Справа № 540/234/15-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 р.Справа № 540/234/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Машівського районного суду Полтавської області від 25.05.2015р. по справі № 540/234/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити нараховану пенсію,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач- ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області, в якому просила визнати дії відповідача щодо відмови виплатити кошти, що виникли в результаті перерахунку пенсії відповідно до рішення Машівського районного суду Полтавської області, зміненого постановою Вищого адміністративного суду України за період з 11.03.2010 по 31.10.2011 року в сумі 74656,87 грн. протиправними та зобов'язати відповідача виплатити зазначені кошти.

Постановою Машівського районного суду Полтавської області від 26.05.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки дійшов до висновку, що позивач звертаючись до суду з даним позовом фактично просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Машівського районного суду Полтавської області від 26.04.2010 року по справі №2-160/2010. Також зазначив, що питання виконання судового рішення вирішується в порядку статті 267 КАС України, за якою особа-позивач. на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчиненою суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Крім того, на думку суду першої інстанції наявність рішення про перерахунок пенсії, де внаслідок проведеного перерахунку визначено суму, що підлягає до стягненню 74 656 грн. та іншого рішення суду про безпосереднє стягнення цих коштів призведе до подвійного стягнення однієї і тієї ж суми пенсії за різними судовими рішеннями.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі апелянт, як на підставу для скасування судового рішення посилається на його незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність, а також вважає, що судом неповно з'ясовано не всі обставини, що мають значення для вирішення справи і порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 07.07.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) -це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 КАС до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 цього ж Кодексу означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно до прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У зазначеній адміністративній справі позивач оскаржує дії УПФУ щодо невиконання судових рішень, які набрали законної сили, що не є публічно-правовим спором у розумінні КАС України, оскільки такі дії не пов'язані із здійсненням відповідачем владних управлінських функцій.

Разом з тим, у відповідності до частини 9 статті 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Згідно з абз. 2 ч.9 ст. 267 КАС України у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Крім того, таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду (абз. 6 ч.9 ст. 267 КАС України).

Проаналізувавши наведені правові норми, колегія суддів приходить до висновку, що ч. 9 ст. 267 КАС України містить вичерпний перелік вимог, яким повинна відповідати заява для перегляду її в спеціальному порядку, передбаченому вказаною статтею.

За таких обставин, колегія суддів зауважує, що заява ОСОБА_1 не може бути розцінена як заява, яку слід розглядати в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 267 КАС України, оскільки не відповідає вищезазначеним вимогам.

Крім того, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не розглядав заяву ОСОБА_1 як заяву, подану у відповідності до вимог ч. 9 ст. 267 КАС України, а тому суд апеляційної інстанції не може переглядати відповідність заяви позивача положенням ч. 9 ст. 267 КАС України.

Так, категорія справ, передбачених ч.9 ст. 267 КАС України, не є справами загального провадження та вирішується у порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про зобов'язання УПФУ вчинити дії щодо виконання судового рішення не підлягають розгляду в порядку загального провадження адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 КАС постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Машівського районного суду Полтавської області від 26.05.2015 року по справі № 540/234/15-а скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - закрити.

Роз'яснити, що зазначені вимоги підлягають вирішенню у порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначеного статтею 267 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.