Справа № 466/7703/14-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 липня 2015 року м. Київ К/800/29630/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Калашнікова О.В., перевіривши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними тазобовязання до вчинення дій, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.12.2014р., залишеною без мін ухвалою Львівського апеляційного адмініістративного суду від 11 червня 2015 року, адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова щодо відмови у видачі довідки про складові зарплати та неврахування при призначенні пенсії державного службовця «інших виплат», з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова видати позивачу довідку про складові зарплати за період з 01.06.2006 р. по 31.05.2008 р. форма якої, затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011р. №5-1. зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова здійснити позивачу, починаючи з 10 червня 2008 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, на які нараховувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Частиною 2 ст. 37-1 цього Закону встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Суди попередніх інстанцій, враховуючи положення вимог Закону України «Про державну службу», Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дійшли вірного висновку, що відмова відповідача по невключенню до розрахунку пенсії при її призначенні суми усіх складових заробітної плати, з яких сплачені страхові внески, є неправомірною.

При цьому слід зазначити, що на суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, вони є складовою заробітної плати позивача та зобов'язанні враховуватись при обчисленні пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 14.05.2013р. в справі № 21-125а13 та 28.05.2013р. у справі №21-97а13, які з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування ухвалених у справі судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та-або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, зазначена касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Калашнікова

(підпис)

з оригіналом згідно:

в.о. помічника судді Герасименко Т.М.