Справа № 760/2766/15-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/2766/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Лазаренко В.В.
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Кузьменко В. В.,
суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,
за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання неправомірною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 11.03.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про: визнання неправомірними дій відповідача щодо непризначення одноразової грошової допомоги у розмірі 30-місячного грошового забезпечення та зобов`язання призначити і виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 30-місячного грошового забезпечення, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XIІ на день встановлення інвалідності; стягнення з відповідача одноразової грошової допомоги у разі інвалідності відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 132064,95 грн.
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.03.2015 року позов задоволено частково:
Визнано неправомірними дії Міністерства оборони України щодо непризначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 30-місячного грошового забезпечення відповідно до Постанови КМ України від 28.05.2008 року №499.
Зобов`язано Міністерство оборони України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 30 місячного грошового забезпечення, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на день встановлення інвалідності з врахуванням отриманих коштів.
В задоволенні решти вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В засідання з`явились учасники процесу.
Представник апелянта, просив апеляційну скаргу задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції.
Позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та подані письмові заперечення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню з таких підстав.
Відповідно до ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що дії позивача щодо не призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 30 місячного грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 є неправомірними.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 05.01.2003 року був звільнений з військової служби відповідно до наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 29.02.2002 року №286.
24.07.2013 року позивач отримав ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби (з ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС), що підтверджується довідкою МСЕК від 24.07.2013 року серії 10 ААА №809630.
29.12.2014 року позивач звернувся до Міністерства оборони України з заявою про прийняття рішення стосовно призначення йому грошової допомоги у розмірі 30 місячного грошового забезпечення на день встановлення інвалідності, включаючи всі види грошового забезпечення за останньою штатною посадою, з якої позивача було звільнено з військової служби.
Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 12.01.2015 року №248/3/6/2333/87 позивача повідомлено, що документи для призначення одноразової допомоги на осіб, звільнених з військової служби, оформлюються обласними та прирівняними до них військовими комісаріатами. Рішення про призначення допомоги приймає головний розпорядник коштів, тобто Міністр оборони України. У зв`язку з тим, що документи для призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 не надходили, Міністр оборони України рішення про призначення допомоги або про відмову у її призначенні не приймав.
При цьому у вказаному листі відповідач зазначив, що згідно з Порядком та умовами призначенні і виплати грошової допомоги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 грошове забезпечення одноразової грошової допомоги визначається: «для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а для звільнених з військової служби на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача стосовно не призначення грошової допомоги у розмірі 30-місячного грошового забезпечення відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на день встановлення інвалідності, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Основними нормативно-правовими актами, які регулюють питання пов`язані з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, що виникла у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (далі Порядок №499).
П. 3 Порядку №499 передбачено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи:
заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності;
довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва);
копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;
довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності;
копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
Згідно з п. 7 Порядку №499 керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 3 і 4 цього Порядку.
Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
Отже, Порядком №499 визначена процедура щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до якої особа, яка має право на таку допомогу подає до уповноваженого органу певні документи, а керівник уповноваженого органу надсилає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, та за результатами розгляду таких документів, головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
З листа Київського міського військового комісаріату від 23.12.2014 року №9229 вбачається, що заява позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги разом з доданими документами спрямована до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
При цьому, матеріали справи не містять доказів направлення вказаних документів відповідачу та отримання останнім вказаних матеріалів для забезпечення можливості прийняття відповідного рішення стосовно розгляду поданих позивачем документів.
З відповіді Департаменту фінансів Міністерства оборони України вбачається, що станом на 12.01.2015 року документи для призначення позивачу одноразової грошової допомоги в Департамент фінансів не надходили, Міністром оборони України рішення про призначення допомоги або про відмову у її призначенні не приймалося.
В матеріалах справи відсутнє, та позивачем не надавалось на розгляд суду, рішення про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги і письмове повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
На момент звернення позивача до суду з даним позовом, підстави вважати, що дії відповідача стосовно непризначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 30-місячного грошового забезпечення є неправомірними відсутні, оскільки Міністерство оборони України, як головний розпорядник коштів, приймає відповідне рішення щодо призначення або відмови у призначенні допомоги лише після надходження до нього з військового комісаріату документів, необхідних для її призначення.
З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що позовні вимоги, які становлять предмет даного адміністративного позову, є безпідставними та передвчасними, оскільки головний розпорядник коштів, яким в даному випадку являється Міністерство оборони України, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або відмову в такому призначенні після надходження до нього відповідних документів з військомату (уповноваженого органу).
Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач повною мірою виконав покладений на нього обов`язок та надав суду докази правомірності своїх дій та безпідставності позовних вимог.
Вищевикладене судом першої інстанції не було враховано під час вирішення справи по суті, що свідчить про порушення норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи і є підставою для скасування рішення.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 11.03.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання неправомірною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 11.03.2015 року скасувати та прийняти нову постанову.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 10.07.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.