Справа № 2а/2570/2638/11
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року м. Київ К/9991/29657/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у м. Чернігові Державної податкової служби

на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.10.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2012

у справі № 2а/2570/2638/2011

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧернігівГазСпецСервіс"

до Державної податкової інспекції у м. Чернігові

про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень - рішень , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.10.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2012, позов задоволено повністю. Визнано незаконними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові від 14.04.2011 № та № в частині завищення податку на додану вартість в розмірі 19167,00 грн. за основним платежем та 4792,00 грн. за штрафними санкціями.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові, з підстав невірного застосування норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання ним вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.04.2009 по 31.12.2010, за результатами якої складено акт № 243/23/30042448 від 31.03.2011.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення вимог: - п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 23958,00 грн., у т.ч. з І квартал 2010 року в сумі 23958,00 грн.

- пп. 7.4.1 п. 7.4, пп.7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 93911,00 грн., у т.ч. за листопад 2009 року в сумі 14581,00 грн., за грудень 2009 року в сумі 60163,00 грн., за лютий 2010 року в сумі 19167,00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення :

- №, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 23958,00 грн. за основним платежем та 5990,00 грн. за штрафними санкціями

- № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 93911,00 грн. за основним платежем та 23478,00грн за штрафними санкціями.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та ТОВ «Будсмартсервіс» укладено договір від 04.02.2010 №24 на виготовлення (передачу) проектної (науково-технічної) продукції. За таким договором замовник (ТОВ «ЧернігівГазСпецСервіс») доручає, а підрядник (ТОВ «Будсмартсервіс») зобов'язується своїми силами і засобами за завданням замовника виконати обробку вихідних даних та розробку окремих частин проектно-кошторисної документації по реконструкції газових котелень та котелень альтернативних видів палива. Вартість робіт за вказаним договором становила 115000,00 грн., у т.ч.19166,67 грн. ПДВ. Зазначений договір підписано та скріплено печатками.

Виконання договору підтверджується наявними у позивача первинними документами, зокрема, податковою накладною, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), актом прийому - передачі проектної (проектно-конструкторської документації), зазначені операції відображені в бухгалтерському та податковому обліку.

Згідно пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті ( підпункт 5.2.1).

Згідно підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Звідси випливає, що правильність формування платником податків валових витрат та податкового кредиту вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання послуг з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних послуг. За відсутності ж останнього відсутні підстави для зменшення бази оподаткування податком на прибуток і податком на додану вартість за рахунок валових витрат та податкового кредиту.

Крім того, згідно з абзацом четвертим пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Частинами другою та третьою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм, законодавцем, безумовно, презумується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

Враховуючи, що відповідачем не наведено обставин, які б спростовували факт здійснення господарських операцій, достовірності і повноти відображення та нарахування податкових зобов?язань за цими операціями, суди дійшли вірного висновку про безпідставність тверджень податкового органу.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій свідчать про правильне застосування норм матеріального права. Підстав для скасування судових рішень, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Державної податкової служби відхилити, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.10.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2012 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-239-1 КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун