Справа № 2а-560/10/0870
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2010-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2010 року 11:44 Справа № 2а-560/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Татаринова Д.В.

при секретарі Сандига В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Прокурора Шевченківського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України, м. Київ

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про: стягнення фінансових санкцій у сумі 1 700 гривень, -

від прокуратури: ОСОБА_2 діє на підставі посвідчення №244 від 01 квітня 2005 року;

від позивача: не зявився;

від відповідача:не зявився, -

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2010 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов прокурора Шевченківського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа Територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Запорізькій області в якому прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь Державного бюджету Шевченківського району м. Запоріжжя суму фінансових санкцій в розмірі 1 700 гривень.

В позові зазначено, що за наслідками перевірки, проведеної 22 вересня 2009 року державними інспекторами Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Запорізькій області, транспортного засобу марки МАN, державний номер НОМЕР_1, який здійснював вантажні перевезення та належав відповідачу, було встановлено порушення вимог чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про автомобільний транспорт» про що складено акт №00256 від 22 вересня 2009 року та прийнято постанову № 061723 від 27 жовтня 2009 року про застосування до відповідача фінансових санкцій у розмірі 1 700 гривень. Оскільки зазначені санкції відповідачем добровільно не сплачені, позивач просить суд стягнути з ПП ОСОБА_1 вказану суму фінансових санкцій у примусовому порядку.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та дав пояснення в обґрунтування позову аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник позивача в судове засідання не зявився. На адресу суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_3, в якому він просить суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання вдруге не зявився, на адресу суду повернувся конверт з поштовою відміткою, що організація за зазначеною адресою не знаходиться. В матеріалах справи знаходиться витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з зазначенням юридичної адреси відповідача, відповідно до якої судом надсилалися повістки про виклик.

Судом визнано за доцільне розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки судом неодноразово направлялися судові повістки на юридичну адресу ПП ОСОБА_1, яка внесена до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та згідно з витягом № 5317359 станом на 01березня 2010 року не змінювалась.

Вислухавши пояснення прокурора, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, Прокуратурою Шевченківського району м. Запоріжжя, у ході проведення перевірки встановлено порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 3 частини 1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» з боку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а саме надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.ст. 34, 39, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», про що складено акт №00256 від 22 вересня 2009 року, водій ОСОБА_4 з актом перевірки ознайомлений, від підпису акту відмовився.

За результатами проведеної перевірки, Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Запорізькій області було винесено постанову №061723 від 27 жовтня 2009 року про застосування фінансових санкцій у розмірі 1 700 гривень до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно до ст. 48 Закону «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для фізичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є: для автомобільного перевізника - ліцензія та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до Наказу МОЗ та МВС №124-345 «Про затвердження Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів», а саме п.5.3. результат проведеного щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів фіксується в Журналі щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв, ф. N 137-2/о, після чого в шляховому листі ставиться штамп з висновком про придатність до керування транспортом. Штамп видається медичному працівнику в Українському медичному центрі безпеки дорожнього руху та його філіалах після проходження навчання методів проведення щозмінних передрейсових та післярейсових медичних оглядів водіїв транспортних засобів.

У відповідності до ст. 5 Закону «Про автомобільний транспорт», основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до абз.3 ст.60 Закону «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції визначені цією статтею, а саме: - надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.ст. 39, 48 цього Закону, - передбачено штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі Порядок), за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій до порушника.

Згідно з п. 28 Порядку, фінансова санкція повинна бути перерахована субєктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом 15-ти днів після отриманням ним копії постанови про застосування фінансових санкцій.

Відповідач суму фінансових санкцій в добровільному порядку не сплатив. Постанова №061723 від 27 жовтня 2009 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в адміністративному чи судовому порядках відповідачем не оскаржувалась.

Відповідно до п. 23 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті у разі виявлення в ході перевірки автотранспортного засобу порушення законодавства про транспорт, відповідальність за які не передбачена Законом України «Про автомобільний транспорт» або Кодексом України про адміністративні правопорушення, посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою, передбаченою цим Порядком, в якому зазначаються виявлені порушення.

Відповідно до п. 4 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті основними завданнями територіальних управлінь у відповідному регіоні є: здійснення відповідно до законодавства державного нагляду за дотриманням правил безпечного функціонування автомобільного транспорту загального користування; здійснення державного контролю за дотриманням суб'єктами господарювання усіх форм власності нормативно-правових актів, стандартів і норм перевезення вантажів і пасажирів автомобільним транспортом загального користування; забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері ліцензування в автомобільному транспорті загального користування.

Згідно з п. 5. Положення територіальні управління відповідно до покладених на них завдань у відповідному регіоні: здійснюють державний контроль за виконанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, правил перевезень пасажирів і вантажів; дотриманням вимог нормативно-правових актів, стандартів і норм, що регулюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; здійснюють державний нагляд за забезпеченням безпеки перевезень суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування;

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про внесення змін до Закону Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 КАС України (розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості) та ч. 1 ст. 71 КАС України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення) суд дійшов висновку, що заявлені Прокурором Шевченківського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Запорізькій області вимоги про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у розмірі 1 700 гривень, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ст.ст. 48, 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.2 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМУ від 08.11.2006 №1567, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов прокурора Шевченківського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій у сумі 1 700 гривень задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. К.Лібнехта, 13, м. Запоріжжя, 69061) на користь державного бюджету Шевченківського району (21081100, ГУДКУ в Запорізькій області, МФО 813015, р/р 0009) 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень застосованих фінансових санкцій.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанову складено у повному обсязі 09 березня 2010 року.

Суддя Д.В. Татаринов