Справа № 671/257/14-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"18" червня 2015 р. м. Київ К/800/54755/14

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:

суддів: Олексієнка М.М.(доповідач), Бутенка В.І., Штульман І.В.,

розглянувши в касаційному порядку в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФ), управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області (далі - УПФ) про зобов'язання призначити, нарахувати і виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за касаційною скаргою представника ГУ ПФ на судові рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2014 року та Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року,

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив визнати неправомірними:

дії ГУ ПФ щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 1 січня 1980 року по 31 грудня 1981 року на посаді електрозварювальника за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

ухилення від розгляду питання про зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 25 березня 1982 року по 14 квітня 1983 року та з 21 серпня 1992 року по даний час роботи на посаді електрозварювальника;

відмову УПФ у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов'язати відповідачів з 7 травня 2013 року призначити, нарахувати і виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Посилався на те, що має необхідних стаж роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зокрема, в період з 01.01.1979 року по 31.12.1981 року працював електрозварювальником в колгоспі «Зоря» с. Писарівка Волочиського району, з 24.03.1982 року по 14.04.1983 року обіймав посаду електрозварювальника в Хмельницькому ПМК-5 треста «Хмельницькспецсельхоз-монтаж», з 17.04.1983 року по 30.09.2003 року подовжив роботу у колгоспі «Зоря» електрозварювальником.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними відмову відповідачів у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_3 період роботи електрозварювальником з 1 січня 1980 року по 31 грудня 1981 року та призначенні пенсії. Зобов'язано призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 7 травня 2013 року відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У касаційній скарзі представник ГУ ПФ, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що комісією при прийняті рішення не порушено норм чинного законодавства. Судами не звернуто увагу на порушення строків звернення до суду.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги частково з урахуванням наступного.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення судів попередніх інстанцій не відповідають. Зокрема, судами належним чином не враховані вимоги Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та не встановлені обставини, які мають суттєве значення для вирішення спору.

Згідно пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених посадах.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону(частина четверта статті 13 Закону № 1788-XII).

За правилами статті 100 вище згаданого Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Комплексний аналіз вище згаданих норм дає підстави до висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є:

-встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2;

- зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці повний робочий день;

-документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці.

Судом першої інстанції в порушення вимог цього Закону та положень, передбачених пунктом 1 частини першої статті 161 КАС України, не перевірено чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд не навів обставини, які б свідчили, що позивач мав необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, а саме 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Зокрема, судом не зазначено, на підставі яких фактичних обставин доведено, що до пільгового стажу необхідно зарахувати період роботи з 17.04.1983 року по 30.09.2003 року на посаді електрозварювальника в колгоспі «Зоря». При цьому, не перевірено чи з 1992 року проводилася атестація робочого місця, на якому працював позивач, хоча відповідно до положень Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації робочого місця полягає у наявності результатів атестації робочого місця за умовами праці. Документи, які підтверджують результати атестації робочого місця можуть бути: картка умови праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або додатком такого витягу.

Верховний Суд України в постанові від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14) зазначив, що відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13).

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Крім того, судом першої інстанції належним чином не перевірені доводи представника відповідача щодо строків звернення до суду.

Апеляційний суд порушення норм процесуального права, допущені судом першої інстанції, не виправив, доводи, викладені в апеляційний скарзі, належним чином не перевірив, тому попередні судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених частиною другою статті 227 КАС України (порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи), з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до частини першої статті 220 КАС України позбавлений права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

При новому розгляді врахувати положення вище згаданих нормативних актів, судові рішення Верховного Суду України, які відповідно до абзацу другого частини першої статті 244-2 КАС України, мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права, та на підставі зібраних і досліджених доказів вирішити спір.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області задовольнити частково.

Скасувати судові рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2014 року, Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: