Справа № 808/7377/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2015 рокусправа № 808/7377/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного підприємства-фірма "Дарьял"

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 р. у справі № 808/7377/14

за позовом Приватного підприємства-фірми "Дарьял"

до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про скасування податкової вимоги від 26.09.2014р. №1057-25, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2014 Приватне підприємство-фірма "Дарьял" звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 26.09.2014 № 1057-25 на суму 25276,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю винесення спірної вимоги, оскільки остання винесена на суму, що перевищує наявний податковий борг підприємства. Крім того, позивач вказує на те, що податковим органом невірно визначено дату виникнення податкового боргу.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 р. у справі № 808/7377/14 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що податковий орган при формуванні та надісланні позивачу податкової вимоги від 26.09.2014 № 1057-25 діяв в межах повноважень та в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Не погодившись з постановою суду, ППФ "Дарьял" подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 у справі № 808/7377/14, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги в повному обсягу повторюють правове обґрунтування заявлених позовних вимог. Скаржник наполягає на тому, що податкова вимога не містить дані про штрафні (фінансові) санкції, що не відповідає даним податкового повідомлення-рішення і суперечить Наказу Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576. Крім того, грошове зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням № /1 є узгодженим з 25.09.2012, тобто податковий борг виник з 25.09.2012, а відповідач стверджує, що податковий борг позивача по орендній платі з юридичних осіб виник 19.09.2014 на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012 № 2а-9818/10/0870, тобто відповідач зазначив дату виникнення податкового боргу за податковою вимогою не у відповідності до п.56.18 ст.56 ПК України. Ці обставини, на думку позивача, доводять, що спірна податкова вимога порушує п.59.3 ст.59 ПК України, тому що не містить достовірні відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та його розмір.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не зявились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, незявлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі акту перевірки № 1652/20496109/15-03 від 15.10.2010 ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя прийнято податкове повідомлення-рішення № /1 від 22.11.2010, яким ППФ "Дарьял" донараховано суму податкового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб на загальну суму 25276,26 грн., у т. ч. за основним платежем 24 074,34 грн. та за штрафними санкціями - 1203,72 грн. (а. с.27).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2011 у справі №2а-9818/10/0870 позовні вимоги ПП фірма «Дарьял» задоволено і, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № /1 від 22.11.2010.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012 вищевказану постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2011 у справі № 2а-9818/10/0870 скасовано і у задоволенні позовних вимог ППФ «Дарьял» відмовлено (а. с.25, 26).

26.09.2014 ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя сформовано податкову вимогу №1057-25, згідно якої станом на 26.09.2014 сума податкового боргу Підприємства становить 25276,26 грн., у тому числі: за основним платежем - 25276,26 грн., штрафні санкції 0 грн. (а. с.22).

Крім того, матеріали справи містять лист відповідача № 4715/10/08-25-25-11 від 13.10.2014, в якому Підприємство повідомлено, що податковий борг з орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 25276,26 грн. виник 19.09.2014, яку за поясненнями податківців визначено виходячи з дати внесення інформації про узгодження податкового зобов'язання до картки особового рахунку ПП фірма «Дарьял» (а. с.24).

ППФ "Дарьял", вважаючи вказану податкову вимогу протиправною, звернулась з даним позовом до адміністративного суду.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ППФ "Дарьял" не підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до п.6.2 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181 (далі - Закон № 2181) у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання у встановлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Статтею 5 Закону № 2181 визначений порядок узгодження сум податкових зобов'язань, який фактично поділяється на два види: самостійне узгодження податкового зобов'язання (п.5.1. ст.5) та апеляційне узгодження податкового зобов'язання (п.5.2 ст.5).

Під самостійним узгодженням мається на увазі податкове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків у податковій декларації, і яке вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Під апеляційним узгодженням мається на увазі узгодження податкового зобов'язання у порядку і строки, які визначені цим Законом за процедурами адміністративного або судового оскарження (п.1.20 ст.1 Закону № 2181).

Відповідно до п.п.5.2.4 п.5.2 ст.5 Закону № 2181 день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України, згідно п.41.5 ст.41 якого органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

У відповідності до п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Крім того, п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Водночас, у п.56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За приписами ч.5 ст.254 КАС України (в редакції на момент винесення постанови судом апеляційної інстанції у справі № 2а-9818/10/0870) постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

В абз.1 п.59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За визначенням, наведеним у п.п.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У відповідності до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, з наведених норм вбачається, що дії податкового органу по формуванню податкової вимоги від 26.09.2014 через наявність узгодженої в судовому порядку суми грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій), відповідали вимогам чинного законодавства.

Посилання ж скаржника на те, що всупереч даним податкового повідомлення-рішення від 22.11.2010 та приписів Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міндоходів і зборів України від 10.10.2013 №576, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1840/24372, податкова вимога не містить достовірні відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та його розмір щодо штрафних санкцій, то судом першої інстанції вірно встановлено, що податкова вимога від 26.09.2014 дійсно має недоліки у формуванні щодо зазначення суми в графах «основний платіж» та «штрафні санкції», але відповідач, зазначивши в графі «основний платіж» суму податкового боргу з орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 25276,26 грн. без розбивки на штрафні санкції, жодним чином не порушив права та законні інтереси Підприємства, оскільки була зазначена сума угодженого податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням №/1 від 22.11.2010 (основний платіж 24074,34 грн. + 1203,72 грн. штрафні санкції = 25276,26 грн.).

Тобто загальна сума податкового боргу порівняно з загальною сумою податкового повідомлення-рішення від 22.11.2010 не змінилась.

При цьому, колегія суддів зауважує, що недотримання порядку оформлення податкової вимоги у даному випадку не впливає на її суть та не відміняє обов'язку позивача виконувати законні вимоги податкової інспекції щодо сплати податкового боргу, а отже не може бути підставою для задоволення позовних вимог Підприємства.

Колегією суддів не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що грошове зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням № /1 є узгодженим з 25.09.2012 на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012 № 2а-9818/10/0870, тобто податковий борг виник з 25.09.2012, а відповідач зазначає, що податковий борг позивача по орендній платі з юридичних осіб виник 19.09.2014, тобто відповідач зазначив дату виникнення податкового боргу за податковою вимогою не у відповідності до п.56.18 ст.56 ПК України.

Так, по-перше, у податковій вимозі взагалі відсутня дата виникнення податкового боргу, зокрема і 19.09.2014. Така дата зазначалась відповідачем лише у листі № 4715/10/08-25-25-11 від 13.10.2014, який предметом даного спору не являється і про незаконність податкової вимоги свідчити не може.

По-друге, позивачем не зазначено які саме негативні наслідки для Підприємства мало зазначення відповідачем дати виникнення податкового боргу не 25.09.2012, а 19.09.2014.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог ППФ «Дарьял» про скасування податкової вимоги від 26.09.2014 № 1057-25 на суму 25 276,26 грн.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 р. у даній справі.

Крім того, позивачем надано клопотання про заміну відповідача - Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, правонаступником Державною податковою інспекцією у Заводському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій .Відповідних підтверджуючих документів щодо заміни сторони, позивач не долучив, однак зазначене правонаступництво є загальновідомим фактом, в звязку з чим, в силу приписів ст.55 КАС України, колегія суддів допускає заміну відповідача вказаним правонаступником.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства-фірма "Дарьял" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 р. у справі № 808/7377/14 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 р. у справі № 808/7377/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко