Справа № 818/1477/15
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 р.Справа № 818/1477/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Сумах на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.05.2015р. по справі № 818/1477/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "ТЕХНОЛОГІЯ"

до Державної податкової інспекції у м.Сумах

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

07.05.2015 року Приватне акціонерне товариство "ТЕХНОЛОГІЯ" (далі по тексту - ПАТ "ТЕХНОЛОГІЯ", позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах від 28.04.2015 року № /16091.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20.05.2015 року адміністративний позов приватного акціонерного товариства "ТЕХНОЛОГІЯ" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах №/16091 від 28.04.2015.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідача ПАТ "ТЕХНОЛОГІЯ", посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просило апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін, справу розглянути без участі представника АТ "ТЕХНОЛОГІЯ".

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Приватне акціонерне товариство "ТЕХНОЛОГІЯ" зареєстровано в якості юридичної особи 07.10.2004 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, копія якого долучена до матеріалів справи. (а.с. 12)

Фахівцями ДПІ у м. Сумах проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ "ТЕХНОЛОГІЯ" з питань правомірності бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2014 року, за результатами якої складено акт від 08.04.2015 року № 802/18-19-15-02/14022407 (а.с.16-25). Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування за грудень 2014 року в розмірі 7576,00 грн.

На підставі акту ДПІ у м. Сумах прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.04.2015 року № /16091, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 40855,00 грн. (а.с.42).

Не погодившись із податковим повідомленням рішенням відповідача, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржене податкове повідомлення-рішення від 28.04.2015 року № /16091 є таким, що не відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в звязку з чим підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Підставою для прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення став висновок посадових осіб податкового органу про відсутність реальності господарських операцій, що мали на меті досягнення економічних та соціальних результатів та отримання прибутку, по взаємовідносинам ПАТ "ТЕХНОЛОГІЯ" з ПП "Мітмарк".

Судовим розглядом встановлено, що між ПАТ "ТЕХНОЛОГІЯ" (покупець) з однієї сторони і ПП "Мітмарк" (постачальник) з іншої сторони було укладено договір № 012/013/363 від 17.04.2012 року (а.с.28-31), предметом якого є поставка товару - висічних пластин для поліламінатних етикеток.

На виконання вказаного договору в листопаді 2014 року товар, зазначений у видаткових накладних від 06.11.2014 року № KVФ00789 (а.с.36), від 10.11.2014 року № KVФ00805 (а.с.48), від 11.11.2014 року № KVФ00807 (а.с.58), від 17.11.2014 року № KVФ00825 (а.с.66), від 25.11.2014 року № KVФ00844 (а.с.74), від 26.11.2014 року № KVФ00848 (а.с.82), від 27.11.2014 року № KVФ00856 (а.с.91) був поставлений позивачу.

ПП "Мітмарк" надало ПАТ "ТЕХНОЛОГІЯ" податкові накладні від 06.11.2014 року № 791 на загальну суму 13443,83 грн., в тому числі 2240,64 грн. ПДВ (а.с.37), від 10.11.2014 року № 807 на загальну суму 5586,20 грн., в тому числі 931,03 грн. ПДВ (а.с.49), від 11.11.2014 року № 809 на загальну суму 4395,29 грн., в тому числі 732,55 грн. ПДВ (а.с.59), від 17.11.2014 року № 827 на загальну суму 3224,54 грн., в тому числі 537,42 грн. ПДВ (а.с.67), від 25.11.2014 року № 847 на загальну суму 7353,73 грн., в тому числі 1225,62 грн. ПДВ (а.с.75), від 26.11.2014 року № 851 на загальну суму 6214,07 грн., в тому числі 1035,68 грн. ПДВ (а.с.83), від 27.11.2014 року № 858 на загальну суму 5239,43 грн., в тому числі 873,24 грн. ПДВ (а.с.92).

Перевезення вказаних партій товару підтверджується товарно-транспортними накладними від 06.11.2014 року № 789 (а.с.38), від 10.11.2014 року № 805 (а.с.50), від 11.11.2014 року № 807 (а.с.60), від 17.11.2014 року № 825 (а.с.68), від 25.11.2014 року № 844 (а.с.76), від 26.11.2014 року № 848 (а.с.84), від 27.11.2014 року № 856 (а.с.93).

Придбаний товар оплачено позивачем згідно платіжних доручень від 15.12.2014 року № 7034, від 17.12.2014 року № 7177 (а.с.99), від 08.01.2015 року № 138 (а.с.100).

Придбаний товар - висічні пластини оприбутковані ПАТ "ТЕХНОЛОГІЯ" та використані в господарській діяльності, про що свідчать прибуткові накладні (а.с.40, 52, 70, 78, 86, 95), листи на виготовлення та поставку продукції (а.с.43, 55, 63, 72, 80), замовлення на висічну пластину (а.с.44-47, 56-57, 64-65, 73, 81, 89-90, 97-98).

Порядок оподаткування податком на додану вартість та підстави формування податкового кредиту визначається Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Приписами пункту 201.4. ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі, якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

З огляду на викладені норми Податкового кодексу України можна дійти висновку про існування декількох підстав для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника ПДВ виникає право на податковий кредит.

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Статтею 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми.

Відповідачем не доведено наявності між позивачем та контрагентом позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад.

Колегія судів зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач придбав товари, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, а позивачем у свою чергу надано усі первинні документи, які складені відповідно до вимог діючого законодавства, підтверджують реальність виконання правочину з придбання товарів, які призначені для їх використання в операціях, що є об'єктом оподаткування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарські операції між позивачем та ПП "Мітмарк" мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним віднесення позивачем до податкового кредиту за жовтень 2014 року ПДВ за господарськими операціями з ПП "Мітмарк".

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає, що оскільки, в судовому порядку встановлено правомірне формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП "Мітмарк" в жовтні 2014 року, то прийняття спірного податкового повідомлення-рішення є безпідставним, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах від 28.04.2015 року № /16091 підлягає скасуванню.

Отже, у сукупності та взаємозв'язку зібрані у справі докази ( подані позивачем договір поставки від 17.04.2012 року №012/013/363, податкові накладні, видаткові накладні, прибуткові накладні, платіжні доручення про оплату товару в безготівковому порядку, товарно - транспортні накладні) спростовують висновки ОСОБА_1 та підтверджують реальність виконання господарських операцій з ПП "Мітмарк".

Судом першої інстанції також досліджено факт використання позивачем придбаного товару у влас ній виробничій діяльності, що підтверджується наданими позивачем первинними документами, зокрема, прибутковими накладними (а.с.40, 52, 70, 78, 86, 95), листами на виготовлення та поставку продукції (а.с.43, 55, 63, 72, 80), замовленнями на висічну пластину (а.с.44-47, 56-57, 64-65, 73, 81, 89-90, 97-98).

За таких обставин суд першої інстанції цілком обґрунтовано відхилив і посилання ОСОБА_1 на відсутність ділової мети в операціях з придбання Товариством висічної пластини по ланцюгу постачання за участю кількох посередників. ОСОБА_1 не доведено виникнення у позивача завдяки цьому штучних надмірних витрат; також відповідачем не подано доказів щодо існування у платника об'єктивної можливості скоротити ланцюг постачання, зокрема, шляхом більш вигідного придбання товару безпосередньо у виробника.

Сам позивач не несе відповідальність за неналежне виконання залученими контрагентом юридичними особами своїх обов'язків у сфері господарювання, позаяк не має відносно них контрольних повноважень.

Крім того, Товариство жодним чином не могло вплинути на вибір ПП "Мітмарк" своїх контрагентів (зокрема, ТОВ "Апорт груп", ТОВ "Плутон капітал").

Доказів наявності взаємовідносин між позивачем та цими суб'єктами господарювання, узгодженості дій між Товариством та контрагентами позивача матеріали справи не містять.

Положення податкового законодавства не дозволяють зробити висновок про те, що платника є відповідальним за дії усіх підприємством та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі нарахування та сплати податків до бюджету.

ОСОБА_1 не доведено, що позивач діяв без належної обережності і йому мали бути відомо про порушення, допущені контрагентом, або що діяльність платника спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з отриманням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових обов'язків.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

На підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, судом не встановлено будь-яких порушень, допущених позивачем при обчисленні та формуванні податкового кредиту по господарським взаємовідносинам між позивачем та його безпосереднім контрагентом - ПП "Мітмарк".

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 20.05.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Сумах залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.05.2015р. по справі № 818/1477/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 06.07.2015 р.