Справа № 2а-13210/08
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 листопада 2014 року № 2а-13210/08

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про зміну способу та порядку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві звернулася до суду із поданням про зміну способу та порядку виконання рішення суду, посилаючись на те, що в провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві перебуває виконавчий лист Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2013 року по справі № 2а-13210/08, яким зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити одноразову грошову допомогу за 2009 рік відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Вказує, що постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2014 року боржника зобов'язано виплатити одноразову грошову допомогу за 2009 рік відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зазначає, що до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві надійшов лист Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 21.08.2014 року № 09/1939-11, згідно якого боржником проведено нарахування коштів стягувачу, проте, вони будуть виплачені з урахуванням Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», так як, на даний час, відсутні бюджетні призначення на вказані цілі.

З огляду на зазначене вище, старший державний виконавець просить суд змінити спосіб виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2013 року по справі № 2а-13210/08 шляхом стягнення з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 2380,00 грн та, на виконання п. 11 Порядку взаємодії Державної виконавчої служби України та Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини під час представництва України у Європейському суді та виконання рішень Європейського суду з прав людини, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.09.2013 року № 1989/5, щодо виконання рішення національних судів, залучити представника Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини як спеціаліста в галузі застосування конвенції про захист прав людини.

Крім того, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві просила дане подання розглядати без присутності державного виконавця або представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві.

Стягувач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання до суду не з'явився.

Відповідно до ст. 263 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши подання, матеріали подані разом з ним та матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судом встановлено, що постановою Вищого адміністративного суду України від 13.11.2013 року по справі № К/9991/35473/12 зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити одноразову грошову допомогу за 2009 рік відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Судове рішення набрало законної сили 13.11.2013 року та є обов'язковим до виконання.

27.11.2013 року на підставі даної постанови Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2а-13210/08, який пред'явлено для примусового виконання у відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві.

07.08.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження щодо зобов'язання Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити одноразову грошову допомогу за 2009 рік відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду.

21.08.2014 року листом № 09/1939-11 Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат повідомив, що добровільно виконати рішення суду не має можливості, так як відсутні бюджетні призначення на вказані цілі, а саме: на одноразову грошову допомогу за 2009 рік у розмірі 2380,00 грн, проте перерахунок коштів в сумі 2380,00 грн ним проведено.

Крім того, у даному листі зазначено, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» видатки на виконання судових рішень за програмами соціального захисту населення громадян Міністерству соціальної політики України, як головному розпоряднику бюджетних коштів, не передбачені.

Згідно ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Положеннями ч. 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Разом з тим, в листі від 21.08.2014 року № 09/1939-11 Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат зазначив, що рішення суду буде виконано за умови виділення коштів Центру для забезпечення виконання рішень судів за програмами соціального захисту громадян.

З наведеного вище убачається, що боржником рішення суду самостійно не виконується з незалежних від нього причин, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для застосування до боржника штрафних санкцій, передбачених ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Вказана норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише у виняткових випадках, або за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим, або за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Таким чином, суд, за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити у цьому, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Проте, в порушення вказаних вище вимог КАС України, заявником не було надано достатніх доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

При цьому, старшим державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів нарахування боржником, Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, стягувачу ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за 2009 рік відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в сумі 2380,00 грн, а також доказів щодо відсутності необхідних коштів на рахунку у боржника. Зокрема, розпорядження боржника щодо здійснення нарахування одноразової грошової допомоги стягувачу на виконання рішення суду, довідки Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про розмір нарахованої суми одноразової грошової допомоги, що підлягає сплаті стягувачу відповідно до рішення суду, доказів щодо наявності чи відсутності на розрахункових рахунках боржника кошторисних призначень на виплату грошової допомоги за програмами соціального захисту громадян.

Саме ж посилання старшого державного виконавця на лист Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 21.08.2014 року № 09/1939-11 без надання інших належних доказів є недостатньою підставою для задоволення подання про зміну способу та порядку виконання рішення.

Крім того, відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем вчинено всі необхідні дії, спрямовані на виконання судового рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом.

Також слід зазначити, що інформаційний лист Вищого адміністративного суду України № 846/12/13-13 від 13.06.2013 року, в якому визначено, що зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат, відкликано, згідно з інформаційним листом Вищого адміністративного суду України від 11.02.2014 року №173/11/14-14.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, на яких ґрунтуються вимоги старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, не доведені, а тому вимоги подання про зміну способу і порядку виконання вищевказаного судового рішення на стягнення коштів в сумі 2380,00 грн з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, а також щодо залучення представника Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини як спеціаліста в галузі застосування конвенції про захист прав людини є необґрунтованими і, як наслідок, такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69, 165, 254, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві про зміну способу та порядку виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур