Справа № 2-а-240/2011
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2011-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-а-240/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2011 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ДАІ ГУ МВС України в місті Києві

про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

05 січня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 548323, винесеною 26 грудня 2010 року інспектором ДПС 4 взводу 1 батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_5 (далі інспектор ДПС), його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АА1 № 368903 від 26 грудня 2010 року вбачається, що він, ОСОБА_3, 26 рудня 2010 року о 11 год. 39 хв., керуючи автомобілем Фольксваген, реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці Набережне шосе у місті Києві, рухався зі швидкістю 92 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 32 км/год.

Вважає дану постанову необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена з порушенням вимог закону.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором ДПС не були зясовані та доведені обставини, які б свідчили про вчинення ним, ОСОБА_3, адміністративного правопорушення. Інспектор ДПС не уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення та виносити постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, прилад Візир, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень Правил дорожнього руху, не є автоматичним засобом фото- чи відео фіксації, оскільки знаходився в руках у інспектора ДПС та керувався ним безпосередньо. Дані цього приладу не можуть бути належним доказом притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності. Встановити та довести, що вимірювана швидкість належить саме його автомобілю, неможливо. У постанові відсутні дані про допуск цього пристрою до застосування як вимірювальної техніки.

Просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 548323 від 26 грудня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 ДАІ ГУ МВС України в місті Києві у судове засідання не зявилося, направило до суду письмові заперечення інспектора ДПС ОСОБА_5, у яких просить розглянути справу у відсутності їхнього представника. До письмових заперечень додані фотознімки, на яких зображений автомобіль КІА, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 26 грудня 2010 року серії АА1 № 368903, складеного інспектором ДПС ОСОБА_5, вбачається, що 26 грудня 2010 року о 11 год. 39 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки Фольксваген, реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці Набережне шосе в місті Києві, рухався зі швидкістю 92 км/год, чим перевищив швидкість руху на 32 км/год та порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалася приладом Візир № 0810741.

Постановою в справі про адміністративне правопорушення від 26 грудня 2010 року серії АА № 548323 за вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Інші докази правомірності притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху відсутні.

Згідно із п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Будь-яких даних про те, що саме автомобіль ОСОБА_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в населеному пункті в місті Києві зі швидкістю 92 км/год, немає.

На наданих відповідачем фотознімках зображений автомобіль КІА, реєстраційний номер НОМЕР_2, який позивачу не належить.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

У ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, саме субєкт владних повноважень зобовязаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень і у спосіб, що визначені законом.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 щодо скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню, оскільки доказів правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем суду не надано та судом не здобуто.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 69, 70, 71, 86, 99, 128, 159 163, 1712 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 548323 від 26 грудня 2010 року, винесену інспектором ДПС ОСОБА_6, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І.М.