Справа № 204/1234/15-а
Суддя: Самсонова В. В.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/1234/15-а
Провадження № 2-а/204/35/15 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Дніпропетровського району УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання дій посадової особи незаконними, скасування постанови та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ПС1 № 196984 від 08.07.2014 року по справі про адміністративне правопорушення, та визнати дії інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Дніпропетровського району УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 по складанню протоколу та постанови про адміністративне правопорушення відносно нього незаконними та протиправними. В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що відносно нього інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування Дніпропетровського району УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 196984, де зазначено, що 07 липня 2014 року о 10 годині 50 хвилин водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 107 км/год, у зоні дії знаку 5.45 «початок населеного пункту», тим самим перевищив встановлену швидкість руху на 47 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Швидкість вимірювалась приладом «№ 2083». При цьому, на вимогу працівника ДАІ водій не предявив документи на автомобіль та посвідчення водія. За вказані правопорушення передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. На позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 833 грн. Позивач вважає, що вказана постанова винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема норм КУпАП з порушенням передбаченого законом порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення, за відсутності належних доказів його вини у скоєному правопорушенні, а тому підлягає скасуванню. Таким чином, позивач був вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини викладені в адміністративному позові. Також, вказав, що відповідачем були порушені його конституційні права. Доказів на підтвердження вини позивача відповідачем не надані, а тому спірна постанова є незаконною і необґрунтованою, оскільки правопорушення він не вчиняв.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП України - перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху України: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Дорожній знак 5.45 «Обмеження максимальної швидкості 60 км/год»: забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

У судовому засіданні було встановлено, що відносно позивача інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування Дніпропетровського району УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 196984, де зазначено, що 07 липня 2014 року о 10 годині 50 хвилин водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 107 км/год, у зоні дії знаку 5.45 «початок населеного пункту», тим самим перевищив встановлену швидкість руху на 47 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Швидкість вимірювалась приладом «№ 2083». При цьому, на вимогу працівника ДАІ водій не предявив документи на автомобіль та посвідчення водія. За вказані правопорушення передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. На позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 833 грн.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова серії ПС1 № 196984 від 08.07.2014 року винесена з порушенням норм чинного законодавства, зокрема норм КУпАП з порушенням передбаченого законом порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення, а саме при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування Дніпропетровського району УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 не було зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, не зазначено свідків правопорушення, не застосовані технічні прилади та технічних засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Так, відповідачем не надано доказів того, що відповідач вчинив адміністративне правопорушення за яке настає відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, відповідачем складений протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 146697 від 03.07.2014 року та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПС1 № 196984 від 08.07.2014 року на ОСОБА_3, а автомобілем керував ОСОБА_1.

Оскільки відповідач, як субєкт владних повноважень не надав інших доказів стосовно правомірності свого рішення в цій частині і не навів доказів наявності адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 знову ж в цій частині, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Разом з тим, позивачем також не надано доказів стосовно не правомірності та протиправності дій з боку відповідача по складанню вищевказаних протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 146697 від 03.07.2014 року та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПС1 № 196984 від 08.07.2014 року, оскільки не надано доказів того, що позивач не скоював правопорушення за яке настає відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями п. 2.4 Правил дорожнього руху України: на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обовязковому технічному контролю.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху України: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. п. 2, 14, 21-1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про міліцію», міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право: перевіряти у громадян при підозрі у вчиненні правопорушень документи, що посвідчують їх особу, а також інші документи, необхідні для з'ясування питання щодо додержання правил, нагляд і контроль за виконанням яких покладено на міліцію; проводити огляд поклажі, багажу та огляд пасажирів цивільних повітряних, морських і річкових суден, засобів залізничного та автомобільного транспорту згідно з чинним законодавством; зупиняти транспортні засоби лише в разі: порушення правил дорожнього руху водіями; відсутності номерного знака на транспортному засобі або наявності номерного знака, який не відповідає встановленим вимогам, закріплений у не встановленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів; наявності ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; наявності даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, його водія, пасажирів або вантажу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; перебування транспортного засобу в розшуку; наявності даних про використання транспортного засобу з протиправною метою; необхідності опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу для надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або працівникам міліції чи як свідка при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; проведення цільових заходів (операції, відпрацювання, оперативні плани) для перевірки документів на право користування і керування транспортним засобом, документів на транспортний засіб; виконання рішень про обмеження чи заборону руху, прийнятих уповноваженими на це державними органами; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення визначеного порядку встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Працівник підрозділу міліції повинен повідомити водія про причину зупинення транспортного засобу, суть вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Позивачем не доведено суду належними доказами, що він дійсно виконав вимоги вищевказаних положень та надав відповідачу на його вимогу, як працівника міліції, необхідні документи, передбачені Законом, для перевірки.

Тому, вимоги позивача в частині визнання дій інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Дніпропетровського району УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 по складанню протоколу та постанови про адміністративне правопорушення відносно нього незаконними та протиправними, задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 122, 126, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 71, 70 ч. 3, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Дніпропетровського району УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання дій посадової особи незаконними, скасування постанови та закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС1 № 196984 від 08.07.2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.В. Самсонова