Справа № 644/6500/15-а
Суддя: Бугера О. В.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/6500/15-а
Провадження № 2-а/644/114/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 липня 2015 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бугери О.В.

за участю секретаря Ілова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, 18.06.2015 року звернувся до суду з позовною заявою в порядку адміністративного провадження, в якій просить:

1). визнати протиправним рішення УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова від 05.06.2015 року № 17 про відмову в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати;

2). зобов'язати УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з 30.12.2010 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати у загальній сумі 11962,33 грн. із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2010 році.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що він отримує пенсію державного службовця згідно з законом України «Про державну службу». Зазначив, що 29.05.2015 року він звернувся до УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова з довідкою № 11-13/281 від 21.05.2015 року про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці, для перерахунку призначеної пенсії від більшої заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 року. Однак рішенням комісії № 17 від 05.06.2015 року позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії від суми заробітної плати, яка включає в себе матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, у звязку з чим ОСОБА_1 змушений звернутися до суду.

В судове засідання позивач не з'явився, але подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, але подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, та надала письмові заперечення проти позову, які були долучені до справи. Представник відповідача в запереченнях проти позову, посилалась на те, що Закон України «Про державну службу» та постанова КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року не передбачають включення в розрахунок заробітної плати матеріальної допомоги та індексації. Крім того, здійснювати перерахунок пенсії з 30.12.2010 року немає підстав, тому що днем звернення за перерахунком пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у звязку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма доданими документами. Також посилається на ст. 37 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, у звязку з чим зазначає, що відсутні законні підстави для збереження проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2010 році. Крім того, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про державну службу». Тому з 01.06.2015 року пенсії на підставі ЗУ «Про державну службу» не призначаються та не перераховуються.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, відповідно до якого усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.07.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень в частині вимог за період з 30.12.2010 року по 17.12.2015 року залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, про що свідчить копія пенсійного посвідчення №, видане 14.03.2011 року /а.с.6/.

Позивачу 30.12.2010 року призначено пенсію відповідно до вимог Закону України «Про державну службу».

29.05.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з огляду на норми Закону України «Про державну службу» від заробітку згідно наданої довідки.

З довідки Державної фінансової інспекції в Харківській області від 21.05.2015 року за № 11-33/281 вбачається, що позивачу за період з 01.12.2008 року по 01.12.2010 року було нараховано та виплачено суму у розмірі 11962,33 грн., яка складається з суми індексації доходів у сумі 1061,22 грн. та матеріальної допомоги у розмірі 10901,11 грн. (графа «інші виплати») /а.с.5/.

Рішенням комісії Управління пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова №17 від 05.06.2015 року в проведенні перерахунку позивачу було відмовлено / копія витягу з рішення а.с.7/ З дослідженої судом довідки та рішення вбачається, що при розрахунку пенсії відповідачем не враховано матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення та індексацію заробітної плати, які сплачувались позивачу у розрахунковий період і з яких сплачувались страхові внески.

У частині першій ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 цього ж Закону структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами нормами.

Враховуючи наведене, при визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату враховуються виплати, які згідно із статтею 2 Закону України "Про оплату праці" входять до структури заробітної плати та на які було нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-Х11 "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій , доплата за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.6 ст. 33 цього ж Закону державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплата за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 35 Закону України "Про державну службу" щорічна відпустка державним службовцям надається з виплатою допомоги на оздоровлення. Зазначена допомога має систематичний характер, оскільки виплачується щорічно і являється об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до Пенсійного фонду.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально - побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 37 Закону України "Про державну службу" передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою КМУ від 09.03.2006 р. №268 встановлено, що керівникам надано право в межах установленого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги є фонд заробітної плати, то матеріальна допомога, яка виплачувалася до щорічної відпустки відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну службу», і з якої нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є складовими частинами фонду заробітної плати, а тому є об'єктом для призначення та перерахунку пенсії відповідно до ст. 37 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-Х11 "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці / виплат доходу / , на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу / прибутку / , сукупного оподатковуваного доходу / граничної сум заробітної плати / доходу / , з яких справляються страхову внески / збори / до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку / виплат, доходу / .

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-1V "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати / доходи /, що враховуються в заробітну плату / дохід / застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема, до такого доходу / заробітної плати / враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані / обчислені / та сплачені страхові внески, суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Перевагу мають спеціальні норми що визначають виплати / доходи / для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України №1058-1V та стаття 66 Закону №1788-Х11.

Згідно п. 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5 ( далі - Інструкція № 5 )до фонду заробітної плати відноситься: фонд основної заробітної плати; фонд додаткової заробітної плати; інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Положеннями п. п 2.2.7 Інструкції № 5 визначено, що до складу додаткової заробітної плати відносяться суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників.

Відповідно до п. п 2.3.3 п. 2.3 Інструкції № 5, до складу інших заохочувальних та компенсаційних виплат відноситься матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників ( на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом, крім сум, указаних у п. 3.31 ).

Така матеріальна допомога здійснюється у розмірах, передбачених нормативно-правовими актами, або визначена у колективному договорі підприємства, що надається працівникам як за умови подання заяви, так і без неї ( на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом ) та належить до заробітної плати як інші заохочувальні та компенсаційні виплати, а отже, є базою для нарахування та утримання єдиного внеску.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Суд зазначає, що відповідно до ст.. 37 Закону України «Про державну службу» до складу заробітної плати державного службовця, з розміру якої обчислюється чи перераховується пенсія, підлягають включенню всі суми виплат, в тому числі матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, щомісячна індексація заробітної плати, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 за вищевикладених обставин відповідачем неправомірно відмовлено в перерахуванні пенсії державного службовця, не включивши в розрахунок суму матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати на які було нараховано, утримано та перераховано внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 28 травня 2013 року, яка в силу ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для суду при вирішенні справи.

Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача про те, що відсутні законні підстави для збереження проценту нарахування пенсії на момент виходу позивача на пенсію у 2010 року, так як ст. 37 ЗУ "Про державну службу", в чинній на теперішній час редакції передбачено, що пенсія держаним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок, а також посилання на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України «Про державну службу», виходячи з наступного.

У 2015 році позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії з метою виправлення помилки щодо неврахування певних сум при визначенні складових заробітної плати при призначенні пенсії.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Таким чином, оскільки зміни до ст. 37 Закону України "Про державну службу" внесені вже після призначення пенсії позивачу, то застосування їх в новій редакції до нарахування пенсії є неприпустиме, оскільки буде допущено звуження змісту та обсягу його конституційних прав.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається із матеріалів справи, із заявою про проведення перерахунку пенсії позивач звернувся 29.05.02.2015 року.

Таким чином, враховуючи положення статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перерахунок пенсії позивача повинен бути здійснений з 01.06.2015 року.

Частиною 2 ст.11 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідного до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення Враховуючи наведене, суд погоджується із доводами позивача, щодо протиправності рішення Управління Пенсійного фонду України про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 2, 4, 6, 7, 11, 12, 14, 17-19, 69, 71, 72, 86, 94, 104, 105, 122, 128, 130, 158, 159, 160, 162 КАС України, Законом України "Про державну службу", Законом України "Про оплату праці", Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова від 05.06.2015 року № 17 про відмову в проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії.

Зобов'язати УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з 01.06.2015 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати у загальній сумі 11962,33 грн. із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2010 році.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Головуючий: суддя О.В. Бугера