Справа № К/9991/21612/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2015 р. м. Київ К/9991/21612/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську Луганської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання призначити достроково пенсію за віком, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2011 року, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську Луганської області щодо відмови у призначенні дострокової пенсії за віком, зобов'язати відповідача призначити і виплатити йому з 5 серпня 2009 року таку пенсію.

На обґрунтування позову вказав, що у березні 2010 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську Луганської області із заявою про призначення йому дострокової пенсії за віком відповідно до абзацу 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), оскільки відповідав усім встановленим законом вимогам, а саме: є батьком дитини-інваліда, якого він виховав до шестирічного віку, та отримав згоду матері дитини на призначення йому такої пенсії. Проте йому було відмовлено в призначенні дострокової пенсії з посиланням на статтю 10 Закону № 1058-IV, згідно з якою особі, яка має право на різні види пенсій, призначається один з цих видів пенсії за її вибором. Відмова мотивована тим, що його дружина використала право на призначення пенсії до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Постановою Первомайського міського суду Луганської області від 16 грудня 2010 року позов задоволено частково. Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську Луганської області у призначенні ОСОБА_4 достроково пенсії за віком на підставі абзаців 4, 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV незаконною та зобов'язано відповідача призначити йому таку пенсію з 19 березня 2010 року. Вирішено питання щодо судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах відповідно до абзаців 4, 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2011 року постанову Первомайського міського суду Луганської області від 16 грудня 2010 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд дійшов висновку, що позивач не має права на призначення дострокової пенсії за віком згідно із абзацом 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, оскільки дружина позивача використала своє право на призначення одного з видів пенсії до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього ж Закону.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2011 року і залишити в силі постанову Первомайського міського суду Луганської області від 16 грудня 2010 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон № 1058-IV, який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно зі статтею 26 цього ж Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Відповідно до абзацу 4 пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (у редакції станом на час виникнення спірних відносин) жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Умови призначення пенсій батькові дитини-інваліда визначено в абзаці 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV. З часу прийняття Закону № 1058-IV ці умови змінювалися.

Так, абзацом 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (у редакції від 1 січня 2004 року) було передбачено, що у разі відсутності матері, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

З 1 січня 2006 року Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 3 листопада 2005 року № 3058-IV до абзацу 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV внесено зміни, згідно з якими за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Отже, з 1 січня 2006 року матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дитини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час звернення із заявою про призначення пенсії досяг 55-річного віку та мав безперервний трудовий стаж більше, ніж 20 років. Позивач є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, інваліда І групи з дитинства. Відповідно до висновку лікарсько-консультаційної комісії від 28 жовтня 2008 року інвалідність ОСОБА_5 встановлена безстроково. Дружина позивача ОСОБА_6 по досягненні 45 років у листопаді 1999 року оформила пенсію за вислугу років як працівник освіти.

Своє право на отримання пенсії з підстав, передбачених абзацом 4 пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, вона не використала, надавши згоду на призначення пенсії з цих підстав своєму чоловікові - батькові дитини-інваліда, який здійснював виховання останньої.

На думку колегії суддів, абзацом 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено спеціальне суб'єктивне право батька (за вибором матері), як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення дострокової пенсії, передбаченої іншими нормами законодавства, якщо вона не використала своє право на отримання пенсії, передбаченої абзацом 4 пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

З урахуванням зазначених норм права та обставин справи, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_4 має правові підстави для призначення дострокової пенсії за віком, передбаченої абзацом 5 пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, оскільки на момент його звернення до Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську Луганської області із відповідною заявою він мав достатній для цього вік і страховий стаж, який відповідачем не оспорюється, та отримав на це згоду від матері дитини-інваліда, яка своє право на призначення такої пенсії не використала.

Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова Первомайського міського суду Луганської області від 16 грудня 2010 року прийнята відповідно до вимог чинного законодавства і скасована постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2011 року помилково.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2011 року - скасувати.

Постанову Первомайського міського суду Луганської області від 16 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську Луганської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання призначити достроково пенсію за віком - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.