Справа № 2а-19058/09/0370
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2013-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
Волинський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
суддів Валюха В.М., Лозовського О.А.,
при секретарі Грушецькому П.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Ягодинської митниці про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,
17 січня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Ягодинської митниці про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.
Заяву мотивує тим, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2009 року його поновлено на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Володимир-Волинський» Ягодинської митниці з 26 жовтня 2009 року, стягнуто з Ягодинської митниці на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 6365,76 грн. Постанову в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2012 року судове рішення першої інстанції скасовано та постановлено нове про відмову в задоволенні позову. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.09.2010 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2012 року скасовано, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2009 року залишено в силі. Однак рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Володимир-Волинський» Ягодинської митниці митним органом виконано лише 29.12.2011 року, про що видано наказ №2730-к. Оскільки митним органом постанова Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2009 року фактично виконана 29.12.2011 року, ОСОБА_1 просить стягнути з Ягодинської митниці середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді.
В судовому засіданні позивач підтримав вимоги заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді з підстав, викладених у ній. Додатково суду пояснив, що після прийняття Волинським окружним адміністративним судом постанови від 10.12.2009 року, 25.03.2010 року Ягодинською митницею внесено до трудової книжки запис про поновлення позивача на посаді, який 11.08.2010 року визнаний недійсний у звязку зі скасуванням рішення суду першої інстанції згідно постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2012 року. В період часу з 25.03.2010 року по 11.08.2010 року позивачу виплачувалась заробітна плата, тому період затримки, за який ОСОБА_1 просить стягнути заробітну плату, складає з 11.12.2009 року по 24.03.2010 року та з 12.08.2010 року по 28.12.2011 року, тобто по день фактичного його поновлення після прийняття Вищим адміністративним судом України ухвали від 30.09.2010 року. Також позивач зазначив, що 12.01.2012 року він був звільнений з митних органів за угодою сторін, з наказом про звільнення ознайомлений 25.01.2012 року та 26.01.2012 року отримав трудову книжку. Водночас відразу після звільнення не звертався до суду із заявою про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду, оскільки з лютого по липень 2012 року перебував за кордоном, крім того, вважав, що митниця самостійно здійснить належні йому виплати.
В поданих суду запереченнях на заяву ОСОБА_1 Ягодинська митниця вказує, що з метою визначення свого бажання працювати після прийняття судового рішення про поновлення на посаді необхідна ініціатива поновленої особи з цього питання перед працедавцем. ОСОБА_1 після винесення Вищим адміністративним судом України ухвали від 30.09.2010 року тривалий час не ініціював питання про його поновлення, чим фактично зумовив затримку виконання судового рішення. За поданою позивачем 19.09.2011 року заявою 20.09.2011 року було відкрите виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого 08.09.2011 року Волинським окружним адміністравним судом про поновлення ОСОБА_1 за посаді. В процесі виконання судового рішення Держмитслужба України 16.12.2011 року зверталась до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення у справі, а 28.12.2011 року був виданий наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді. Також відповідач зазначає, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду із вказаною заявою, а тому просить в задоволенні вимог позивача відмовити.
Представник Ягодинської митниці в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді з підстав, викладених у письмових запереченнях.
Державна митна служба України в судове засідання свого представника не направила, хоча належним чином даний відповідач у справі повідомлявся судом про дату, час та місце судового засідання, а тому розгляд заяви ОСОБА_1 здійснювався у відсутності представника ДМСУ.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Держмитслужби України та Ягодинської митниці задоволено повністю, поновлено позивача на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Володимир-Волинський» Ягодинської митниці з 26 жовтня 2009 року, стягнуто з Ягодинської митниці на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 6365,76 грн. Постанову в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.
За заявою ОСОБА_1 28.12.2009 року останньому було видано виконавчий лист, на підставі якого 24.02.2010 року відкрито виконавче провадження.
Наказом Держмитслужби України від 15.03.2010 року №308-к «По особовому складу митних органів» на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2010 року скасовано наказ Держмитслужби України від 01.09.2009 року №1632-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та поновлено ОСОБА_1 на займаній посади. 25.03.2010 року на підставі даного наказу внесено відповідний запис до трудової книжки позивача.
У звязку з прийняттям Львівським апеляційним адміністративним судом постанови від 22.06.2010 року Держмитслужбою України видано наказ від 11.08.2010 року №1551-к «Про втрату чинності наказу», згідно з яким визнано таким, що втратив чинність наказ Держмитслужби України від 15.03.2010 року №308-к. 11.08.2010 року внесено відповідний запис до трудової книжки позивача.
На підставі заяви ОСОБА_1 від 07.09.2011 року Волинським окружним адміністративним судом видано 08.09.2011 року виконавчі листи №3570/2011 та №3571/11 про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Володимир-Волинський» Ягодинської митниці з 26 жовтня 2009 року та про стягнення з Ягодинської митниці на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 6365,76 грн.
28.12.2011 року Держмитслужбою України видано наказ №2730-к «По особовому складу митних органів», яким ОСОБА_1 поновлено на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Володимир-Волинський» Ягодинської митниці з 12.08.2010 року. 29.12.2011 року запис про поновлення на посаді внесено до трудової книжки ОСОБА_1
Водночас згідно наказу Ягодинської митниці від 12.01.2012 року №34-к ОСОБА_1 звільнено з посади головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Володимир-Волинський» Ягодинської митниці за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України. З пояснень позивача вбачається, що з наказом про звільнення він ознайомився 25.01.2012 року, а 26.01.2012 року отримав трудову книжку. Жодних коштів при звільненні він не отримував, в телефонному режимі звертався в бухгалтерію про виплату заробітної плати за час затримки виконання рішення суду, однак по день звернення із даною заявою до суду, тобто 17.01.2013 року, будь-яких розрахунків Ягодинська митниця з позивачем не проводила.
Відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Згідно ст.233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Водночас Рішенням Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року N 4-рп/2012 дано офіційне тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 2371 цього Кодексу.
Конституційний Суд України визначив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 116, 117, 2371 цього Кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.
На думку суду, у даних правовідносинах слід застосовувати встановлений КЗпП України тримісячний строк звернення до суду, оскільки позивачем поставлена вимога про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який спричинений невиконанням рішення суду про поновлення на посаді, а не про стягнення належної позивачу заробітної плати. Заробітна плата виплачується за виконану роботу, а у даному випадку позивач не виконував роботу в період з 11.12.2009 року по 24.03.2010 року та з 12.08.2010 року по 28.12.2011 року, з огляду на що ним поставлено питання про оплату вимушеного прогулу у розмірі середнього заробітку, що не є ідентичними поняттями з виплатою заробітної плати.
Згідно із частиною другою статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Частиною сьомою статті 9 КАС України визначено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
Відповідно до частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Таким чином, оскільки КЗпП України не врегульовано дії суду у випадку подання заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді з пропуском строку звернення до суду, тому, на думку суду, у даному випадку за аналогією закону слід застосувати положення частини 1 статті 100 КАС України
Про порушення своїх прав позивач дізнався з дня, коли був ознайомлений із наказом про звільнення, тобто 25.01.2012 року, проведення будь-яких розрахунків із ОСОБА_1 за час, спричинений вимушеним прогулом, у даному наказі не було передбачено, однак із заявою до суду про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді позивач звернувся лише 17.01.2013 року, що підтверджується відбитком штемпеля на ній, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду із заявленою вимогою.
В судовому засіданні позивач не навів жодних поважних причин пропуску тримісячного строку звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді, з огляду на що суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1
Керуючись ст.ст.9, 100, 160, 162, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст.ст.233, 236 Кодексу законів про працю України, суд
Заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, повний текст якої буде виготовлено 30 січня 2013 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_3Плахтій

Судді В.М.Валюх

ОСОБА_4