Справа № 804/6386/15
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2015 р. Справа № 804/6386/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді при секретарі судового засідання без участі сторінВласенка Д.О. Пасічнику Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ.АВТО» про стягнення заборгованості, -
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ.АВТО» в особі ліквідатора Коваля Миколи Миколайовича суму податкового боргу по єдиному страховому внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2015 року у сумі 1 177,32 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, внаслідок чого виникла заборгованість.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Конверт з ухвалою про відкриття провадження з зазначеними датою та місце проведення судового засідання надсилався на адресу відповідача та 19 червня 2015 року повернувся на адресу суду з відміткою «зазначений адресат не існує». Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, проте повістку не вручено відповідачу з незалежних від суду причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 128, ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
01.11.2013р. на адресу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпропетровську Дніпропетровської області надійшов запит від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ.АВТО» Львової Н.Я. про надання інформації стосовно наявності або відсутності заборгованості відповідача перед Фондом.
В запиті зазначено, що 12 серпня 2013 року на Загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ.АВТО» прийнято рішення про його припинення шляхом ліквідації у добровільному порядку.
У зв'язку з прийняттям рішення про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ.АВТО» шляхом його ліквідації відділенням Фонду проведено перевірку правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, згідно довідки № 42 від 07.11.2013р. заборгованість за платником страхових внесків станом на 01.10.2013р. складає 1177,32 грн. (в тому числі заборгованість зі сплати страхових внесків, строк сплати яких не настав, - 1 177,32 грн.).
08 листопада 2013 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області на запит ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ.АВТО» Львової Н.Я. направило Заяву про визнання грошових вимог в розмірі 1177,32 грн. до боржника у зв'язку з його припиненням в результаті ліквідації.
Після направлення на ім'я ліквідатора Львової Н.Я. вищевказаної Заяви на адресу відділення Фонду не надходило повідомлення про розгляд заявлених кредиторських вимог відділення Фонду або будь-якої письмової інформації.
В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вказана адреса місцезнаходження ліквідаційної комісії боржника як юридична адреса самого боржника, головою ліквідаційної комісії зазначено Коваля Миколу Миколайовича та Львову Н.Я. визначено як підписанта з 21.03.2013р.
Направлені відділенням Фонду письмові запити на ім'я Львової Н.Я. від 22.08.2014р. та на ім'я Коваля Миколи Миколайовича від 24.11.2014р. повернулись на адресу відділення у зв'язку з закінченням терміну зберігання поштової кореспонденції.
Відділення Фонду вважає ухилення ліквідаційної комісії від розгляду заявлених кредиторських вимог, а також від отримання запитів кредитора про надання інформації неправомірними та такими, що порушують права відділення Фонду та суперечать вимогам діючого законодавства України.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що статтями 67, 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України, а їх невиконання і є порушенням державних інтересів.
Частиною 3 ст.103 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.
Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.
Згідно ч.4 ст.105 Цивільного кодексу України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.
Тобто, комісія з припинення юридичної особи (комісія з реорганізації, ліквідаційна комісія) виконує функції органу управління цієї юридичної особи, а голова ліквідаційної комісії є представником підприємства та працює від його імені.
В частині 6 статті 105 Цивільного кодексу України зазначено, що ко^кна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.
Відповідно до ч.І ст. 111 цього Кодексу з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені Цивільним кодексом строки.
Отже, дієздатність юридичної особи, що припиняється в результаті ліквідації, здійснюється через ліквідаційну комісію. Комісія діє від імені юридичної особи і набуває безпосередньо для неї права і обов'язки.
Частиною 8 статті 111 Цивільного кодексу України передбачено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.
Згідно з 4.9 ст.111 зазначеного Кодексу виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.
Ухилення голови ліквідаційної комісії ТОВ «СПЕЦ.АВТО» Коваля М.М. від отримання письмових запитів та розгляду кредиторських вимог відділення Фонду, від вирішення питання щодо включення вимог до реєстру вимог кредиторів чи їх відхилення повне або часткове, а також про можливість задоволення заявлених вимог та дій щодо забезпечення їх задоволення, передбачених Законом, порушує права відділення Фонду, як кредитора цієї юридичної особи.
Оскільки прийняття рішення про припинення юридичної особи в результаті ліквідації породжує для ліквідаційної комісії, як органу управління цією юридичною особою, обов'язки, визначені вищевказаними нормами Цивільного кодексу України, нехтування їх виконанням головою ліквідаційної комісії Ковалем М.М. призводить до порушення прав кредитора не тільки на отримання інформації щодо внесення заявлених грошових вимог до реєстру вимог кредиторів або їх відхилення, а й до порушення права на отримання від боржника кредиторської заборгованості, оскільки ліквідаційна комісія забезпечує задоволення визнаних вимог кредиторів і реалізує майно боржника для задоволення вимог, включених до реєстру.
Слід врахувати, що встановлений в Цивільному кодексі України порядок задоволення вимог кредиторів спрямований на створення необхідних умов для більш повного задоволення вимог кредиторів, реалізацію їх прав і інтересів. Отже, за нормами цього Кодексу визначення кола кредиторів, черговості в реєстрі, суми їх вимог здійснюється на підставі затвердженого ліквідаційною комісією реєстру вимог кредиторів.
Таким чином, відділення Фонду вважає, що ухилення голови ліквідаційної комісії Коваля М.М. від отримання заяв кредитора, неодноразово направлених на адресу ліквідаційної комісії, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як адресу місцезнаходження ліквідаційної комісії боржника, а також як юридичну адресу самого боржника, порушує права відділення Фонду, як кредитора ТОВ «СПЕЦ.АВТО», на своєчасне отримання повідомлення про розгляд ліквідаційною комісією боржника та вирішення питання про внесення кредиторської заборгованості до реєстру вимог кредиторів.
Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів).
Згідно з частиною третьою статті 110 цього Кодексу якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.
Відповідно до Преамбули Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105 від 23.09.1999р. із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28.12.2014р. №77-VIII (далі - Закон №1105) цей Закон відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я.
Відповідно до ч.1 ст.3 цього Закону соціальне страхування здійснюється за принципами законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування, обов'язковості страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом, державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, обов'язковості фінансування Фондом витрат, пов'язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом, цільового використання коштів соціального страхування, відповідальності роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону №1105 Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.
За змістом частини 2 статті 4 Закону №1105 Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону №1105 джерелами формування коштів Фонду є, зокрема, страхові внески страхувальників та застрахованих осіб.
Додатково суд хахначає, що обраний позивачем спосіб судового захисту в даному випадку не суперечить положенням ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), крім того, безпосереднє звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості по страховим внескам за своїм змістом узгоджується з приписами ст. 11, 17 Закону №1105 в редакції, чинній з 01.01.2015р.
Частиною 5 статті 105 КАС України встановлено, що адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.
Згідно 4.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.
Цим Кодексом та іншими спеціальними законами не встановлено інших строків для звернення до адміністративного суду з таким позовом, а тому повинен застосовуватися строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст. 99 КАС України.
В даному випадку позивач звернувся до суду з позовом не про оскарження відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог про відшкодування заборгованості по страховим внескам, а саме з позовом про їх стягнення, тобто в даному випадку має місце два різних за своєю змістовою та правовою суттю різних способів судового захисту, право на вибір якого є у позивача, і яким він в даному випадку скористався, оскільки вичерпав усі можливості розв'язати спірне питання в досудовому порядку.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ.АВТО» про стягнення заборгованості - задовольнити.
Судові витрати по справі не стягуються.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.О. Власенко