Справа № 177/1208/15-а
Суддя: Коваль Н. В.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/1208/15-а
Провадження № 2-а/177/26/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.07.2015

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участі: секретаря Гофмеклер М. Д.,

розглянувши в порядку ст.41 КАС України адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника ВДАІ Нововоронцовського району капітана міліції ОСОБА_2 про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення протиправною та не чинною

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що зазначену постанову винесено щодо нього за, ніби то, перевищену встановлену швидкість. Вважає постанову такою, що не відповідає вимогам закону, обставинам справи та підлягає скасуванню з наступних підстав.

03.05.2015року він, керуючи автомобілем марки ВАЗ 212140, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, був зупинений у Нововоронцовському районі працівником ДАІ. Інспектор ДПС відносно нього склав протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначив порушення ним вимог п. 12.10 ПДР України. Зокрема вказав, що він перевищив встановлену швидкість руху більш на 40 км/год., рухаючись зі швидкістю 82 км/год. В протоколі інспектором зазначено, що швидкість вимірювалась транспортного засобу приладом « Візир» № НОМЕР_2.

Після оформлення протоколу, інспектором винесено постанову ПС2 № 146227 від 03.05.2015 року в справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, накладено штраф в розмірі 255,00 грн. та винесено попередження, що позивач не був пристебнутий паском безпеки.

Вказує на ті підстави, що до показів спідометра керований ним транспортного засобу у зазначений час у вказаному місці рухався зі швидкістю 50 км/ год. Щодо цього він вказав у власних поясненнях по суті порушення, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, і в розмові з працівником ДАІ, але працівник не вислухав доводи позивача і вказавши, що згідно із показами приладу автомобіль їхав зі швидкістю 82 км / год. Їхати технічно неможливо, бо на цій дільниці дороги суцільні ями, які були залиті водою. Також зазначив, що перед транспортним засобом і за ним їхали інші транспортні засоби. На зустрічній смузі також рухались інші автомобілі. Також зазначив, що працівник ДАІ помилково зупинив його транспортний засіб, а насправді швидкість міг перевищити і був зафіксований приладом "Візир" інший транспортний засіб, що рухався попереду автомобіля позивача. Крім того, попросив надати документи на підтвердження своєчасного проходження перевірки та державної метрологічної атестації вимірювального приладу, та характеристики можливих похибок у вимірах даного пристрою. Інспектор документації не надав, зйомку не показав. Заміри, навіть якщо такі проводилися, проведені із порушенням вимог ст. 1, 2, 4, 9, 15, 17-20, 29-31 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 11.02.1998р. №113/98-ВР, що виключає їх подальше використання в якості доказів у справі про адміністративне порушення. Окрім того, відповідно до технічних характеристик такого приладу, при вимірюванні швидкості він може давати похибку +/- 2 км/год, при поганих погодних умовах - сніг, дощ використання такого приладу не допускається. 03.05.2015 у вказаному місці зафіксовані опади дощу. Також в постанові не зазначено, чи являється прилад, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, автоматичним засобом фото - чи відео фіксації, чи він знаходився у співробітника ДАІ, який керувався ним безпосередньо або через комп'ютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її режим, кут огляду приладу). Між тим, ст. 14-1 КУпАП України передбачено, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото -, кіно - або відео зйомки, які працюють в автоматичному режимі. За таких умов, через відсутність такої інформації в постанові винесеній щодо нього не можливо встановити чи відповідає та фіксація вимогам закону.

Також працівником відповідача не надано доказів, що прилад «Візир» № 08125 X0, яким нібито зафіксовано правопорушення, пройшов процедуру державної експертизи або сертифікації відповідності у сфері захисту інформації.

Крім того, зазначив, що за інформацією ДП «Укрметртестстандарт», вимірювач швидкості «Візир» не належить до спеціальних технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, оскільки він має лише обмежені функції для автоматичного процесу вимірювань і не може працювати без участі оператора. Через це вважає, що правопорушення зафіксовано приладом, який не відноситься до засобів, працюючих в автоматичному режимі, оскільки фотофіксація проводилася інспектором дорожньо-патрульної служби, місце встановлення цього технічного засобу, локалізація місця руху зафіксованого автомобіля, на ньому не відображено. Також відповідно до п.19.4 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009 року № 111 Інформація про використання технічного засобу чи приладу працівником ДАІ заноситься в постову відомість. Відповідач не надав підтвердження законності перебування працівника ДПС ДАІ на ділянці дороги де було нібито зафіксовано нібито вчинене ним порушення ПДР, а також наявності в нього права використання приладу «Візир», що суттєво впливає на вирішення справи по суті.

На підставі вищевикладеного просив суд адміністративний позов задовольнити, та винести постанову, якою визнати дії начальника ВДАІ Нововоронцовського району капітана міліції ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову серії ПС2 № 146227 від 03.05.2015 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 та ст. 122 ч. 5 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Позивач до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав та мотивів викладених в адміністративному позові, просив їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, що підтверджено письмовими матеріалами справи. Заперечення на адміністративний позов не надано.

На підставі ч.4 ст.128 КАС України, у разі не прибуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Оскільки справу розглянуто без участі відповідача, а позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з урахуванням наступного.

Згідно до вимог ст.18 ч.1 п.1 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 146227 від 03.05.2015 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 ст. 122 ч. 5 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 ,00 гривень.

Відповідачем при винесені постанови зазначено, перевищення встановленої швидкісті руху більше на 40 км/год., рухаючись зі швидкістю 82 км/ год., в протоколі вказавши, що вимірювання швидкості транспортного засобу позивача було здійснено приладом «Візир» № 08125, чим порушив 12.10. ( а) ПДР України та не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР України.

Зазначена постанова перевірялась судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Реалізовуючи свої повноваження, суб'єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст.9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, не з'явившись у судові засідання, на виконання вимог ст.71 КАС України, не надав суду доказів у підтвердження правомірності своїх дій.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до вимог процесуального закону докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Натомість, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з пояснень, викладених в протоколі, та в адміністративному позові, позивач заперечував свою вину. Доказів в обґрунтування його вини відповідачем до суду не надано.

З огляду на обставини, викладені вище, суд визнає, що постанова від 03.05.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача винесена незаконно та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд адміністративної юрисдикції, у відповідності до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з ч.2 ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про, зокрема визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень.

Матеріали, додані до позовної заяви свідчать про те, що при винесені оскаржуваної постанови відповідачем не з'ясовані усі обставини, що мають значення у справі, та відповідачем не доведено факт вчинення адміністративного правопорушення.

За зазначених обставин винесена постанова начальником ВДАІ Нововоронцовського району капітаном міліції ОСОБА_2 - 03 травня 2015 року ПС 2 № 146227- підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 71, 86, 99, 100, 158-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника ВДАІ Нововоронцовського району капітана міліції ОСОБА_2 про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення протиправною та нечинною задовольнити повністю.

Скасувати постанову від 03 травня 2015 року серії ПС 2 № 146227 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 та ст. 122 ч. 5 КУпАП, винесену начальником ВДАІ Нововоронцовського району капітаном міліції ОСОБА_2. Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 передбачене ст.ст.122 ч. 1 ; 122 ч.5 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: