого остаточного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими і підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області залишити без задоволення, а постанову Новопськовського районного суду Луганської області від 04 липня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Білуга

Судді М.М. Заїка

Ю.Й. Рецебуринський