Справа № 813/7906/14
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Справа № 876/1548/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича, до якої приєдналася Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2015р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича та Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, спонукання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

19.11.2014р. позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва О.О. № 15856723 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; зобов'язати відповідачів внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо його права власності на прибудову до будинку по АДРЕСА_1, яка складається: на 1-му поверсі: з коридору № 2-1 площею 2,9 кв.м, кухні № 2-5 площею 4,3 кв.м, кімнати № 2-4 площею 12,90 кв.м; мезонін: кухні № 2-7 площею 10,6 кв.м; у підвалі: приміщення № 11 площею 7,3 кв.м, а також на гараж під літерою «Е» та вбиральню під літерою «Д» (а.с.2-6).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2015р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Гуляєва О.О. № 15856723 від 17.09.2014р. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.63-68).

Не погодившись із винесеним судовим рішення, його оскаржила відповідач Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєв О.О., який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.74 і на звороті).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у ході розгляду заяви ОСОБА_4 про державну реєстрацію права власності та доданих до неї документів на нерухоме майно: прибудова, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, державним реєстратором встановлено, що подані для проведення реєстрації прав документи не відповідають вимогам законодавства або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Заява подана на реєстрацію права власності прибудови, яка є складовою частиною об'єкту нерухомості, що унеможливлює проведення державної реєстрації.

Отже, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 15856273 від 17.09.2014р. прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16.03.2015р. на адресу апеляційного суду поступила заява відповідача Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, згідно якої остання приєдналася до поданої апеляційної скарги (а.с.83-84).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 29.10.2012р. за ОСОБА_4 визнано право власності на здійснену прибудову до будинку по АДРЕСА_1, яка складається: на першому поверсі - коридор під літ.2-1 площею 2,9 кв.м, кухні під літ.2-5 площею 4,3 кв.м, кімнати під літ.2-4 площею 12,90 кв.м, мезонін: кухні під. літ.2-7 площею 10,6 кв.м, в підвалі - приміщення № 11 площею 7,3 кв.м, а також гараж під літ.«Е» площею 2,4 кв.м і вбиральню під літ.«Д» (а.с.22 і на звороті).

У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до рішення народного суду Ленінського району м.Львова від 01.12.1969р. матері позивача було виділено у користування 1/2 будинку по АДРЕСА_1, яка складалася з кімнат площею 11,1 кв.м та 16,4 кв.м, а також половини мансарди та половини сараю.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 належить 1/4 частки будинку АДРЕСА_1.

ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» видано 07.08.2008р. ОСОБА_4 технічний паспорт, згідно з яким в склад будинковолодіння після реконструкції входить житлова прибудова під літерою «А-1» площею 4,0 кв.м, в яку входить коридор, кухня, кімната на першому поверсі та мезонін з кухнею, гараж під літерою «Е» площею 2,4 кв.м, вбиральна під літерою «Д».

01.09.2014р. позивач звернувся до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (приватну прибудову), до якої додано копію рішення Сихівського районного суду м.Львова від 29.10.2012р., розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 229 від 28.04.2011р., витяг з протоколу засідання міжвідомчої комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 27 від 17.10.2009р., довідку ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 3/7102 від 02.03.2010р. та технічний паспорт, виданий 24.05.2013р. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (а.с.12-19, 21).

17.09.2014р. Державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєвим О.О. на підставі ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п.20 та 28 Порядку реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затв. постановою КМ України № 868 від 17.10.2013р., прийнято рішення № 15856723 про відмову у державні й реєстрації прав (а.с.23).

У цьому рішенні зазначено, що документи, подані для проведення державної реєстрації не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. При цьому, заява подана на реєстрацію права власності прибудови, яка є складовою частиною об'єкту нерухомості, в зв'язку з цим неможливо провести реєстрацію.

Частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції вірно виходив з того, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 29.10.2012р. за ОСОБА_4 визнано право власності на здійснену прибудову до будинку по АДРЕСА_1, яка складається: на першому поверсі - коридор під літ.2-1 площею 2,9 кв.м, кухні під літ.2-5 площею 4,3 кв.м, кімнати під літ.2-4 площею 12,90 кв.м, мезонін: кухні під. літ.2-7 площею 10,6 кв.м, в підвалі - приміщення № 11 площею 7,3 кв.м, а також гараж під літ.«Е» площею 2,4 кв.м і вбиральню під літ.«Д».

У розглядуваному випадку вказане рішення суду є правовстановлюючим документом, який підтверджує виникнення у позивача права власності на нерухоме майно.

Окрім цього, вказане судове рішення відноситься до правових підстав для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що стверджується приписами ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також спірне рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень ґрунтується на підставах, які не передбачені п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судом першої інстанції наголошено на тому, що аналіз положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави стверджувати, що державна реєстрація є дискреційним повноваженням державного реєстратора, а вчиненню реєстраційної дії передують етапи перевірки поданих документів та отримання відповідей на запити від інших повноважних органів.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Виходячи з вищевикладеного, право державного реєстратора на вчинення дії з державної реєстрації прав та їх обтяжень є дискреційним повноваженням, а тому задоволення позовних вимог в цій частині є формою втручання в його дискреційні повноваження.

За таких умов позовні вимоги щодо зобов'язання відповідачів внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності позивача на прибудову до будинку по АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають.

Оскільки позивачем оскаржуються рішення суб'єкта владних повноважень, та враховуючи, що відповідачем жодним чином не доведено порушення ОСОБА_4 норм чинного законодавства, а доводи позивача знайшли своє підтвердження, тому рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 15856723від 17.09.2014р. є протиправним.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають; представлені позивачем докази є належними і допустимими, а відтак останні правомірно прийняті судом першої інстанції до уваги.

У частині рішення суду, згідно висновків якої позивачу частково відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог, колегія суддів виходить з того, що такі в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалися, у зв'язку з чим апеляційний суд не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржено особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом.

Вказані твердження відповідають роз'ясненням, наведеним в п.п.13.1 та 13.2 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі».

Таким чином, заявлений позов є частково обґрунтованим та підставним, а тому підлягає до часткового задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича, до якої приєдналася Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.01.2015р. в адміністративній справі № 813/7906/14 залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: Н.В.Бруновська

З.М.Матковська