Справа № 816/2050/15
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2050/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2015 року Хорольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі по тексту - позивач, Хорольська ОДПІ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про стягнення податкового боргу зі сплати єдиного податку в розмірі 899,65 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на даний час за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом у розмірі 899,65 грн, що виникла в результаті несплати останнім податкових зобов'язань по єдиному податку з фізичних осіб.

Позивач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника інспекції (а.с. 26).

Відповідач в судове засідання не з'явився, не зважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв, клопотань чи заперечень на позов до суду не подавав.

Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, до 30.09.2014 ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) перебував зареєстрованим в якості фізичної особи - підприємця.

Судом встановлено, що у період з 13.10.2014 по 17.10.2014 контролюючим органом проведено позапланову невиїзну документальну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФО-П ОСОБА_1 за період з 01.10.2011 по 30.09.2014.

За результатами перевірки складено акт від 17.10.2014 № 331/17/НОМЕР_1, в якому зафіксовано порушення відповідачем пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України, щодо несвоєчасної сплати авансового внеску, пункту 2 частини 11 та частини 10 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (а.с. 11-13).

На підставі акту перевірки від 17.10.2014 № 331/17/НОМЕР_1 Хорольською ОДПІ винесено податкове повідомлення - рішення від 17.10.2014 № НОМЕР_2, яким відповідачу визначено грошове зобов'язання у розмірі 938,90 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення отримане 17.10.2014 особисто ОСОБА_1, про що свідчить підпис останнього на корінці рішення (а.с. 14).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 зазначеного Кодексу).

У матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем рішення від 17.10.2014 в адміністративному чи судовому порядку.

Отже, суд не знаходить правових підстав та фактичних даних для висновку про те, що податкове повідомлення-рішення Хорольської ОДПІ від 17.10.2014 № порушує права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1 у сфері публічно-правових відносин і тому не створює для нього обов'язку виконати його владні приписи у частині сплати грошових зобов'язань.

З огляду на викладене та враховуючи наявну у відповідача переплату в сумі 39,25 грн, заборгованість зі сплати єдиного податку становить 899,65 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, сума несплаченого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб в розмірі 899,65 грн є сумою податкового боргу.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог вказаної правової норми позивачем виставлено ОСОБА_1 податкову вимогу форми "Ф" №15-05 від 27.11.2014, яка вручена особисто останньому 08.12.2014, про що свідчить його підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 10). Матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем вказаної вимоги в установленому порядку.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу в матеріалах справи відсутні. Натомість, наявна у матеріалах справи облікова картка особового рахунку відповідача по єдиному податку з фізичних осіб свідчить про наявність у відповідача податкового боргу з даного виду податку в сумі 899,65 грн (а.с. 27).

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Частиною 1 статті 52 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Суд зазначає, що підприємницька діяльність ОСОБА_1 припинена 30.09.2014, номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем 2002872, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 05.05.2015 (а.с. 7).

Разом з тим, у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи зобов'язання не припиняються, а залишаються за підприємцем як фізичною особою. ОСОБА_2, незважаючи на реєстрацію припинення його підприємницької діяльності, несе відповідальність за своїми зобов'язаннями, у тому числі, і за податковими зобов'язаннями зі сплати єдиного податку з фізичних осіб.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню податковий борг по сплаті єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 899,65 грн.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Хорольської ОДПІ є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) податковий борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у сумі 899 (вісімсот дев'яносто дев'ять) гривень 65 (шістдесят п'ять) копійок на р/р 0465 Хорол УК/м. Хорол/18050400, банк ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019, .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 10 липня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава