Справа № 22-а-25793/11
Суддя: Кашперська Т. Ц.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія89Доповідач у 2 інстанціїТамара
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

Суддів Кашперської Т.Ц., Білоконь С.І.

розглянула у судовому засіданні у м. Києві в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про зобовязання виплатити соціальну допомогу дітям війни, -

в с т а н о в и л а :

20.01.2010 року позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на порушення його права при нарахування та виплаті пенсії, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, зобовязати відповідача в подальшому нараховувати йому до основної пенсії надбавку в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яка передбачена Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2010 позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячного підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у відсотках до розміру мінімальної пенсії за віком.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області провести перерахунок та виплату до пенсії ОСОБА_2 як особі, яка має статус дитини війни за період з 01.12.2008 року по 31.12.2009 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» та Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік».

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, протиправно відмовивши позивачу в проведенні перерахунку підвищення до пенсії.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте позивачу таке підвищення до 2008 року відповідачем не виплачувалось, а із 2008 року виплачувалось на підставі постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року в значно меншому розмірі, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано частково задовольнив позов в межах строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року необґрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розмірі підвищень до пенсії дітям війни в твердій грошовій сумі, що суперечить ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено розмір підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком. В даному випадку мають враховуватись засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі на те, що згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для розрахунку пенсій, призначених згідно із цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Інші доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

Разом із тим відповідно до ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення страви, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України в редакції, що діяла на момент звернення позивача із адміністративним позовом, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 100 КАС України в редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду, пропущення строку звернення до адміністративного позову є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Із матеріалів справи суд вбачає, що позивач звернувся до суду із даним позовом 20.01.2010 року.

За таких обставин з огляду на доводи апеляції відповідача має бути зобовязано провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії позивача в межах передбаченого законом строку звернення до суду за захистом порушеного права із 20.01.2009 року.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2010 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини у такій редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період із 20 січня 2009 року із врахуванням вже проведених виплат».

В іншій частині постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2010 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: