Справа № 756/4439/15-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 756/4439/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук А.В.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.15р. у справі №756/4439/15-а за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про визнання дій неправомірними відповідача; скасування постанови ВП №46212982 від 24.03.15р. про накладення штрафу у розмірі 680 грн.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.15р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем не виконано вимоги державного виконавця про добровільне виконання судового рішення з поважних причин, у зв'язку з відсутністю відповідного бюджетного асигнування.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП №46212982 з примусового виконання виконавчого листа №2-А-2605/548/12, виданим 01.08.14р. Оболонським районним судом м. Києва про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 із розрахунку основного розміру пенсії - 6 107,56 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.11р. №1381-з 17.03.12р. та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 23.04.12р. №355 з 01.04.12р.

На виконання вимоги державного виконавця, позивачем було повідомлено про часткове виконання рішення суду, в частині нарахування ОСОБА_2 пенсії, однак не виплачено за відсутності коштів.

24.03.15р. у зв'язку з невиконанням пенсійним органом у повному обсязі рішення суду у добровільному порядку, відповідачем на підставі ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» накладено на боржника штраф у розмірі 680 грн.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем на підставі та у спосіб повноважень, визначених Законом винесено постанову про накладення штрафу; відсутність державного асигнування не є поважною причиною невиконання вимоги державного виконавця.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначається Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV).

Згідно із частинами першою та другою статті 75 цього Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 89 Закону № 606-ХІV, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Згідно з п.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою Правління ПФУ від 22.12.14р. №28-2 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин, набрав чинності 03.02.15р.; надалі Положення), Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п.п. 3,7 п.4 Положення, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Отже, невиконання судового рішення УПФ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Правова позиція у спірних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду України від 24 березня 2015 року (Справа № 21-66а15), яка відповідно до статті 244-2 КАС України є обов'язковою для судів України.

Колегією суддів встановлено, що пенсійним органом поінформовано державну виконавчу службу про те, що на виконання рішення суду проведено нарахування пенсії, виплата якої буде проведена за наявності фінансування з Державного бюджету України. При цьому повідомило, що фінансування на виплату пенсії здійснюється централізовано УПФ згідно з потребою, яка опрацьовується управлінням, інших наявних коштів, які б могли бути спрямовані на виконання рішень суду, немає.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Оскільки у позивача були поважні причини невиконання судового рішення, то постанова про накладення штрафу у розмірі 680 грн. є передчасною.

При цьому, колегія суддів зауважує, що позивач просив лише скасувати оскаржувану постанову відповідача (без визнання її протиправною).

Разом з тим, відповідно до повноважень суду при вирішенні справ, передбачених частиною 2 статтею 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суду слід приймати постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке скасовується. Відтак, керуючись частиною 2 статті 11 цього Кодексу, з метою повного захисту прав позивача та дотримання вимог адміністративного-процесуального законодавства, судова колегія вважає необхідним визнати постанову відповідача протиправною та скасувати її. Вказаний спосіб захисту порушених прав є належним у спірних правовідносинах.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суду дійшла висновку про скасування постанови Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.15р. у справі №756/4439/15-а та ухвалення нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.195, 197, 202, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.15р. у справі №756/4439/15-а - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.15р. у справі №756/4439/15-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві ВП №46212982 від 24.03.15р. про накладення штрафу у розмірі 680 грн.

Дана постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особами, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Романчук О.М.

Пилипенко О.Є.