Справа № 2-н-9/08/0970
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2012-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2012 р. Справа № 2-н-9/08/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Скільського І.І.

при секретарі Бурда М.Р.

за участю:

представника заявника Дем`яніва І.М.,

перставника відповідача 1:- Головного управління військової служби правопорядку в Збройних Силах України ОСОБА_1,

перставника відповідача 2 - Західного територіального управління військової служби правопорядку в Збройних Силах України ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4, про перегляд за нововиявленими обставинами постанови військового апеляційного суду Центрального регіону України від 26.04.2006 року по справі № 2-1/2006 за адміністративним позовом ОСОБА_4 про визнання незаконними наказу тимчасово виконуючого обовязки начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника Головного управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України № 18 ПМ від 30.11.2004 року, щодо звільнення з військової служби в запас у звязку зі скороченням штатів та наказу начальника Івано-Франківського зонального відділення Військової служби правопорядку № 230 від 27.12.2004 року із змінами, внесеними до нього наказом начальника Західного територіального управління Військової служби правопорядку № 96 від 07.04.2006 року, щодо виключення зі списків особового складу частини, -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2011 року ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся в адміністративний суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови військового апеляційного суду Центрального регіону України від 26.04.2006 року у справі № 2-1/2006 за адміністративним позовом ОСОБА_4, про визнання незаконними наказу тимчасово виконуючого обовязки начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника Головного управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України № 18 ПМ від 30.11.2004 року, щодо звільнення з військової служби в запас у звязку зі скороченням штатів та наказу начальника Івано-Франківського зонального відділення Військової служби правопорядку № 230 від 27.12.2004 року із змінами, внесеними до нього наказом начальника Західного територіального управління Військової служби правопорядку № 96 від 07.04.2006 року, щодо виключення зі списків особового складу частини.

Підставою для перегляду за нововиявленими обставинами вищенаведеного судового рішення вважає існування обставин, визначених в частині 3 статті 245 КАС України. Зокрема, 24.05.2011 року з проінформованих джерел йому та його довірителю стало відомо, що Директива Міністра оборони України № Д-1 від 24 січня 2004 року, яка була підставою для звільнення ОСОБА_4, з військової служби є скасованою (відповідним наказом Міністра оборони України), як така, що свого часу була видана незаконно. Вважає, що вказана обставина, є підставою для перегляду постанови військового апеляційного суду Центрального регіону України від 26.04.2006 року у справі № 2-1/2006, адже як вказано в наведеному рішенні суду саме Директива Міністра оборони України № Д-1 від 24 січня 2004 року стала підставою для подальшого оформлення відповідних документів на звільнення ОСОБА_4, з військової служби у звязку із скороченням штатів.

В судовому засіданні представник заявника подану заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 26.04.2006 року підтримав повністю, просив задовольнити її.

Представник відповідача 1 Головного управління військової служби правопорядку в Збройних Силах України проти заяви заперечив, просив залишити без задоволення заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з підстав наведених у письмових запереченнях, що міститься в матеріалах справи.

Представник відповідача 2 Західного територіального управління військової служби правопорядку в Збройних Силах України проти заяви заперечила, просила суд залишити без задоволення заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з підстав наведених у письмових запереченнях, що міститься в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника заявника, представника відповідача 1-Головного управління військової служби правопорядку в Збройних Силах України, представника відповідача 2 - Західного територіального управління військової служби правопорядку в Збройних Силах України, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою військового апеляційного суду Центрального регіону України від 26.04.2006 року у справі № 2-1/2006, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, про визнання незаконними наказу тимчасово виконуючого обовязки начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника Головного управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України № 18 ПМ від 30.11.2004 року, щодо звільнення з військової служби в запас у звязку зі скороченням штатів та наказу начальника Івано-Франківського зонального відділення Військової служби правопорядку № 230 від 27.12.2004 року із змінами, внесеними до нього наказом начальника Західного територіального управління Військової служби правопорядку № 96 від 07.04.2006 року, щодо виключення зі списків особового складу частини.

Постанова військового апеляційного суду Центрального регіону України від 26.04.2006 року у справі № 2-1/2006 переглядалася в касаційному порядку Вищим адміністративним судом України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.07.2007 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а постанову військового апеляційного суду Центрального регіону України від 26.04.2006 року без змін.

Відповідно до частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами наведений у частині 2 статті 245 вищенаведеного Кодексу, зокрема:

істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

При цьому, суд звертає увагу, що перелік підстав для провадження за нововиявленими обставинами, наведеними у статті 245 вищенаведеного Кодексу є вичерпним.

Виходячи з аналізу вимог чинного законодавства, суд вважає, що нововиявленими обставинами фактичного та правового характеру є такі обставини, які обєктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність сукупності вказаних факторів є обовязковою.

Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, заявник вважає істотною обставиною для перегляду постанови військового апеляційного суду Центрального регіону України від 26.04.2006 року у справі № 2-1/2006 є положення зафіксовані у частині 3 статті 245 КАС України, зокрема те, що Директива Міністра оборони України № Д-1 від 24 січня 2004 року, яка була підставою для звільнення ОСОБА_4, з військової служби є скасованою (відповідним наказом Міністра оборони України), як така, що свого часу була видана незаконно.

В судовому засіданні встановлено, що 24.01.2004 року Міністр оборони України видав Директиву № Д-1 «Про окремі питання скорочення чисельності особового складу та інфраструктури Збройних Сил України» (т1.справи №2-1/2006 а.с.223-224 )

Згідно витягу із наказу начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України (по особовому складу) № 18-ПМ від 30.листопада 2004 року відповідно до Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України старшого прапорщика ОСОБА_4, начальника відділення спеціального призначення 12 окремого взводу Військової служби правопорядку Івано-Франківського зонального відділення Військової служби правопорядку Західного територіального управління Військової служби правопорядку звільнено з військової служби у запас за пунктом 63, підпункту «г» - у звязку із скороченням штатів(т.2 справи №2-н-9/08/0970 а.с.85).

29.12.2006 року Міністр оборони України видав наказ №774 «Про вдосконалення заходів з кадрового забезпечення Збройних Сил України на період 2007-2011 років». В пункті 3 вказаного наказу зазначено, що - Директиви міністра оборони України від 24 січня 2004 року № Д-1 «Про окремі питання скорочення чисельності особового складу та інфраструктури Збройних Сил України» та від 27 січня 2006 року № Д-1 «Про основні заходи кадрового забезпечення Збройних Сил України на період 2006-2011 років, подальшого удосконалення кадрової політики» вважати такими, що втратили чинність (т.2 справи №2-н-9/08/0970 а.с.67-70).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що доводи представника заявника, наведені ним у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є помилковими, оскільки істотні обставини, визначені заявником як підстави для перегляду судового рішення не є такими, які помякшують або скасовують відповідальність заявника, так як звільнення з військової служби у звязку із скороченням штатів не відноситься до жодного з видів юридичної відповідальності. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи. Крім цього, дана заява не є обґрунтованою та базується на припущеннях заявника.

А тому з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заяву Дем`яніва І.М., що діє в інтересах ОСОБА_4 про перегляд постанови військового апеляційного суду Центрального регіону України від 26 квітня 2006 року за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 про визнання незаконним наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України №18-ПМ від 30.11.2004 року щодо звільнення з військової служби в запас у зв`язку зі скороченням штатів та наказу начальника Івано-Франківського зонального відділення Військової служби правопорядку №96 від 07.04.2006 року, щодо виключення зі списків особового складу, слід залишити без задоволення.

Щодо поданого представником відповідача 1 - Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України, в судовому засіданні, розрахунку судових витрат, понесених Головним управлінням Військової служби правопорядку Збройних Сил України під час провадження за нововиявленими обставинами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення інші особи, які брали участь у справі, можуть вимагати компенсації особою, яка її подала, судових витрат, понесених ними під час провадження за нововиявленими обставинами.

Частиною 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Статтею 91 Кодексу адміністративного судочинства України визначено витрати сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду.

Витрати, повязані з переїздом до іншого населенного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторорни (ч.1 ст. 91 КАС України).

Згідно частини 2 статті 91 Кодексу адміністративного судочинства України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є субєктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

Відповідно до ч.2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Таким чином, компенсація заявником (не субєктом владних повноважень), судових витрат, понесених відповідачем -1(субєктом владних повноважень) під час провадження за нововиявленими обставинами Кодексом адміністративного судочинства не визначена, а тому витрати понесені Головним управлінням Військової служби правопорядку Збройних Сил України під час провадження за ново виявленими обставинами (повязаних із прибуттям до суду) не підлягають відшкодуванню заявником.

Керуючись ст.ст. 160,165, 245, 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Дем`яніва І.М., що діє в інтересах ОСОБА_4 про перегляд постанови військового апеляційного суду Центрального регіону України від 26 квітня 2006 року за нововиявленими обставинами у справі № 2-1/2006 за адміністративним позовом ОСОБА_4 про визнання незаконним наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України №18-ПМ від 30.11.2004 року щодо звільнення з військової служби в запас у зв`язку зі скороченням штатів та наказу начальника Івано-Франківського зонального відділення Військової служби правопорядку №96 від 07.04.2006 року, щодо виключення зі списків особового складу частини, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5

Ухвала в повному обсязі складена 02.04.2012 року.