Справа № 823/368/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 березня 2014 року м. Київ В/800/1279/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Гочар Л.Я.,

Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

Чалого С.Я.,

розглянувши заяву управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про скасування вимогти про сплату недоїмки,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про скасування вимогти про сплату недоїмки

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.03.2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області щодо нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 недоїмки зі сплати мінімального страхового внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2012 рік у сумі 4572,42 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2013 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області було залишено без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11.03.2013 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014 року касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області було залишено без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11.03.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2013 року - без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом України зазначеної вище ухвали Вищого адміністративного суду України заявник порушує питання про її скасування, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Заявник вказує, що в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.11.2013 року у справі № К/800/32510/13 по-іншому застосовано норми матеріального права ніж в оскаржуваній ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014 року.

Статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема: різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі; різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто незастосування закону, який підлягав застосуванню; різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

З наданої позивачем копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014 року вбачається, що касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області було залишено без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11.03.2013 року, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2013 року, якою позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 було задоволено - без змін.

В заяві про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014 року позивач порушує питання про її скасування, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які регулюють питання перерахунку пенсії, а саме пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

При цьому, заявник посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28.11.2013 року, якою рішення суду апеляційної інстанції, яким позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог в аналогічних правовідносинах - залишено без змін.

Таким чином, зі змісту доданих до заяви судових рішень вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування») у подібних правовідносинах, у зв'язку з чим суд касаційної інстанції прийняв різні за змістом судові рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014 року.

Керуючись статтями 236- 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України,

у х в а л и л а :

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про скасування вимогти про сплату недоїмки для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Є. Донець

судді: Л.Я. Гончар

А.О. Логвиненко

В.Ф Мороз

С.Я. Чалий