Справа № 2а-7464.1/09/11/0170
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/800/64599/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Парус" на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 03 листопада 2011 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року у справі за позовом прокурора Ленінського району Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до виконавчого комітету Мисівської сільської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим, Кримського республіканського підприємства "Керченське міське бюро реєстрації і технічної інвентаризації", треті особи: відкрите акціонерне товариство "Московський вертолітний завод ім. М.Л. Міля", Пансіонат "Вертоліт", товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Паритет", товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Парус" про визнання рішення недійсним, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 03 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року, позовні вимоги задоволено. Визнано противоправним та скасовано рішення виконавчого комітету Мисівської сільської ради Ленінського району АР Крим №15 від 22.02.2000 "Про оформлення права власності на будівлі та споруди за ВАТ МВЗ ім. М.Л. Міля".

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ТОВ «Будівельна компанія «Парус» звернулось з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судам норм матеріального та процесуального права та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, рішенням виконавчого комітету Мисівської сільської ради №15 від 22.02.2000 року «Про оформлення права власності на будівлі та споруди за ВАТ МВЗ ім. М.Л.Міля» у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будівлі та споруди, що експлуатуються оздоровчим комплексом "Вертоліт" ВАТ МВЗ ім. М.Л.Міля, а також на підставі Закону України "Про приватизацію житлового фонду", згідно земельному відводу від 21.08.1970 №472 виконавчого комітету Кримської обласної ради, вирішено оформити право власності на будівлю спального корпусу, будівлю адміністративно-приймального корпусу, будівлю будинку творчості, п'ять будиночків піонерського табору, будівлі столової, будівлі майстерні-гаражу, пожежне депо, будівлю дизельної станції, будівлю трансформаторної підстанції, будівлю пральні, будівлі складських приміщень у кількості двох будиночків, огорожу (бетонний паркан) навколо комплексу, каналізаційну насосну станцію, каналізаційний колектор, с. Мисове - м. Щолкіно, завдовжки 2,5 км, внутрішньо майданчикові мережі та комунікації (водяний колектор, каналізаційний колектор, кабелі енергопостачання, пожежний водопровід, пішохідні та автомобільні дороги та тротуари), насосну станцію пожежегасіння, бак пожежегасіння для води У-50 куб.м, резервуари для води 3 штуки по У-50 куб.м, водяний колектор від резервуарів запасу води до пансіонату «Вертоліт», тіньові навіси на пляжу у кількості 10 шт., огородження спортивних майданчиків, танцмайданчики, каркас літнього кінотеатру, малі форми за ВАТ «Московський вертолітний завод ім. М.Л.Міля».

11.08.2004 року між Мисівською сільською радою (Орендодавець) та ВАТ "Московський вертолітний завод ім. М.Л. Міля" (Орендар) укладено Договір оренди землі, згідно з яким Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку під Пансіонатом "Вертоліт", яка знаходиться: АР Крим, Ленінський район, с.Мисове, вул.Фонтанна, 43, загальною площею 5 га, строком дії на 5 років; після припинення дії Договору Орендар повертає Орендодавцю земельну ділянку по Акту.

03.07.2004 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Керченського орендного підприємства бюро технічної інвентаризації №4034353 право власності на комплекс - пансіонат "Вертоліт" по вул.Фонтанна, 43 в с.Мисове, Ленінського району АР Крим, на підставі дублікату свідоцтва про право власності б/н від 19.05.2000, виданого виконавчим комітетом Мисівської сільської ради, зареєстровано за відкритим акціонерним товариством "Московський вертолітний завод ім. М.Л. Міля", номер запису 644 в книзі 5.

З повідомлення Прокурора Ленінського району АР Крим вбачається, що додатковою перевіркою законності реєстрації прав власності на пансіонат "Вертоліт", здійсненої на замовлення прокуратури АР Крим в 2004 році, встановлено, що адміністрація ВАТ "Московський вертолітний завод ім. М.Л. Міля" передала необхідний пакет документів на підтвердження права власності до Фонду державного майна України, згідно листа вих.№3090 від 10.09.2003; рішенням 11 сесії 24 скликання Мисівської сільської ради від 04.08.2003 продовжено строк дії Договору оренди земельної ділянки з ВАТ "Московський вертолітний завод ім. М.Л. Міля"; будівництво комплексу було розпочато Московським вертолітним заводом в травні 1973 року, а його здача в експлуатацію, як піонерського табору "Вертоліт" була здійснена в 1983 році, з цього часу комплекс перебуває на балансі Московського вертолітного заводу та є його власністю.

Суди попередніх інстанцій, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, вказали, що рішення виконавчого комітету Мисовської сільської ради АР Крим від 22.02.200 року №15 прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, а отже підлягає скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 1 Закону України №1540-XII «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України.

Статтею 7 цього закону на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок провести переговори і укласти угоди з урядами інших республік щодо їх власності на майнові комплекси і фінансові ресурси, що знаходяться на території України, а також на майнові комплекси і фінансові ресурси України, що знаходяться на територіях інших республік.

Пунктом 1.1. Інструкції встановлено, що Інструкція визначає порядок здійснення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в Україні. Додатком №1 до Інструкції встановлено перелік документів, які є правовстановлюючими та на підставі яких може бути здійснена державна реєстрація прав власності на нерухоме майно.

ВАТ "Московський вертолітний завод ім. М.Л. Міля" не надало правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно. Проект відведення від 21.08.1970 не підтверджує права власності на спірне майно за ВАТ "Московський вертолітний завод ім. М.Л. Міля" оскільки, він не є правовстановлюючим документом. Державний акт на право користування земельною ділянкою площею 5.0 га видано Московському вертолітному заводу, а не ВАТ «Московський вертолітний завод ім. М.Л. Міля», а відтак цей акт на право користування землею не підтверджує право ВАТ «Московський вертолітний завод ім. М.Л. Міля» на користування зазначеною у акті земельною ділянкою, відсутні документи, пов'язані зі здачею об'єктів нерухомості на зазначеній земельній ділянці в експлуатацію та реєстрацією до 1991 року за третьою особою: ВАТ "Московський вертолітний завод ім. М.Л. Міля".

15.01.1993 між Україною та Російською Федерацією було укладено Угоду про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності (далі - Угода). Відповідно до статті 19 Угоди, вона набирає чинності від дня обміну ратифікаційними грамотами. Ратифікація Угоди Україною здійснена постановою Верховної Ради України №3313-ХII від 22.06.1993.

Російська Федерація не ратифікувала зазначену Угоду та запропонувала тимчасово застосовувати положення цієї Угоди у відносинах між Україною та Російською Федерацією, ця домовленість досягнута шляхом обміну нотами Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації №331 н/усс від 24.11.1993 та Міністерства закордонних справ України №ДПУ/17 від 11.01.1994.

Статтею 4 Угоди Сторони взаємно визнають, що об'єкти соціальної сфери, які знаходяться на їх території (або відповідні долі участі в цих об'єктах) - санаторії, пансіонати тощо, будівництво яких здійснювалось за рахунок коштів республіканського бюджету іншої Сторони, а також коштів підприємств та організацій республіканського та колишнього союзного підпорядкування, розташованих на території іншої Сторони, є власністю цієї Сторони.

Згідно зі статтею 11 Угоди Сторони домовились, що правовий статус раніше створених підприємств, визнаних на основі цієї Угоди власністю однієї Сторони та розташованих на території іншої Сторони, визначається у відповідності до законодавства Сторони, на території якої знаходяться підприємства, та оформлюються Протоколами між органами Сторін, уповноваженими розпоряджатися державним майном.

Відповідно до Угоди виконання функцій, які здійснюються органами, уповноваженими розпоряджатися державним майном, постановою Верховної Ради України «Про повноваження Фонду державного майна України щодо забезпечення виконання угод між Україною та Російською Федерацією, Україною та Республікою Бєларусь про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності» від 20.10.1994 №217/94-ВР покладено на Фонд.

05.05.1995 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №316 «Про управління майном, що є у загальнодержавній власності і розташоване на території Автономної Республіки Крим» (далі - Постанова №316).

Пункт 1 Постанови №316 затверджує Перелік розташованих на території Автономної Республіки Крим підприємств, установ і організацій, заснованих на загальнодержавній власності, що належать до сфери управління міністерств та інших підвідомчих Кабінету Міністрів України органів державної виконавчої влади згідно з додатком, у відповідності до якого пансіонат «Вертоліт» віднесений до об'єктів, які відповідно до статті 4 Угоди можуть бути віднесені до власності Російської Федерації.

На підставі викладеного, судова колегія погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що визнання та підтвердження права власності на майно пансіонату «Вертоліт» повинно бути врегульовано на міждержавному рівні відповідним Протоколом.

Одночасно з викладеним, погоджуючись із позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для розгляду зазначеного спору у порядку адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з предмету спірних правовідносин, зважаючи на наявність у відповідача у спірних правовідносинах визначальних ознак суб'єкта владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції.

Зазначена правова позиція колегії суддів Вищого адміністративного суду України відповідає висновкам, викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 01.04.2010 №10-рп/2010, яке згідно з вимогами частини другої статті 150 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Парус" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 03 листопада 2011 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: