Справа № 380/916/15-а
Суддя: Архангельський А. М.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

03.07.2015 Справа №380/916/ 15-а
Провадження № 2-а/380/118/15
Постанова

іменем України

03 липня 2015 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Архангельського А.М.

при секретарі: Столярчук В.В.

з участю адвокатів ОСОБА_1 на стороні позивача та ОСОБА_2 на стороні третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетіїв адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Пятигірської сільської ради, третьої особи ОСОБА_3 про часткове скасування рішення № 428 від 08.04.2015 року ,

встановив:

ОСОБА_4П.(далі Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати частково недійсним рішення № 428 від 08.04.2015 року (далі Рішення) винесеного Пятигірською сільською радою (далі Відповідач). Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку, хліва, погріба та криниці, які розташовані в с. Пятигори, по вул. Київській 22, Тетіївського району Київської області. По його заяві Відповідач прийняв Рішення про надання йому для обслуговування криниці земельну ділянку на умовах оренди, площею 0,00075 га, що розташована біля його приватного будинку. Разом з тим, цим же Рішенням, пунктом 5 обмежуються його право власника на криницю. В зазначеному пункті Рішення вказано, що в договір оренди земельної ділянки включити наступні умови, згідно яких Позивач зобовязаний встановити вільний доступ до криниці для користування водою жителям с. Пятигори, які постійно користувалися водою з даної криниці та що договір оренди земельної ділянки для обслуговування криниці укласти терміном на 3 роки.

В судовому засіданні Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в частині скасування п.5 Рішення, та суду показали, що зазначеним Рішенням Відповідач порушив законодавство, яке захищає права власності.

Представник Відповідача ОСОБА_5 фактично позовні вимоги визнав, та суду показав, що розглядаючи заяву Позивача сільська рада враховувала думку жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 В.І. та інших осіб, які бажали вживати воду із криниці, що належить Позивачу. Рішення носить рекомендаційний характер і не посягає на власність Позивача.

Третя особа ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_2 І В. проти позову заперечують, вважають, що криниця, що належить Позивачу по документах йому виділена не законно.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників та дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підтримані в судовому засіданні Позивачем підлягають задоволенню, виходячи із слідуючих обставин.

Так, в судовому засіданні встановлено, що Позивач відповідно копії витягів з Державного реєстру правочинів та Про державну реєстрацію прав, на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2010 року є власником житлового будинку та надвірних будівель, а саме хліва, погреба та криниці, що по вул. Київській, 22, в с. Пятигори Тетіївського району Київської області. В березні 2015 року Позивач звернувся з заявою до Відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для обслуговування криниці. Своїм Рішенням Відповідач фактично задовольнив заяву Позивача, але в п.5 Рішення зобовязав Позивача встановити вільний доступ до криниці для користування водою жителям с. Пятигори, які постійно користувалися водою з даної криниці та укласти договір оренди земельної ділянки для обслуговування криниці терміном на 3 роки.

Установлені обставини підтверджуються: поясненнями сторін та їх представників, копією Рішення (а.с.14), витягами з Державного реєстру правочинів, Про державну реєстрацію прав (а.с.10,11), копією договору купівлі-продажу (а.с.7).

Аналізуючи установлені обставини суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом Позивачу на праві приватної власності, окрім іншого майна належить криниця, яка розташована біля садиби Позивача.

Відповідно діючого законодавства право власності Позивача захищені нормами ЦК України та іншими правовими нормами.

Так, в ч.1 ст.318 ЦК України зазначено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В частина 7 цієї ж статті відмічено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадку і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закону), місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, народовладдя, законності, гласності, колегіальності, то що.

Статтею 59, пунктом 10 вищезазначеного Закону передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої не відповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

На думку суду, Відповідач приймаючи Рішення по заяві Позивача, та зазначаючи в ньому п.5, не дотримався правових норм, які регулюють діяльність органів місцевого самоврядування та порушив фундаментальні права Позивача, як власника, а саме право володіння, користування та розпоряджання своїм майном, зобовязавши Позивача встановити вільний доступ до криниці для користування водою жителям с. Пятигори, які постійно користувалися водою з даної криниці.

Що стосується укладення договору оренди земельної ділянки для обслуговування криниці терміном на 3 роки, то встановлений Відповідачем термін оренди передбачений Законом, але виходячи з того, що криниця під яку виділялася в оренду земельна ділянка належить Позивачу на праві власності, та приймаючи до уваги, що Відповідач незаконно, з порушенням права власника, зобовязав Позивача встановити вільний доступ до криниці, то встановлення терміну оренди земельної ділянки строком на 3 роки на думку суду не обґрунтоване та виступати як гарантія виконання в цілому п.5 Рішення.

Таким чином суд приходить до висновку, що Відповідач не довів в судовому засіданні правомірність прийняття п.5 Рішення, а тому позовні вимоги заявлені позивачем в судовому засіданні підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.71,158-164,186 КАС України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» ст.ст. 318,319,386 ЦК України, суд,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Пятигірської сільської ради, третьої особи ОСОБА_3 про часткове скасування рішення № 428 від 08.04.2015 року задовольнити.

Визнати неправомірними та скасувати п.5 рішення № 428 від 08.04.2015 року Пятигірської рішення сільської 63 сесії шостого скликання, яким зобовязано ОСОБА_6 встановити вільний доступ до криниці для користування водою жителям с. Пятигори, які постійно користувалися водою з даної криниці та укласти договір оренди земельної ділянки для обслуговування криниці терміном на 3 роки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Тетіївський районний суд протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя А.М.Архангельський