Справа № 22-а-25426/11
Суддя: Кашперська Т. Ц.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія90Доповідач у 2 інстанціїТамара
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

Суддів Кашперської Т.Ц., Білоконь С.І.

розглянула у судовому засіданні у м. Києві в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобовязання провести перерахунок доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю,

в с т а н о в и л а :

16.12.2009 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є потерпілим 4 категорії від аварії на ЧАЕС, мешкає в зоні посиленого радіоекологічного контролю і відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Вказував, що відповідач виплачує йому доплату до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку доплати до пенсії, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату доплати згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна бути встановлена в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік, 2009 рік» за 2008, 2009 рік.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії ГУПФУ в Київській області щодо відмови нараховувати та виплачувати доплату до пенсії ОСОБА_2 на підставі ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязано ГУПФУ в Київській області провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_2 згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати та здійснити виплату доплати до пенсії позивача, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з 01.01.2009 року.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про зобовязання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата; пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 5 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 936 від 20.09.2005 року, соціальні виплати, доплати, в тому числі, передбачені ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проводяться за місцем основної роботи громадян підприємствами, установами, організаціями.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку, підприємства до 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, подають до уповноваженого органу соціального захисту документи щодо розрахункових витрат, повязаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів та реєстр отримувачів компенсаційних виплат. Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат. Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Держказначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що обовязок нарахування і виплати працюючим пенсіонерам компенсацій, передбачених ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», лежить на підприємствах, установах, організаціях, керівники яких несуть персональну відповідальність за правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат. Проведені підприємствами компенсаційні виплати відшкодовуються цим підприємствам органами Держказначейства.

Судом встановлено, що позивач мешкає в м. Білій Церкві Київської області, яке віднесене законом до території посиленого радіоекологічного контролю, має статус постраждалого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, перебуває на обліку в ГУПФУ в Київській області та отримує пенсію за вислугу років.

Разом із тим, при ухваленні постанови судом першої інстанції не прийнято до уваги, що позивач є працюючим пенсіонером, а саме працює водієм в ДПТНЗ «Білоцерківський професійний ліцей», інших відомостей до ГУПФУ в Київській області щодо припинення роботи не подавав (а. с. 19, 28), в звязку із чим 02.03.2010 року позивачем подано клопотання до суду про заміну відповідача на УПСЗН Білоцерківської міської ради, однак дане клопотання судом не розглядалося та не вирішувалося по суті, а в судовому засіданні 19.03.2010 року позивач підтримав свої позовні вимоги до ГУПФУ в Київській області.

Враховуючи наведене, суд помилково задовольнив позов.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з вище викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови, якою ОСОБА_2 відмовити в задоволенні позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 198, 200, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

встановила:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2010 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 відмовити в позові до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобовязання провести перерахунок доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :