Справа № 817/1531/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1531/15

08 липня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області
доПриватного сільськогосподарського підприємства "Волинь"
простягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області до Приватного сільськогосподарського підприємства "Волинь" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за квітень 2015 року у сумі 16733,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за особовим рахунком відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2. Посилаючись на частину другу Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та пункт 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663, позивач просить суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Територіальні органи Пенсійного фонду України в силу закону здійснюють функції з контролю за правильністю, повнотою нарахування і своєчасністю сплати страхувальниками внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а також стягнення заборгованості за страховими внесками, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача сум вказаної заборгованості.

Ухвалою від 02.06.2015 року відкрито провадження в адміністративні справі, закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи на 22.06.2015 року, відкладено на 08.07.2015 року.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

У призначений день і час сторони до суду не зявились.

07.07.2015 року позивач подав через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду клопотання про долучення доказів та клопотав про розгляд справи без участі представника управління.

Відповідач подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника відповідача (вх. №11596/15 від 08.07.2015 року).

Також, 12.06.2015 року представник відповідача подав суду письмові заперечення на позовну заяву, у яких зазначив про необґрунтованість позовних вимог з огляду на відсутність належних доказів у підтвердження висунутих вимог, а саме, позивач не навів жодних підстав для відповідного відшкодування відповідачем, не вказав підстави та умови виходу на пенсію пенсіонерів, їх стаж, доказів проведення атестації робочих місць даних працівників на підприємстві, умови праці у відповідача та порядок вирахування частки відповідача, що підлягає до відшкодування за рахунок підприємства, як не навів і доказів фактичного понесення відповідних витрат. Крім того, відповідач заперечував отримання у встановленому порядку відповідних розрахунків фактичних витрат органу Пенсійного фонду, оскільки позивачем не представлено доказів направлення даних розрахунків відповідачу у визначеному порядку. Як переконаний відповідач, позивач зобовязаний підтвердити призначення пенсій пенсіонерам відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", а зважаючи на відсутність жодних відповідних доказів відповідач стверджує про безпідставність позовних вимог. З таких підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи клопотання сторін суд на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою від 08.07.2015 року постановив про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Приватне сільськогосподарське підприємство "Волинь" зареєстроване 06.01.2000 року Рівненською районною державною адміністрацією, як платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області.

Позивачем відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, на підставі пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" згідно з вимогами частини другої Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", визначено розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у звязку з виплатою та доставкою пенсії пенсіонерів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які склали 16733,57 грн./міс. разом.

Вказані пенсіонери працювали на підприємстві відповідача і отримали право на пенсію на пільгових умовах, перебувають на пенсійному обліку у позивача.

На день судового розгляду відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості з відшкодування місячної суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" за квітень 2015 року у сумі 16733,57 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між позивачем та відповідачем, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування визначались Законом України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", зокрема: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками тощо.

Крім того, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до статті 1 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, визначено, зокрема підпунктами "б" - "з" частини першої статті 13 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Проте, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди підпунктом 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" передбачено, що вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (статтями 27 та 28). При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим законом.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1.

Відповідно до приписів пункту 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства відповідно до вимог пункту 6.7 Інструкції щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 1 статті 1 та абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України від 26.06.1997 року № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для субєктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З огляду на викладене, витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, які відповідач відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" зобовязаний відшкодовувати Пенсійному фонду, у розумінні цього Закону вважаються внесками на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Статтями 14, 15 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, створені відповідно до законодавства України.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", частини шостої статті 20 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Судом встановлено, що позивачем було направлено для відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме: 20.01.2015 року листом за вих. №434/02 від 20.01.2015 року та вручено відповідачу (представник ОСОБА_15) 21.01.2015 року (корінець рекомендованого відправлення 231); 16.02.2015 року листом за вих. №1048/02 від 16.02.2015 року та вручено відповідачу (представник ОСОБА_15) 20.02.2015 року (корінець рекомендованого відправлення 438); 16.03.2015 року листом за вих. №1678/02 від 16.03.2015 року та вручено відповідачу (представник ОСОБА_15) 17.03.2015 року (корінець рекомендованого відправлення 787). Зазначені рекомендовані відправлення направлені поштовим звязком відповідачу за місцезнаходженням, про що заповнені відповідні реквізити рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, з проставленням відміток оператором поштового звязку про вручення адресату. Вказані докази направлення рекомендованими листами відповідних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільговий пенсій долучені позивачем у вигляді копій до матеріалів справи.

Суд розцінює вказані докази достатніми на підтвердження належного вручення відповідачу зазначених розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, позаяк у суду відсутні підстави неприйняття таких, оскільки вказані докази суд визнає вичерпним підтвердженням належного направлення відповідних розрахунків відповідачу та їх вручення. Таким чином, твердження відповідача у поданих суду письмових запереченнях (вх. №10136/15 від 12.06.2015 року) про неотримання відповідних розрахунків фактичних витрат органу Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій вказаних пенсіонерів спростовуються доказами, наданими позивачем суду, відтак не відповідають дійсності.

Стосовно тверджень відповідача про не підтвердження позивачем підстав для призначення пенсій вищезазначеним пенсіонерам на пільгових умовах та визначення частки фактичних витрат на виплату та доставку вказаних пенсій, що підлягає до відшкодування за рахунок відповідача, суд зазначає, що правомірність призначення пенсій пенсіонерам та встановлення відповідних підстав не є предметом спору у справі, відтак не становить предмет доказування, разом з тим, враховуючи доводи відповідача у поданих письмових запереченнях (вх. №10136/15 від 12.06.2015 року) суд дослідив та врахував долучені до матеріалів справи позивачем (вх. №11581/15 від 07.07.2015 року) матеріали, якими підтверджуються наступні обставини, покладені в основу заявлених позовних вимог.

Так, згідно довідки відповідача за вих. №59 від 18.02.2008 року та за вих. №61 від 18.02.2008 року ОСОБА_16 працювала у відповідача з 01.04.1976 року (колгосп ім. Леніна перейменовано у КПС "Волинь", що підтверджується довідкою відповідача за вих. №60 від 18.02.2008 року наявною в матеріалах справи) по 30.11.1984 року (при цьому з 15.06.1976 року по 01.08.1977 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною) дояркою і виконувала норму по обслуговуванню корів 24 голови. За довідкою за вих. №61 від 18.02.2008 року вказаний період зараховується до стажу роботи, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності з пунктом "д" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно протоколу 8199 від 22.02.2009 року ОСОБА_1 призначена пенсія на умовах "жінки-доярки-свинарки" з 20.04.2009 року, а за доданим розрахунком стажу особи відповідний стаж за професією складає 22 роки 10 місяців 14 днів. Таким чином, частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії підприємства відповідача, що підлягає до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, становить 14,39 відсотків пільгової пенсії та витрат на її доставку.

Також, згідно уточнюючої довідки по характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах від 25.03.2014 року (чіткий номер на копії не читається) ОСОБА_4 працював у відповідача з 14.05.1980 року по 18.06.2002 року (колгосп ім. Леніна перейменовано у КПС "Волинь", що підтверджується довідкою відповідача за вих. №60 від 18.02.2008 року наявною в матеріалах справи) електрозварником ручного зварювання на протязі повного робочого дня, а також електрогазозварником зайнятого на різанні у ручному зварюванні з 30.03.2006 року по 15.09.2008 року, з 02.05.2012 року та на момент призначення пенсії. За вказаною довідкою вказаний період зараховується до стажу роботи, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 розділу ХХХІІІ загальні професії, позиція 33, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36. Згідно протоколу 889696 від 23.05.2014 року ОСОБА_4 призначена пенсія на умовах "робота за списком №2" з 23.04.2014 року, а за розрахунком стажу особи відповідний стаж за професією складає 25 років 7 місяців та 17 днів. Таким чином, частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії підприємства відповідача, що підлягає до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, визначена на рівні 100 відсотків пільгової пенсії.

Згідно довідки відповідача від 18.11.2008 року (номер на копії не читається) ОСОБА_5 працювала у відповідача з 25.09.1980 року (колгосп ім. Леніна перейменовано у КПС "Волинь", що підтверджується довідкою відповідача за вих. №60 від 18.02.2008 року наявною в матеріалах справи) та на момент призначення пенсії дояркою і виконувала норму по обслуговуванню корів 24 голови. За вказаною довідкою вказаний період зараховується до стажу роботи, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності з пунктом "д" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно протоколу 2563 від 03.12.2008 року ОСОБА_5 призначена пенсія на умовах "жінки-доярки-свинарки" з 03.11.2008 року, а за доданим розрахунком стажу особи відповідний стаж за професією складає 28 років 1 місяць та 7 днів. Таким чином, частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії підприємства відповідача, що підлягає до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, визначена на рівні 100 відсотків пільгової пенсії.

Згідно довідки відповідача від 12.06.2009 року (чіткий номер на копії не читається) ОСОБА_6 працювала у відповідача з 01.01.1982 року (колгосп ім. Леніна перейменовано у КПС "Волинь", що підтверджується довідкою відповідача за вих. №60 від 18.02.2008 року наявною в матеріалах справи) та на момент призначення пенсії дояркою і виконувала норму по обслуговуванню корів 24 голови. За вказаною довідкою вказаний період зараховується до стажу роботи, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності з пунктом "д" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно протоколу 11122 від 17.07.2009 року ОСОБА_6 призначена пенсія на умовах "жінки-доярки-свинарки" з 15.06.2009 року, а за доданим розрахунком стажу особи відповідний стаж за професією складає 23 роки 10 місяців 18 днів. Таким чином, частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії підприємства відповідача, що підлягає до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, визначена на рівні 100 відсотків пільгової пенсії.

Згідно довідки відповідача від 10.09.2010 року (чіткий номер на копії не читається) ОСОБА_7 працював у відповідача з 20.07.1979 року по 22.07.1987 року, з 06.11.1993 року та на момент призначення пенсії трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві і в міжсезонний період був зайнятий в тваринництві. За вказаною довідкою вказаний період зараховується до стажу роботи, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності з пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно протоколу 11208 від 06.10.2010 року ОСОБА_7 призначена пенсія на умовах "трактористи-машиністи в сільському господарстві" з 17.09.2010 року, а за доданим розрахунком стажу особи відповідний стаж за професією складає 24 роки та 7 днів. Таким чином, частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії підприємства відповідача, що підлягає до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, визначена на рівні 100 відсотків пільгової пенсії.

Згідно довідки відповідача за вих. №150 від 08.06.2012 року ОСОБА_8 працювала у відповідача з 14.07.1987 року та на момент призначення пенсії дояркою і виконувала норму по обслуговуванню корів 24 голови. За вказаною довідкою вказаний період зараховується до стажу роботи, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності з пунктом "д" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно довідки відповідача від 06.11.2012 року (чіткий номер на копії не читається) ОСОБА_17 працював у відповідача з 29.06.1985 року та на момент призначення пенсії трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві. За вказаною довідкою вказаний період зараховується до стажу роботи, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності з пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно протоколу 688 від 14.11.2012 року ОСОБА_17 призначена пенсія на умовах "трактористи-машиністи в сільському господарстві" з 13.08.2012 року, а за доданим розрахунком стажу особи відповідний стаж за професією складає 26 років та 11днів. Таким чином, частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії підприємства відповідача, що підлягає до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, визначена на рівні 100 відсотків пільгової пенсії.

Згідно довідки відповідача від 30.12.2013 року (номер на виготовленій копії не вміщений) ОСОБА_10 працював у відповідача з 21.02.1982 року по 20.05.2002 року трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві. За вказаною довідкою вказаний період зараховується до стажу роботи, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності з пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно протоколу 347 від 20.01.2014 року ОСОБА_10 призначена пенсія на умовах "трактористи-машиністи в сільському господарстві" з 18.12.2013 року, а за доданим розрахунком стажу особи відповідний стаж за професією складає 20 років та 3 місяці. Таким чином, частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії підприємства відповідача, що підлягає до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, визначена на рівні 100 відсотків пільгової пенсії.

Згідно довідки відповідача №б/н від 31.01.2014 року ОСОБА_11 працював у відповідача з 12.02.1986 року по 20.01.2014 року трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві. За вказаною довідкою вказаний період зараховується до стажу роботи, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності з пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно протоколу 729 від 03.02.2014 року ОСОБА_11 призначена пенсія на умовах "трактористи-машиністи в сільському господарстві" з 21.01.2014 року, а за доданим розрахунком стажу особи відповідний стаж за професією складає 26 років та 27 днів. Таким чином, частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії підприємства відповідача, що підлягає до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, визначена на рівні 100 відсотків пільгової пенсії.

Згідно довідки відповідача від 05.09.2014 року (номер на виготовленій копії не вміщений) ОСОБА_12 працювала у відповідача з 15.04.1985 року та на момент призначення пенсії дояркою і виконувала норму по обслуговуванню корів. За вказаною довідкою вказаний період зараховується до стажу роботи, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності з пунктом "д" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно протоколу 7360 від 16.10.2014 року ОСОБА_12 призначена пенсія на умовах "жінки-доярки-свинарки" з 24.08.2014 року, а за доданим розрахунком стажу особи відповідний стаж за професією складає 22 роки 6 місяців 29 днів. Таким чином, частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії підприємства відповідача, що підлягає до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, визначена на рівні 100 відсотків пільгової пенсії.

Згідно довідки відповідача від 24.10.2014 року (номер на виготовленій копії не вміщений) ОСОБА_13 працював у відповідача з 11.05.1977 року по 12.11.1979 року, з 01.12.1981 року по 31.01.2008 року трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві. За вказаною довідкою вказаний період зараховується до стажу роботи, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності з пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і становить 27 років 11 місяців та 9 днів. Згідно протоколу 8295 від 27.11.2014 року ОСОБА_13 призначена пенсія на умовах "трактористи-машиністи в сільському господарстві" з 16.10.2014 року, а за доданим розрахунком стажу особи відповідний стаж за професією складає 27 років 8 місяців та 28 днів. Таким чином, частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії підприємства відповідача, що підлягає до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, визначена на рівні 100 відсотків пільгової пенсії.

Згідно довідки відповідача (дата та номер на виготовленій копії не вміщені) ОСОБА_14 працював у відповідача з 18.09.1983 року по 15.10.2004 року трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві. За вказаною довідкою вказаний період зараховується до стажу роботи, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідності з пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно протоколу 8767 від 30.12.2014 року ОСОБА_14 призначена пенсія на умовах "трактористи-машиністи в сільському господарстві" з 18.09.2014 року, а за доданим розрахунком стажу особи відповідний стаж за професією складає 20 років 1 місяць 12 днів. Таким чином, частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії підприємства відповідача, що підлягає до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, визначена на рівні 100 відсотків пільгової пенсії.

Так, відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

У свою чергу, відповідно до пункту "д" статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Крім того, згідно з пунктом "ж" статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, незалежно від віку і трудового стажу в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так згідно довідки відповідача за вих. №279 від 23.09.2011 року ОСОБА_2 постійно працювала у відповідача дояркою з 02.08.2011 року (наказ №42к від 01.08.2011 року) та на момент призначення пенсії та зайнята у виробництві сільськогосподарської продукції. Згідно протоколу 511258 від 29.09.2011 року ОСОБА_2 призначена пенсія на умовах "багатодітна мати в сільському господарстві" з 23.09.2011 року, а за доданим розрахунком стажу особи відповідний стаж за професією у відповідача складає 24 дні, а частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії підприємства відповідача, що підлягає до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, визначена на рівні 100 відсотків пільгової пенсії. Відповідно довідки Корнинської сільської ради за вих. №2431 від 20.03.2011 року ОСОБА_2 народила і виховала до 14-річного віку 7 дітей: дочку ОСОБА_18 (1990 р.н.), сина ОСОБА_15 (1992 р.н.), дочку ОСОБА_19 (1993 р.н.), дочку ОСОБА_20 (1996 р.н.), сина ОСОБА_21 (1997 р.н.), сина ОСОБА_22 (2000 р.н.), дочку ОСОБА_23 (2004 р.н.).

Також згідно довідки відповідача за вих. №653 від 11.11.2003 року ОСОБА_3 працювала у відповідача дояркою з 25.06.1975 року (колгосп ім. Леніна перейменовано у КПС "Волинь", що підтверджується довідкою відповідача за вих. №60 від 18.02.2008 року наявною в матеріалах справи) та на момент призначення пенсії. Згідно протоколу 2272 від 10.02.2004 року ОСОБА_3 призначена пенсія на умовах "багатодітна мати в сільському господарстві" з 11.11.2003 року при пільговому стажі роботи у 14 років, а частка витрат на виплату та доставку пільгової пенсії підприємства відповідача, що підлягає до відшкодуванню органу Пенсійного фонду, визначена на рівні 100 відсотків пільгової пенсії. Відповідно довідки Житлово-комунального підприємства "Галицьке" за вих. №1199 від 27.01.2007 року ОСОБА_3 народила і виховала до 14-річного віку 10 дітей: сина ОСОБА_24 (1979 р.н.), дочку ОСОБА_25 (1984 р.н.), сина ОСОБА_26 (1986 р.н.), сина ОСОБА_27 (1987 р.н.), дочку ОСОБА_28 (1989 р.н.), дочку ОСОБА_26 (1991 р.н.), дочку ОСОБА_26 (1991 р.н.), дочку ОСОБА_27 (1993 р.н.), дочку ОСОБА_29 (1993 р.н.), дочку ОСОБА_30 (1996 р.н.).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про призначення пенсії на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей" від 16.05.1992 року №244, жінки, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Право на пенсію на вказаних пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання.

Обчислення заробітку, призначення та виплата таких пенсій провадяться відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається, що пенсіонерки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працювали постійно в сільськогосподарському виробництві та виховали до 14-річного віку п'ятеро та більше дітей, а отже мають право на призначення дострокової пенсії за віком в силу пункту 2 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а отже витрати на виплату і доставку виплачених їм пільгових пенсій повинні відшкодовуватися роботодавцем.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Наявність у відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за квітень 2015 року підтверджуються доказами, наданими позивачем. З матеріалів справи вбачається, що органом Пенсійного фонду направлено на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, у яких зазначено суми пенсій, виплачених пенсіонерам, що підлягають до відшкодування відповідачем. Вказані розрахунки відповідають формі, визначеній Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1. Проте, відповідачем не внесено до органу Пенсійного фонду України місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень 2015 року у сумі 16733,57 грн., доказів сплати суду не надано.

Суд критично оцінює доводи відповідача у запереченнях на позовну заяву (вх. №10136/15 від 12.06.2015 року), оскільки позивач представив суду належні докази у підтвердження правомірності призначення пільгових пенсій пенсіонерам відповідача, належного формування відповідних розрахунків фактичних витрат позивача на виплату та доставку відповідних пільгових пенсій та направлення їх відповідачу у встановленому порядку. За таких обставин доводи відповідача не знайшли підтвердження фактичними обставинами, натомість позивач довів перед судом правомірність вчинюваних дій, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до підпункту третього пункту 4 "Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі", що затверджене постановою Правління Пенсійного фонду України №28-2 від 22.12.2014 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за №40/26485, Головне управління Пенсійного фонду України в області, яке разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах утворюють систему територіальних органів Фонду, зокрема, здійснює контроль за додержанням вимог законодавства про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інших платежів, а також стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Позивач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Волинь" (інд. код. 30716604) на користь Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за квітень 2015 року у сумі 16733,57 грн. (шістнадцять тисяч сімсот тридцять три гривні 57 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.