Справа № 823/1736/14
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2015 р. м. Київ К/800/62341/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - Веденяпіна О.А. (суддя-доповідач), Загороднього А.Ф., Зайцева М.П.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року

у справі № 823/1736/14

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області

про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3.) звернулась в суд з позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі - ДПІ) про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 08 травня 2014 року та № від 13 травня 2014 року.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № від 08 травня 2014 року та № від 13 травня 2014 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року апеляційну скаргу ДПІ задоволено.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року скасовано та ухвалено нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанції, ФОП ОСОБА_3 подала касаційну скаргу, в якій просила його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити без змін рішення суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27 березня 2014 року посадовими особами Головного управління Міндоходів у Черкаській області проведено перевірку магазину-складу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_3

За результатами перевірки складено акт № 2/23-00-21-03/НОМЕР_1 від 04 квітня 2014 року (далі - акт перевірки), яким встановлено факт зберігання горілки «Пшенична» виробництва ТОВ «Олександрія Бліг», а саме 308 упаковок горілки «Пшенична» об'єм 10 л., вміст спирту 40 % об. по ціні 602,00 грн. за упаковку, марковані МАП з ознаками підробки згідно додатку до акта перевірки. Крім того, в ході перевірки встановлено факт зберігання алкогольних напоїв з марками акцизного податку, сплаченого за одиниці маркованої продукції, що не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Під час перевірки перевіряючими відібрано марки акцизного податку для проведення експертизи. Згідно акта експертизи №053-04-14 від 15 квітня 2014 року, надані на експертизу марки акцизного податку для маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва з реквізитами державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів», не виготовлялись і є підробленими.

Відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно з абзацом 15 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, застосовані до ФОП ОСОБА_3 штрафні (фінансові) санкції в розмірі 370 832 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанцій виходив з недоведеності відповідачем правомірності винесених податкових повідомлень-рішень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач не надав суду належних доказів, а відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій. Також звернув увагу на те, що при допиті ОСОБА_4, якому ніби-то належить алкогольна продукція, встановлено, що в останнього відсутні будь-які документи на її придбання, а рішенням Апеляційного суду Черкаської області постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2014 року у справі №712/6258/14-п скасовано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, ФОП ОСОБА_3 як суборендодавець 10 січня 2014 року уклала з ОСОБА_4 договір суборенди приміщення, загальною площею 7 м. кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки вищевказане приміщення передано в суборенду ОСОБА_4, то виявлені у ньому алкогольні напої належать останньому, у зв'язку з чим є безпідставним висновок відповідача про зберігання відповідних алкогольних виробів ФОП ОСОБА_3 При цьому зазначив, що належність алкогольних напоїв ОСОБА_4, які зберігались на складі по АДРЕСА_1, також підтверджується постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2014 року у адміністративній справі №712/6258/14-п. Крім того, судом встановлено, що перевірка відповідачем проведена з порушенням вимог Податкового кодексу України.

Судом апеляційної інстанції не спростовано вищевказаних висновків суду першої інстанції.

Висновок суду апеляційної інстанції про скасування постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2014 року не відповідає обставинам справи, оскільки постановою колегії суддів Апеляційного суду Черкаської області від 30 липня 2014 року вищевказану постанову змінено лише в частині повернення ОСОБА_4 горілчаних виробів.

Доводи апеляційної інстанції про відсутність у ОСОБА_4 будь-яких документів на придбання вилученої алкогольної продукції в обґрунтування правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не є переконливими, оскільки ця обставина не може свідчити про належність цього товару ФОП ОСОБА_3

Враховуючи викладене, є правильними висновки суду першої інстанції.

Отже, відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Судом апеляційної інстанції залишено поза увагою, що відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного суду України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, судова колегія вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про правомірність прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Таким чином, колегія суддів, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду апеляційної інстанції скасуванню. Прийняте із вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права та з вірною правовою оцінкою обставин у справі рішення суду першої інстанції слід залишити в силі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року - скасувати, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді О.А. Веденяпін

А.Ф. Загородній

М.П. Зайцев