Справа № 810/6423/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6423/14 Головуючий у 1-й інстанції: Харченко С.В. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

07 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - Відповідач) про визнання протиправними дій щодо розгляду заяви від 06 серпня 2014 року на протязі 33 календарних днів; визнання протиправними дії щодо ненадання висновку про повернення Позивачу надміру сплачених коштів за заявою від 06 серпня 2014 року та зобов`язання надати висновок про повернення надміру сплачених у вигляді орендної плати грошових зобов`язань в сумі 351 321,61 грн; зобов»язання Відповідача в розумний строк подати до Київського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення в даній справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, з підстав, передбачених п.4 ч.3 ст.108, ч.5 ст.187, ч.2 ст.189 КАС України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 травня 2015 року ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2015 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Позивача та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку відкритого провадження на 07 липня 2015 року.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі виходив з того, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а відтак застосував при вирішенні питання положення п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п.2 ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Пунктом 1 частини 1 статті 109 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно ч.6 ст.109 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Предметом даного спору є оскарження дій суб'єкта владних повноважень щодо ненадання висновку про повернення Позивачу надміру сплачених у вигляді орендної плати грошових зобов»язань за заявою від 06 серпня 2014 року.

Пунктами 43.3, 43.4, 43.5 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, діяльність щодо надання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету є службовою діяльністю працівників контролюючого органу на виконання своїх посадових повноважень.

Отже, даний спір є справою адміністративної юрисдикції в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КАС України, а тому відповідно ст.17 КАС України підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Висновок суду першої інстанції про те, що вимога про зобов'язання контролюючого органу подати висновок до органу казначейства є неналежним способом захисту порушеного права платника податку і не підлягає розгляду в адміністративному суді є помилковим та необґрунтованим і не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі на стадії прийняття позовної заяви до розгляду.

Крім того, судом першої інстанції не роз»яснено до юрисдикції якого суду віднесено розгляд цієї справи, чим порушено вимоги ч.6 ст.109 КАС України.

Згідно ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

За п.4 ч.1 ст.204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції про повернення адміністративного позову скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.199, 204, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року скасувати, а справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 08 липня 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.