Справа № 308/7084/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/800/16767/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 червня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Ужгородької міської ради Закарпатської області про зобов"язання затвердити проект землеустрою, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2013 року фізична особа-підприємць ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Ужгородської міської ради Закарпатської області, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Ужгородської міської ради Закарпатської області від 29 березня 2013 року №880 про відмову позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,012 га під об'єктом капітального будівництва по АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача у місячний строк прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,012 га для комерційного використання під магазин-кафе за вказаною адресою.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково. Скасовано рішення Ужгородської міської ради Закарпатської області від 29.03.2013 року №880 про відмову громадянину фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,012 га під об'єктом капітального будівництва по АДРЕСА_1. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, фізична особа-підприємць ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судам норм матеріального та процесуального права та прийняти по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, 16.04.2010 року Ужгородська міська рада Закарпатської області, прийняла рішення №1406 про надання дозволу на підготовку проекту відведення земельної ділянки.

03.08.2010 року між позивачем та ТзОВ «Байт» укладено договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно висновку комісії від 13.10.2010 року №03-33/374 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджено.

24.02.2012 року Ужгородська міська рада прийняла рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою.

11.04.2012 року Господарським судом Закарпатської області прийнято рішення про скасування рішення Ужгородської міської ради Закарпатської області від 24.02.2012 року №459 «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФО-П ОСОБА_4.».

29.03.2013 року Ужгородська міська рада прийняла рішення про відмову позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що вказане рішення прийнято відповідачем в порушення норм чинного законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Частиною 6 цієї статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Частиною 10 статті 123 ЗК передбачено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Відповідно до приписів п.34 ст. 26, ч.1 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання регулювання земельних відносин вирішується на пленарних засіданнях ради. Сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Щодо зобов'язання відповідача у місячний строк прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів, щодо необґрунтованості вказаної вимоги, з огляду на наступне.

Згідно з Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені Законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

З урахуванням тієї обставини, що оскаржуване рішення Комісії ґрунтується на дискреційних повноваженнях Комісії, суд не може втрутитись у внутрішню компетенцію відповідача та зобов'язати його прийняти інше рішення.

Одночасно з викладеним, погоджуючись із позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для розгляду зазначеного спору у порядку адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з предмету спірних правовідносин, зважаючи на наявність у відповідача у спірних правовідносинах визначальних ознак суб'єкта владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції.

Зазначена правова позиція колегії суддів Вищого адміністративного суду України відповідає висновкам, викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 01.04.2010 №10-рп/2010, яке згідно з вимогами частини другої статті 150 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної вірно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 червня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: