Справа № 826/2226/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2226/15 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що податковим органом висновки щодо оподаткування анульованої кредитної заборгованості зроблено без достатніх правових обгрунтувань.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 березня 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про задоволення даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (попереднє найменування - державна податкова інспекція у Солом'янському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на доходи фізичних осіб фізичною особою - платником податків ОСОБА_2 за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки від 26.09.2014 року № 440/26-58-17-01-НОМЕР_1, за змістом якого перевіркою було встановлено порушення позивачем підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 176.1 статті 176, Податкового кодексу України, а саме: не нараховано та не сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб у розмірі 79037,46 грн.

На підставі висновків акта перевірки від 26.09.2014 року № 440/26-58-17-01-НОМЕР_1 державною податковою інспекцією у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.10.2014 року № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 98966,83 грн., у тому числі: за основним платежем 79037,46 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 19929,37 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Зі змісту акту перевірки від 26.09.2014 року № 440/26-58-17-01-НОМЕР_1 вбачається, що висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на те, що позивачем за 2012 рік не сплачено податок з доходів фізичних осіб, які склали 466188,61 грн. у вигляді анульованої заборгованості за кредитним договором.

Судом першої інстанції було встановлено, що між позивачем та закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено кредитний договір від 27.06.2008 року № 800004511.

Згідно договору від 20.12.2012 року про внесення змін і доповнень № 6 до кредитного договору від 27.06.2008 року № 800004511, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відповідно до договору факторингу від 20.12.2012 року є правонаступником публічного акціонерним товариством «Альфа-Банк» і кредитором за кредитним договором від 27.06.2008 року № 800004511.

Пунктом 5 договору від 20.12.2012 року про внесення змін і доповнень № 6 до кредитного договору від 27.06.2008 року № 800004511 визначено, що кредитор має право у відповідності до вимог статті 605 Цивільного кодексу України звільнити позичальника (ОСОБА_2.) від подальшого виконання зобов'язань за договором у сумі 58324,61 дол.США, що еквівалентно 466188, 61 грн.

Враховуючи, що в розпорядженні державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві була інформація, що за даними податкових розрахунків за формою 1-ДФ за 2012 рік ОСОБА_2 нараховано дохід в сумі 466188,61 грн. у вигляді додаткового блага (ознака 126) без утримання/перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, листом відповідача від 08.07.2014 року № 13066/10/26-58-17-03-18 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» витребувано відповідне документальне підтвердження зазначених обставин.

Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні лінії» від 29.07.2014 року № 2014/7/Б-29 контролюючому органу надано інформацію, що дійсно ОСОБА_2 нараховано за 2012 рік та виплачено дохід за ознакою « 126» - дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо, ОСОБА_2повідомлено про списання кредитної заборгованості у сумі 466188,61 грн., а також звернуто увагу на те, що про отримання доходу буде повідомлено Державну податкову службу України.

На підтвердження зазначеного контролюючому органу надано лист-повідомлення товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», яким останнє повідомляє ОСОБА_2 під розписку від 20.12.2012 року про отримання доходу у вигляді прощення боргу у сумі 58324,61 дол.США, що еквівалентно 466188, 61 грн.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що представником позивача не заперечувався факт отримання позивачем зазначеного листа-повідомлення, як і не заперечувався факт недекларування позивачем за 2012 року відповідного доходу та несплати відповідного податкового зобов'язання.

Отже, колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції доводів позивача щодо відсутності на час перевірки в розпорядженні контролюючого органу інформації про включення Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відповідної суми анульованої заборгованості до податкового розрахунку 1-ДФ.

Так, з акту перевірки від 26.09.2014 року № 440/26-58-17-01-НОМЕР_1 (сторінка акту 3) вбачається, що на час перевірки в розпорядженні державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві були дані за формою 1-ДФ, що свідчать про отриманий позивачем дохід за ознакою « 126» - (дохід, отриманий платником податків, як додаткове благо, сума боргу платника податку анульовано кредитором за його самостійним рішенням) на суму 466188,61 грн. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні лінії».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість доводів податкового органу про те, що позивачем не задекларовано у повному обсязі суму отриманого додаткового блага у вигляді прощеного анулювання боргу, чим занижено відповідний дохід на суму 466188,61 грн. та не доплачено у бюджет податок з доходів фізичних осіб за 2012 рік на суму 79037,46 грн.

Згідно з абзацом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

На підставі пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані, зокрема: вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку; подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем отримано додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за його самостійним рішенням.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» включило суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку.

Однак, позивач самостійно не сплатив податок з доходу, отриманого як додаткове благо.

Відтак, висновки відповідача про порушення позивачем податкового законодавства є обґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20.10.2014 № є таким, що прийняте в межах повноважень і в спосіб, передбачений діючим законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог даної позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

І.О. Лічевецький

Повний текст виготовлено 09.07.2015 року.

.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.