Справа № 495/2241/15-а
Суддя: Боярський О. О.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/2241/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Боярський О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі про скасування рішення по перерахунку пенсії та зобовязання поновити її виплату, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про зобов'язання перерахувати пенсію, а саме просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі, яким позивачу нарахована переплата пенсії в розмірі 13892 грн. 94 коп. та з 01 червня 2014 року зменшений розмір пенсії з 1779 грн. 69 коп. до 1437 грн. 12 коп. щомісяця.

- зобов'язати УПФУ поновити виплату ОСОБА_1 з 01 червня 2014 року в розмірі 1779 грн. 69 коп.

- стягнути з УПФУ на користь ОСОБА_1 відраховану з пенсії переплату в розмірі 3200 грн. 94 коп.

В судовому засіданні позивач, представник позивача за довіреністю ОСОБА_2, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача, в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав зазначених в письмових запереченнях.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, дослідивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступників висновків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушено або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Положеннями частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішеннях № 6-рп/1997 від 25.11.1997 року, № 9-рп/1997 від 25.12.1997 року щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55, статей 64, 124 Конституції України, статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до УПФУ про зобов'язання перерахувати пенсію.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 працював водієм в автобазі «Турист» в селищі міського типу Сергіївка міста Білгород-Дністровського Одеської області. 27.01.1992 року позивача було звільнено за власним бажанням, що підтверджується ксерокопією трудової книжки ОСОБА_1

При звільненні ОСОБА_1 автобаза «Турист» видала довідку № 77 від 29.01.1992 року про його заробітну плату за 1988-1992 роки.

Позивачу була призначена пенсія в розмірі 1779,69 грн. на підставівказаної довідки №77 від 29.01.1992 року, довідки №7 від 26.01.2011 року, виданої Білгород-Дністровським морським торгівельним портом за період з 01.01.1987 р по 27.06.1988 р., а також згідно данних системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 року по 31.12.2010 року.

На початку червня 2014 року ОСОБА_1 отримав пенсію в розмірі 1437,12 грн., після чого звернувся до УПФУ для встановлення причини зменшення.

Згідно із листом УПФУ № 34/Л-01 від 19.03.2015 року, на запит управління ОСОБА_3 Соціального Страхування Республіки Молдова було надіслано акт зустрічної перевірки від 31.03.2014 р. довідки про заробітну плату №77 від 29.01.1992 року виданої Автобазою "Турист" за період з 01.07.1988 року по 31.01.1992 р., в якому зазначено, що суми відображені в довідці про заробітну плату за 1989-1990 р. не відповідають нарахованим сумам по особовим рахункам, а за період роботи в 1988, 1991-1992 роках перевірити не можливо, адже особові рахунки не збереглися. Також була надіслана нова довідка про заробітну плату №18 від 31.03.2014 року, де відображені суми заробітної плати за 1989 - 1990 роки.

На підставі акту перевірки та наданої нової довідки про заробітну плату, середньомісячний заробіток було перераховано, і визначено новий оптимальний період заробітної плати з 01.01.1975 по 31.12.1979 року згідно довідки про заробітну плату №2 від 04.01.2010 року виданої Білгород-Дністровським морським торгівельним портом та згідно данних системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 р. по 31.12.2010 року. В результаті середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 2139,02 грн. Заробіток за період з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року став недоцільний, адже індивідуальний коефіціент заробітної плати значно зменшився і склав 1,16970.

Саме на підставі цих обставин УПФУ перерахувало пенсію ОСОБА_1, зменшивши розмір пенсії на з 1779,69 грн. по 1437, 12 грн.

Крім того, УПФУ нарахувало ОСОБА_1 за період з 31.12.2010 року по 31.05.2014 року переплату в розмірі 13892,94 грн. та прийняло рішення про щомісячне відрахування з призначеної ОСОБА_1П нової пенсії 20 % в рахунок переплати, всього стягнуто 3200, 94 грн.

Згідно із ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідно до ст.64 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65- 67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку (ст.65 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Згідно із пунктом 43 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

При прийманні документів щодо виплати пенсії орган, що призначає пенсії, здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів, знімає ксерокопії з відповідних документів (п.46 Постанови від 25.11.2005 року № 22-1).

Пунктом 38 Постанови від 25.11.2005 року № 22-1 встановлено, що при прийомі документів орган, що призначає пенсію:

- перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

- здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

- перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Відповідно до пункту 17 Постанови від 25.11.2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій.

Згідно із ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Статтею 1215 Цивільного кодексу України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, пенсія у розмірі 1779, 69 грн. була призначена ОСОБА_1 на підставі довідки № 77 від січня місяця 1992 року та у відповідності до ст.ст. 56, 62, 64, 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п.п. 17, 38, 43, 46 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.

На час призначення пенсії ОСОБА_1 довідка № 77 від 29.01.1992 року була прийнята УПФУ та на даний час не оспорюється ні відповідачем, ні ким іншим.

Крім того, як довідка № 77 від 29.01.1992 року, так і трудова книжка ОСОБА_1 свідчать про той факт, що в трудовому стажі ОСОБА_1 за період 1988-1992 років перерва відсутня і в тому ж 1988, 1991 та 1992 роках він працював в автобазі «Турист» та отримував заробітну плату.

УПФУ не доведено, у відповідності до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», того факту, що при визначенні ОСОБА_1 пенсії з його боку були зловживання або ним було подано документи з неправильними відомостями.

Згідно із ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до УПФУ про зобов'язання перерахувати пенсію, у зв'язку з чим такий адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 56, 62, 64, 65, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 17, 44, 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п.п. 17, 38, 43, 46 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.1215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 6, 9-11, 17-19, 41, 69-72, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФ України в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі про скасування рішення по перерахунку пенсії та зобовязання поновити її виплату задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області, яким ОСОБА_1 нарахована переплата пенсії в розмірі 13892,94 грн. та з 01 червня 2014 року зменшений розмір пенсії з 1779, 69 грн. до 1437,12 грн. щомісяця.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 червня 2014 року в розмірі по 1779, 69 грн.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області (67701, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Кірова,28, ) на користь ОСОБА_1 відраховану з пенсії переплату в розмірі 3200,94 грн.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.О.Боярський