Справа № 826/5842/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5842/15 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

07 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, третя особа - Військова прокуратура Південного регіону України, про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Генеральної прокуратури України (далі - Відповідач, ГПУ) про:

- визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора України від 23.03.2015 року №206 к про звільнення ОСОБА_2 з посади військового прокурора Південного регіону України у зв'язку з припиненням дії трудового договору за п. 7-2 ст. 36 Кодексу законів про працю України;

- поновлення на посаді військового прокурора Південного регіону України з 23.03.2015 року;

- зобов'язання Відповідача вчинити дії щодо виключення даних щодо Позивача з Єдиного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.04.2015 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Війську прокуратуру Південного регіону України (далі - Третя особа, Військова прокуратура).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.05.2015 року зупинено провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади». При цьому суд першої інстанції виходив з того, що при наданні правової оцінки суд повинен врахувати висновки Конституційного Суду України.

Не погоджуючись із викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому наголошував на неповному з'ясування судом всіх обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Зазначав, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про зупинення провадження у справі не було враховано, що на ОСОБА_2 не поширюються вимоги Закону України «Про очищення влади», а процедура звільнення відбувалася з порушеннями положень вказаного Закону.

У судовому засіданні представник Позивача наполягав на задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених в останній.

Представник Відповідача, з позицією якою погодився представник Третьої особи, проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Тобто, обов'язок зупинення провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України виникає в суду за умови, зокрема, розгляду Конституційним Судом України іншої пов'язаної справи.

Судом першої інстанції було встановлено, на розгляді колегії суддів Конституційного Суду України перебуває конституційне подання 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади».

При цьому згідно даних офіційного інтернет-сайту Конституційного Суду України, конституційне провадження у справі за вказаним поданням було відкрито 18.03.2015 року.

Крім того, ухвалою Конституційного Суду України від 18.03.2015 року об'єднані конституційні провадження за поданням: Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 6 частини першої, пунктів 2, 13 частини другої, частини третьої статті 3 Закону України «Про очищення влади»; 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) частин третьої, шостої статті 1, частин першої, другої, третьої, четвертої, восьмої статті 3, пункту 2 частини п'ятої статті 5, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади».

Ухвалою Конституційного Суду України від 31.03.2015 року відкрито конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини першої, пункту 4 частини другої статті 3, пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади».

Тобто, на момент зупинення провадження у справі Конституційним Судом України було відкрито провадження за поданнями 47 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України ряду положень Закону України «Про очищення влади», що в силу положень п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України є обов'язковою підставою для зупинення провадження у справі.

Твердження Апелянта про відсутність правових підстав для зупинення провадження у справі у зв'язку з тим, що, на його думку, до нього взагалі не повинні застосовуватися положення Закону України «Про очищення влади», а звільнення відбувалося з порушенням вимог вказаного Закону, колегія суддів оцінює критично. Так, надання правової оцінки правомірності звільнення Позивача не може бути предметом дослідження суду апеляційної інстанції на стадії перегляду ухвали про зупинення провадження у справі. Крім того, посилання Апелянта на недотримання Відповідачем положення п. 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про очищення влади» свідчить, що спірні правовідносини безпосередньо пов'язані з особливостями застосування норм і приписів Закону України «Про очищення влади», конституційність яких і є предметом розгляду Конституційного Суду України.

При цьому судова колегія вважає за необхідне зауважити, що одним з основоположних принципів адміністративного судочинства є, зокрема, принцип законності, який полягає у тому, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відтак, суд зобов'язаний вирішувати справи відповідно до Конституції та законів України, водночас, виникнення сумнівів у відповідності закону Конституції України фактично унеможливлює розгляд справи із дотриманням основоположних і фундаментальних принципів адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість позиції суду першої інстанції щодо необхідності зупинення провадження у справі до ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо конституційності положень Закону України «Про очищення влади», оскільки, на думку колегії суддів, розгляд такої справи судом конституційної юрисдикції є перешкодою для вирішення справи по суті.

Зазначений висновок також узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка випливає зі змісту ухвал Вищого адміністративного суду України від 09.04.2015 року у справі № К/800/16094/15 та від 02.06.2015 року у справі № К/800/24201/15.

Посилання Апелянта на відсутність підстав для зупинення провадження у справі №826/5842/15 є, на думку судової колегії, необґрунтованим, оскільки твердження Позивача про його неправомірне звільнення на підставі приписів п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» не може бути належним чином оцінене до вирішення Конституційним Судом України справи щодо відповідності даної норми Конституції України.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість вимог Апелянта та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно приписів ст. 199 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 156, 160, 195, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, третя особа - Військова прокуратура Південного регіону України, про визнання протиправним та скасування наказу - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.