Справа № 808/6312/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/6312/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2015 року

справа № 808/6312/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Суолишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької об’єднаної державної фінансової інспекції ДФІ в Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у справі №808/6312/14 за позовом комунальної установи «Запорізька багатопрофільна дитяча лікарня №5» до Запорізької об’єднаної державної фінансової інспекції про визнання протиправним та скасування п. 9 вимоги №001-14/0175 від 10.02.2014 р.,-

в с т а н о в и в :

30 вересня 2014 року комунальна установа «Запорізька багатопрофільна дитяча клінічна лікарня №5» звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила визнати протиправним та скасувати п. 9 Вимоги №001-14/0175 від 10.02.2014 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено визнано протиправним та скасовано п. 9 Вимоги №001-14/0175 від 10.02.2014 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до п. 2.3.2.1 Плану контрольно – ревізійної роботи ДФІ в Запорізькій області на ІУ квартал 2013 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 25.12.2013 року №204, 205, 206, 207, 208, 209, 210, 211 від 13.01.2014 року №№11,2, виданих начальником Запорізької ОДФІ, ревізійною групою під керівництвом головного фінансового інспектора Гречаної О.О. проведено планову виїзну ревізію фінансово – господарської діяльності КП «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня №5 за період з 01.09.2011 року по 30.11.2013 року, ревізію проведено у період з 26.12.2013 року по 03.02.2014 року, результати ревізії оформлено актом від 03.20.2014 року №001-21/1.

На усунення виявлених під час проведення перевірки порушень відповідач прийняв Вимоги про усунення порушень, в п. 9 якої зазначено, що позивачем в порушення ч.. 1, 5 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІУ (зі змінами), п. 1 п. 46 Порядку складання розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №228, в частині взяття зобов’язань щодо видатків виходячи з потреби, КУ «ЗМБДЛ №5» за рахунок коштів місцевого бюджету з КТКВ 080101 «Лікарні» внаслідок сплати за комунальні послуги, спожиті ТОВ «Медтехніка – Центр 1» ( при відсутності договірних відносин та відсутності рахунків до сплати на відшкодування витрат) в період з 01.09.2011 року по 30.11.2013 року покрито видатки відшкодування даних витрат) в період з 01.09.2011 року по 30.11.2013 року покрито видатки сторонньої юридичної особи на загальну суму 13 506.28 грн., у зв’язку з чим, позивачу слід

- відобразити дебіторську заборгованість за ТОВ «Медтехніка – Центр 1», щодо якого здійснено безпідставні витрати. Стягнути з ТОВ «Медтехніка – Центр 1» кошти у сумі 13 506. 28 грн. за утримання клінічних кафедр;

- в іншому випадку відшкодувати в повному обсязі за рахунок осіб, винних у проведенні зайвих витрат, шкоду у загальній сумі 13 506. 28 грн., на підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України;

- кошти, що надійдуть на відновлення касових видатків загального фонду у сумі 13 506.28 грн. проведених у минулих бюджетних періодах, відповідно до п. 3.2 Інструкції з обліку коштів, розрахунків та інших активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 26.12.2003 року №242 перерахувати до доходів міського бюджету.

Правомірність та обґрунтованість п. 9 вимоги Запорізької ОДФІ від 03.02.2014 року № 001-21/1 є предметом спору у справі передано на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що пункт 9 вимоги не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки ревізорами не було в достатній мірі досліджено обставини, що мають значення для прийняття вірного рішення суб’єктом владних повноважень.

У відповідності до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції, скориставшись своїм правом, вважає за необхідне розглянути справу в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Як вбачається зі змісту п. 9 вимоги Запорізької ОДФІ від 03.02.2014 року № 001-21/1 він безпосередньо направлений або стосуються відшкодування винною особою завданих Державі збитків.

Надаючи правову оцінку п. 9 вимоги Запорізької ОДФІ про відшкодування грошових коштів, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з Положенням Державна фінансова інспекція України (далі – Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред’являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред’являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред’являти обов’язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов’язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об’єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов’язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов’язки для позивача.

У справі, яка розглядається, відповідачем пред’явлено вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Вказана правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2013 року №21-40а14, 13 травня 2013 року №21-89а14, 20 травня 2014 року №21-93а14.

Отже, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає позовні вимоги в цій частині визнання протиправними та скасування п. 2, 3, 4 вимог ДФІ необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню за відсутності правових підстав.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, та в задоволенні позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Запорізької об’єднаної державної фінансової інспекції ДФІ в Запорізькій області - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у справі №808/6312/14 – скасувати та прийняти нову.

В задоволенні позовних вимог комунальної установи «Запорізька багатопрофільна дитяча лікарня №5» – відмовити.

Постанову суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим