Справа № 2-а-128/11
Суддя: Крамар О. В.
Дата ухвалення: 2011-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
Справа № 2-а-128/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2011р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Коваль Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державтоінспекції ГУМВСУ у Львівській області про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову серії ВС № 252345 від 21 січня 2011 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 430 грн. за те, що він цього ж числа порушив Правила дорожнього руху, зокрема ч.1 ст.126 КУпАП. Позивач вважає, що факт вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення не відповідає дійсності, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився, подав клопотання, щоб справу слухати у його відсутності. Подав письмові пояснення, що 21 січня 2011 року стосовно нього була винесена Постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ВС № 252345 від 21 січня 2011 року, а саме про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП - керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі ліцензійної карти на транспортний засіб та накладено штраф у розмірі 430, 00 грн. (чотириста тридцять) гривень 00 коп.

Близько 11.00 год. він, керуючи автомобілем ЗІЛ д/з ВС0805АХ, рухався у м.Дрогобич, де здійснив покупку, а саме висівку пшеничну та жом, у ПП «Петруняк»для особистих сільськогосподарських потреб, так як проживає у селі та тримає свійських тварин (корову, свиню та домашню птицю).

У м.Дрогобич був зупинений Інспектором ДПС ОСОБА_2. На його прохання назвати причину зупинки інспектор відповів, що він перевозить вантаж тому зобов'язаний показати на нього відповідні документи. Він представив для огляду Інспектору видаткову накладну №525 від 21 січня 2011 року, в якій зазначений даний товар, але Інспектор вимагав показати ліцензійну карту на транспортний засіб. Він пояснив Інспектору, що ліцензійної карти не має, так як перевезеннями не займається, а даний товар купив спільно зі своїм знайомим Олександром для особистих потреб, щоб було дешевше - по оптовій ціні. Його пояснення Інспектор проігнорував і повідомив про те, що буде складати Протокол.

Даний Протокол вважає безпідставним, складеним з порушенням норм законодавства.

При складанні Протоколу Інспектором не було враховано того, що 16 листопада 2010 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обмеження державного регулювання господарської діяльності" від 19 жовтня 2010 року N 2608-УІ.

Зазначеним Законом, зокрема, внесено зміни до Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" в частині, що стосується переліку видів господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Відповідно до п.25 ч. З ст. 9 цього Закону ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу повітряним, річковим, морським, автомобільним, залізничним транспортом.

А відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»від 19 жовтня 2010 року, небезпечний вантаж речовини, матеріали, вироби, відходи виробничої та іншої діяльності і тара з-під них, які внаслідок притаманних їм властивостей за наявності певних факторів можуть під час перевезення спричинити вибух, пожежу, пошкодження технічних засобів, пристроїв, споруд та інших об'єктів, заподіяти матеріальні збитки та шкоду довкіллю, а також призвести до загибелі, травмування, отруєння людей, тварин і які за міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за результатами випробувань, залежно від ступеня їх впливу на довкілля або людину, віднесено до одного з класів небезпечних речовин.

Тому вантаж, який він перевозив не є небезпечним вантажем, і ліцензійної карти на транспортний засіб не потрібно.

Згідно ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт»ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Оскільки покупку даної продукції здійснив для особистих сільськогосподарських потреб, а відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу працівників міліції, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України передавати для перевірки посвідчення, реєстраційні та інші документи, що підтверджують право на керування транспортним засобом, а також дорожні (маршрутні) листи і документи на вантаж, що перевозиться (крім власників транспортних засобів, які використовують їх в індивідуальних некомерційних цілях), а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та ліцензійну картку на автомобільний транспортний засіб у разі надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів;

Тому він не зобов'язаний був мати ліцензію, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт»ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів.

На його прохання назвати причину зупинки та надати йому документи, які б засвідчували особу Інспектора, працівник ДПС не відреагував, чим грубо порушив норми законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух»водій має право: знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи;

Відповідно до ч.4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника підрозділів Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства. На підставі викладено просить позов задоволити.

Представник УДАІ ГУМВС України у Львівській області в судове засідання не зявився, подав клопотання, щоб справу слухати у їх відсутності, щодо задоволення позову покладається на думку суду.

Суд, дослідивши наявні матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає, що позов слід задоволити, виходячи із наступного.

Як вбачається з постанови серії ВС № 2523459 від 21.01.2011 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України, за те, що він цього ж числа порушив Правила дорожнього руху, а саме о 11 год. 15 хв. в м.Дрогобичі по вул..Самбірська керував автомобілем ЗІЛ д.н.з. ВС 9809АХ, надаючи транспортні послуги без ліцензійної картки на автомобіль, згідно видаткової накладної № 525 від 21.01.2011 року ПП «Петруняк».

Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст.151, 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.258 КпАП України дозволено виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі виноситься без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржувана постанова, винесена працівником ДАІ на підставі лише протоколу про адміністративне правопорушення, який фактично і являється предметом оскарження, інших доказів не має, інспектор не вказав свідків(очевидців) даної події, потерпілих.

У відповідності до ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показів свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем повністю заперечується факт вчинення ним вказаного правопорушення, а відповідачем, у свою чергу, не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження дійсного факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України не доведена, а тому постанову органу ДАІ від 21 січня 2011 року підлягає скасуванню, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.160-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити. Скасувати постанову серії ВС № 252345 від 21 січня 2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 430 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Крамар