Справа № 826/3081/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3081/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін О.А. Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.,

при секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою відповідача Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної виконавчої служби України, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови, визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Державної виконавчої служби України про визнання протиправною та скасувати постанову від 12.02.2013 року № 34398367 про стягнення з боржника виконавчого збору; заборонити Державній виконавчій службі України вчиняти будь-які дії стосовно майна ОСОБА_3 в межах постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.02.2013 року № 34398367.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 травня 2015 року вимоги позивачки задоволено частково.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанову суду скасуванню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 15.11.2011 року задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» щодо звернення стягнення на предмет застави. Рішення у встановленому законодавством порядку не оскаржувалось.

На виконання 01.09.2012 року до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України надійшов виконавчий лист від 20.04.2012 року № 2-1768/11, виданий Обухівським районним судом Київської області про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії № ВКЛ - 25/7 від 06.02.2008 року 24 904 131 грн. 68 коп., та відповідно до договору застави від 23.09.2009 року звернути стягнення на предмет застави, транспортний засіб від 23.09.2009 року посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B., який зареєстровано у реєстрі за № 2049, а саме на транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_3, марка Лексус, модель LS, рік випуску 2007, колір чорний, шасі (рама) НОМЕР_2, тип легковий седан, дата реєстрації 23.07.2009 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1, виданий ВРЕВ-1 УДАІ в м. Києві, що належить ОСОБА_3.

Державним виконавцем 13.09.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою встановлено боржнику самостійно виконати рішення суду в 7-денний строк з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем роз'яснено боржнику, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк до боржника буде застосовано примусовий порядок виконання зобов'язання із стягненням з нього виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією зі зворотнім повідомленням.

Боржником рішення суду у строки, надані для самостійного виконання, не виконано.

На адресу відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 25.09.2012 року надійшла спільна заява боржника - ОСОБА_3 та стягувача - ПАТ «Дельта Банк» щодо передачі мирової угоди для визнання до суду, до якої було додано мирову угоду.

Листом від 17.10.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на адресу Шевченківського районного суду м. Києва направлено мирову угоду сторін для затвердження.

17.12.2012 року у додаток до листа від 17.10.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби на адресу Шевченківського районного суду м. Києва направлено на затвердження мирову угоду від 11.12.2012 року (з урахуванням уточнень), укладену між боржником та стягувачем.

До відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 28.12.2012 року надійшла заява боржника - ОСОБА_3 щодо закінчення виконавчого провадження, до якої додано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17.12.2012 року № 2610/25972/2012 (6/2610/690/2012) про затвердження мирової угоди по справі в процесі виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 15.11.2011 року у справі № 2-1768/11 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави згідно виконавчого листа від 20.04.2012 року № 2-15358/10 між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3.

У вказаній заяві про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_3 повідомила Державну виконавчу службу про добровільне виконання умов мирової угоди у повному обсязі, на підтвердження чого у додатках до заяви додала копії квитанцій від 26.12.2012 року № 60414067 та № 60413539 про сплату коштів.

На адресу відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 02.01.2013 року надійшла заява ПАТ «Дельта Банк» щодо завершення виконавчого провадження у зв'язку із виконанням боржником умов мирової угоди у повному обсязі.

Державним виконавцем 12.02.2013 року винесено спірну постанову №34398367 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2 490 413,16 грн. у зв'язку із невиконанням боржником виконавчого листа у встановлений державним виконавцем семиденний строк.

Державним виконавцем на підставі вимог пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» 27.02.2013 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено про виділення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.02.2013 року №34398367 в окреме провадження. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження для відома.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження».

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) (далі - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень, передбачених частиною другою статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічні правовідносини, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Юрисдикція розгляду скарг на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, органів державної виконавчої служби залежить від спеціалізації суду, який ухвалив рішення, що підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Виходячи зі змісту частини першої цієї норми, роз'яснень, викладених у пункті 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року № 5 «Про внесення змін до постанови Пленуму ВАСУ від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», критерієм визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юридична належність суду, який видав виконавчий лист, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Постановою пленуму Вищого адміністративного суду України від 12.09.2014 року №10 «Про внесення доповнення до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року № 5, від 14 вересня 2012 року № 10 та від 30 вересня 2013 року № 14, роз'яснено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень (пункт 5 частини першої статті 18 КАС України).

У розумінні статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягував і боржник. При цьому слід урахувати, що до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби належать також їх представники за законом чи договором.

Позов пред'явлено боржником, тобто стороною виконавчого провадження.

Таким чином, даний спір не підсудний Окружному адміністративному суду м. Києва, оскільки предметом оскарження є дії державного виконавця у виконавчому провадженні з примусового виконання судового рішення, прийнятого в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підлягає частковому задоволенню, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2015 року скасування з закриттям провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 196, 198, 203, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2015 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної виконавчої служби України, Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про скасування постанови, визнання протиправними дій - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 09.07.2015 року.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.

.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.