Справа № 802/4650/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Київ К/800/19663/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Загороднього А.Ф.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області (далі - ДПІ) на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2014 року у справі № 802/4650/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ДПІ,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ № від 18.06.2013 року.

Зазначила, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення спростовуються наявними в матеріалах адміністративної справи первинними документами.

11 лютого 2014 року постановою Вінницького окружного адміністративного суду у задоволенні позову відмовлено.

26 березня 2014 року постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року скасована, позов задоволено.

Податкове повідомлення-рішення ДПІ № від 18.06.2013 року визнане протиправним та скасоване.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду та залишення в силі постанови Вінницького окружного адміністративного суду, посилаючись на порушення апеляційним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування апеляційним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, з 11.02.2013 року до 22.05.2013 року ДПІ була здійснена документальна планова перевірка дотримання ОСОБА_2 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1.01.2011 року до 31.12.2012 року, за наслідками якої 29.05.2013 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що ОСОБА_2 у порушення вимог п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затвердженого постановою правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року, не оприбуткувала готівкові кошти, у розмірі 17 869,70 грн., в книгах обліку розрахункових операцій.

18 червня 2013 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № щодо застосування до ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу), у розмірі 89 348,50 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про задоволення позову з таких підстав.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що відповідно до акту перевірки ОСОБА_2 не оприбуткувала готівкові кошти, у розмірі 1 800,10 грн., в книзі обліку розрахункових операцій №р/12 (зареєстрованої у ВОДПІ 27.12.2011 року) за період з 24.01.2012 року до 28.03.2012 року на підставі даних фіскальних звітних чеків (Z-звітів) від №2246 до №2281, не здійснила записи про загальну суму розрахунків із Z-звітів в розділі 2 КОРО у відповідній графі «сума розрахунків загальна».

Також ОСОБА_2 не оприбуткувала готівкові кошти, у розмірі 16 069,60 грн., в книзі обліку розрахункових операцій за період з 28.04.2011 року до 23.05.2011 року на підставі даних фіскальних звітних чеків (Z-звітів) від №0362 до №0387, не здійснила записи про загальну суму розрахунків із Z- звітів в розділі 2 книги обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) у відповідній графі «сума розрахунків загальна».

Відповідно до пп. 20.1.29 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України податковий орган має право здійснювати контроль за додержанням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків) та порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи, наявністю торгових патентів.

Згідно з п. 7.15 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року (далі - Положення № 637) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися.

Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Відповідно до п. 2.2 Положення № 637 підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Пунктом 2.6 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову зазначив, що в КОРО ОСОБА_2 здійснила запис про загальну суму розрахунків за РРО за період з 28.04.2011 року до 23.05.2011 року на підставі даних фіскальних звітних чеків (Z-звітів) з №0362 до №0387, в той час як вона була зареєстрована в ДПІ 24.05.2011 року, що свідчить про неправомірність її дій.

Однак суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що ОСОБА_2 звернулася до податкового органу із вимогою провести реєстрацію КОРО у порядку і строки, встановлені чинним податковим законодавством. ОСОБА_2 не повинна відповідати за не своєчасність проведення дій з реєстрації книги обліку в органах податкової інспекції.

Суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що ОСОБА_2 у повній мірі відобразила вчинені нею господарські операції у КОРО та виконала покладений на неї обов'язок з ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з п. 2.1 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 614 від 1.12.2000 року (далі - Порядок № 614) (чинного на час виникнення спірних правовідносин), реєстрація книг обліку розрахункових операцій (далі - книга ОРО) здійснюється в органі ДПС за місцезнаходженням (місцем проживання) СГ, а якщо СГ обслуговується в інспекції по роботі з великими платниками податків - за місцем податкового обліку. У разі використання книги ОРО на території іншої адміністративно-територіальної одиниці її необхідно до початку використання взяти на облік в органі ДПС за місцем провадження підприємницької діяльності, крім книг ОРО, зареєстрованих на реєстратор розрахункових операцій або на транспортний засіб чи об'єкт виїзної торгівлі. Реєстрація та взяття на облік здійснюються безоплатно, реєстрація - не пізніше двох робочих днів з моменту подання, а взяття на облік - у день подання СГ необхідних документів.

Щодо не оприбуткування ОСОБА_2 готівкових коштів, у розмірі 1 800,10 грн., в книзі обліку розрахункових операцій №р/12 (зареєстрованої у ДПІ 27.12.2011 року) за період з 24.01.2012 року до 28.03.2012 року на підставі даних фіскальних звітних чеків (Z-звітів) з №2246 до №2281, слід зазначити наступне.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги те, що зазначена КОРО до перевірки податковим органам не надавалась, оскільки була викрадена, що підтверджується довідкою СВ Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області № 509 від 11.02.2013 року,

згідно якої бухгалтерські документи ОСОБА_2 (податкова звітність з первинними бухгалтерськими документами за 2011 та 2012 роки) були викрадені.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова апеляційного адміністративного суду ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для її скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області відхилити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Загородній А.Ф.