Справа № 814/924/14
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Київ К/800/15276/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Сороки М.О., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства "Експлуатаційне лінійне управління автодоріг" до Миколаївської об'єднаної державної фінансової інспекції, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Микдорсервіс", про визнання неправомірним та скасування пункту 8 вимоги № 01-14/304 від 07 березня 2014 року, касаційне провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Комунального підприємства "Експлуатаційне лінійне управління автодоріг" на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року Комунальне підприємство "Експлуатаційне лінійне управління автодоріг" (далі - КП "ЕЛУ автодоріг") звернулося до суду з адміністративним позовом до Миколаївської об'єднаної державної фінансової інспекції (далі - Миколаївської ОДПІ) про визнання протиправною та скасування вимоги № 01-14/304 від 07 березня 2014 року в частині пункту 8.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що за результатами проведеної планової ревізії фінансово-господарської діяльності КП "ЕЛУ автодоріг" за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2013 року, Миколаївською ОДПІ складено акт ревізії № 01-24/01 від 27 січня 2014 року.

17 березня 2014 року КП "ЕЛУ автодоріг" отримано вимогу, з якою позивач частково не згоден, оскільки Миколаївською ОДПІ не були враховані надані позивачем обґрунтування своєї позиції.

Пункт 8 спірної вимоги був прийнятий на підставі висновків відповідача про те, що КП "ЕЛУ автодоріг" в порушення пунктів 4, 5, 6 П(С)БО16 "Витрати" та частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", завищив вартість послуг санітарного оброблення та зимового утримання доріг, наданих на замовлення Департаменту ЖКГ Миколаївської міської ради, внаслідок включення до актів виконаних робіт (наданих послуг) вартості послуг автотранспорту та техніки субпідрядника Товариства з обмеженою відповідальністю "Микдорсервіс" (далі - ТОВ "Микдорсервіс") без їх виїзду, які не підтверджено документально в ході ревізії та зустрічної звірки у субпідрядної організації на загальну суму 117280,27 гривень.

Позивач зазначає, що КП "ЕЛУ автодоріг" є переможцем конкурсу з надання послуг зимового утримання доріг міста Миколаєва. Замовником доводилось застосовувати до КП "ЕЛУ автодоріг", в залежності від погодних умов, необхідність залучення до чергування транспортних засобів певного виду та кількості. Оплата за чергування з виїздом та без виїзду тарифікувалася окремо за умовами договору, укладеного між Департаментом ЖКГ Миколаївської міської ради та КП "ЕЛУ автодоріг". Серед інших підприємств до чергування залучалась і техніка ТОВ "Микдорсервіс". Таким чином, КП "ЕЛУ автодоріг" виплати за чергування без виїзду транспортних засобів, які належать ТОВ "Микдорсервіс" здійснювались на підставі документів первинного обігу (подорожних листів) та актів виконаних робіт.

Позивач вважає, що правомірно відносив до складу витрат оплату ТОВ "Микдорсервіс" транспортних послуг з чергування в тому числі і без виїзду відповідно до статей 9, 11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пунктів 6, 9 П(С)БО16 "Витрати".

У зв'язку з цим, КП "ЕЛУ автодоріг" звернулося в суд з вимогою стосовно скасування пункту 8 вимоги № 01-14/304 від 07 березня 2014 року.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2014 року залучено в якості третьої особи до участі в адміністративній справі ТОВ "Микдорсервіс".

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У своїй касаційній скарзі КП "ЕЛУ автодоріг", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов.

В свою чергу, Миколаївська ОДПІ у своїх запереченнях вказує на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у відповідності до статуту КП "ЕЛУ автодоріг" основними видами діяльності підприємства є виконання в місті Миколаєві робіт та послуг, спрямовані на: поточний ремонт автомобільних доріг (профіліровка ґрунтових доріг, асфальтування); капітальний ремонт автомобільних доріг, мостів та причалу; реконструкцію та будування доріг, трамвайних переїздів; ручне прибирання доріг; механізоване прибирання та миття доріг; зимове утримання доріг (чергування, очищення від снігу та сколу, ліквідація ожеледі та боротьба із слизькістю доріг), тощо.

У період з 23 жовтня 2013 року по 20 січня 2014 року із зупиненням з 14 листопада 2013 року по 22 грудня 2013 року та з 30 грудня 2013 року по 08 січня 2014 року для проведення зустрічних звірок, ревізорами Миколаївської ОДПІ проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності підприємства позивача за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2013 року, внаслідок проведення якої складено акт № 01-24/01 від 27 січня 2014 року.

07 березня 2014 року на підставі висновків акту ревізії, відповідачем прийнята вимога № 01-14/304 про усунення фінансових порушень, виявлених ревізією під час здійснення КП "ЕЛУ автодоріг" фінансово-господарської діяльності, яка оскаржується позивачем в частині пункту 8.

Відповідно до пункту 8 спірної вимоги від підприємства позивача вимагається:

- внести відповідні зміни до фінансової звітності згідно із вимогами П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах" шляхом проведення по бухгалтерському обліку коригування витрат за 2010-2012 роки та 9 місяців 2013 року на суму 117280,27 грн. з одночасним відображенням в обліку дебіторської заборгованості на вказану суму по розрахунках з ТОВ "Микдорсервіс";

- провести звірку взаєморозрахунків з ТОВ "Микдорсервіс" з оформленням відповідного акту;

- забезпечити стягнення з ТОВ "Микдорсервіс" безпідставно сплачені кошти у сумі 117280,27 грн. у відповідності до діючого законодавства;

- повернути до міського бюджету зайво одержані кошти у сумі 117280,27 гривень.

Згідно із викладеними обставинами в акті ревізії, підставами прийняття вимоги в частині пункту 8 стало встановлення ревізією факту завищення позивачем вартості послуг санітарного оброблення та зимового утримання доріг, наданих на замовлення Департаменту ЖКГ Миколаївської міської ради шляхом включення до актів виконаних робіт (наданих послуг) вартості послуг автотранспорту та техніки субпідрядника ТОВ "Микдорсервіс" без їх виїзду, що не підтверджено документально в ході ревізії та зустрічної звірки у субпідрядної організації на загальну суму 117280,27 гривень.

Вчинення вищенаведених дій позивача суперечить вимогам пунктів 4, 5, 6 П(С)БО16 "Витрати" та частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

За результатами зустрічної звірки з ТОВ "Микдорсервіс" встановлено, що протягом ревізійного періоду до актів виконання робіт по послугам автотранспорту та техніки включені вартість послуг автотранспорту та техніки без їх виїзду на загальну суму 117280,27 грн., а саме: 2010 рік - 30549,60 грн., 2011 рік - 40220,21 грн., 2012 рік - 28465,01 грн., 9 місяців 2013 року - 18045,45 гривень.

Відповідно до відміток у подорожних листах вартість наданих послуг автотранспорту та техніки без виїзду підтверджується записами "Чергування" або "Відпрацьовано без виїзду".

Встановлене відповідачем порушення призвело до матеріальних збитків, завданих Комунальним підприємством "Експлуатаційне лінійне управління автодоріг" на загальну суму 117280,27 грн., що підлягають поверненню до міського бюджету як зайво одержані кошти.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги КП "ЕЛУ автодоріг" про визнання неправомірною та скасування пункту 8 вимоги № 01-14/304 від 07 березня 2014 року належним чином необґрунтовані та не підтверджені наявними у справі матеріалами.

Таку позицію Миколаївського окружного адміністративного суду підтримав і Одеський апеляційний адміністративний суд, який здійснив перегляд цієї справи.

Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо обґрунтованості зроблених висновків відповідачем за актом ревізії і, як наслідок, правомірність винесення вимоги в оскаржуваній частині, зокрема пункту 8.

Згідно із Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затверджену Указом Президента України № 499/2011 від 23 квітня 2011 року, (далі - Положення) Держфінінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

У відповідності до статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно із статтею 4 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Пунктами 4-5 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20 квітня 2006 року, передбачено, що планові та позапланові виїзні ревізії проводяться контролюючими органами відповідно до Закону та цього Порядку. Планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів контрольно-ревізійної роботи, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом.

У відповідності до частини 1 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням встановлено, що Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно із методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Як вбачається з матеріалів справи, КП "ЕЛУ автодоріг" є переможцем конкурсу з надання послуг зимового утримання доріг міста Миколаєва, внаслідок чого позивач протягом 2010-2013 років надавав Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради послуги спрямовані на санітарне оброблення та зимове утримання доріг (чергування, очищення від снігу та сколу, ліквідація ожеледі та боротьба із слизькістю доріг).

Оплата за чергування з виїздом та без виїзду тарифікувалася окремо за умовами договору, укладеного між Департаментом ЖКГ Миколаївської міської ради та КП "ЕЛУ автодоріг".

Разом з цим, для проведення вищезазначених робіт КП "ЕЛУ автодоріг" залучав субпідрядні організації, зокрема, між позивачем в якості замовника та ТОВ "Микдорсервіс" в якості виконавця укладено договори, предметом яких було надання послуг автотранспорту та дорожньої техніки в періоди 2010-2013 роки.

Відповідно до частини 1 статі 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, КП "ЕЛУ автодоріг" виплати за чергування без виїзду транспортних засобів, які належать ТОВ "Микдорсервіс" здійснювались на підставі документів первинного обігу (подорожних листів) та актів виконаних робіт.

Однак, із договору підряду № 72 від 29 квітня 2010 року, укладеного між Департаментом ЖКГ Миколаївської міської ради та позивачем чітко визначені зобов'язання останнього, зокрема, пунктом 6.1.1. встановлено, що підрядник зобов'язаний своїми силами і засобами виконати усі роботи в обсягах і в строки та здати виконані роботи замовнику.

Тобто, надання автотранспортних послуг, які зазначені в бухгалтерських документах як "без виїзду" та "чергування", цілком можливо виконати позивачем самостійно без залучення субпідрядної організації, що прямо передбачено статутом КП "ЕЛУ автодоріг" та віднесенням позивача до вищенаведеного виду господарської діяльності.

Так, у відповідності до довідки № 64/15 від 05 лютого 2015 року, яка міститься в матеріалах справи, на балансі КП "ЕЛУ автодоріг" знаходиться 38 одиниць техніки. На виконання робіт по зимовому утриманню доріг застосовується наступна техніка:

- екскаватор "Борекс-2101";

- машина дорожня комбінована МДК-53215-00 КАМАЗ - 3 од.;

- навантажувач колісний ТО-30.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується, що власної автомобільної техніки для очищення доріг у зимовий період часу у позивача недостатньо, проте це не свідчить про неможливість власними силами забезпечити чергування без виїзду власного автотранспорту та штатних водіїв.

Разом з цим, слід зазначити, що ані при проведенні зустрічної звірки з ТОВ "Микдорсервіс", ані в ході розгляду справи, останнім не було надано документи, які б підтверджували факт здійснення чергування без виїзду автотранспорту та понесені на це витрати.

Аналіз вищезазначених обставин дає підстави вважати, що оскаржена вимога № 01-14/304 від 07 березня 2014 року в частині пункту 8 спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині є обов'язковою для виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, проте вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Тому, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що з цих підстав необхідно відмовити у задоволенні позову.

Водночас, оскільки рішення судів попередніх інстанцій по суті є правильними, то колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає за потрібне залишити їх рішення без змін.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Експлуатаційне лінійне управління автодоріг" залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко