Справа № 872/2080/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2015 рокусправа № П/811/4238/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року у справі № П/811/4238/14 за позовом Приватного підприємства фірма «Рівень Сервіс» до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство Рівень Сервіс звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Кіровоградської обєднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 03 листопада 2014р. № 001872202 про збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 84393 грн., в т.ч. основного платежу 68618 грн. та штрафної (фінансової) санкції у сумі 15775 грн., № НОМЕР_1 про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 78105 грн., в т.ч. основного платежу у сумі 62484 грн., та штрафної (фінансової) санкції у сумі 15621 грн., № НОМЕР_2 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 9290 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що висновки, викладені податковим органом в акті перевірки не відповідають дійсним обставинам справи. Вказує, що не допускав порушень при формуванні податкового кредиту з ПДВ та формуванні податку на прибуток, а тому вважає податкові повідомлення-рішення таким, що не відповідають чинному законодавству.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кіровоградська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Апелянт зазначає, що за результатами перевірки податковий орган дійшов вірного висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства при здійсненні господарських відносин по придбанню товару у Приватного підприємства «Глобал Торг», Приватного підприємства «Артсіті», Приватного підприємства «Віста Торг», Приватного підприємства «Інтеко Трейд». Крім того вважає, що позивачем не підтверджено реальності проведених господарських операцій із його контрагентами, як таких, що спричиняють реального настання правових наслідків.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень, у судове засідання не прибули, відповідач у поданому до суду клопотанні, просив проводити апеляційний розгляд без участі його уповноваженого представника.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, у період з 03 жовтня 2014 по 09 жовтня 2014 року Кіровоградською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Приватного підприємства «Рівень-Сервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з Приватним підприємством Глобал Торг за період з 01 березня 2012 по 31 березня 2012, з 01 червня 2012 по 30 червня 2012, з 01 серпня 2012 по 31 грудня 2012, Приватним підприємством Арсіті за період з 01 грудня 2011 по 31 грудня 2011, Приватним підприємством Віста Торг за період з 01 червня 2013 по 30 червня 2013, Приватним підприємством Інтеко Трейд за період з 01 червня 2013 по 31 червня 2013, з 01 червня 2013 по 30 червня 2013., за наслідками якої складено акт від 16 жовтня 2014 за №202/11-23-22-02/30049066. Перевіркою встановлено порушення п.198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством: завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту (ряд. 19 Декларації на загальну суму 9290 грн., у т.ч.:за грудень 2011 року на суму 4260 грн.; за червень 2012 року на суму 1144 грн.;за серпень 2012 року на суму 2955 грн.; за вересень 2012 року на суму 931 грн.; завищило залишок відємного значення з податку на додану вартість (ряд. 24 Декларації) на загальну суму 3958 грн., у т.ч.: за березень 2012 року на суму 581 грн.;за вересень 2012 року на суму 2955 грн.;за жовтень 2012 року на суму 422 грн;занижено податок на додану вартість на загальну суму 62484 грн., у т.ч.:за грудень 2011 року на суму 539 грн.;за березень 2012 року на суму 4073 грн.;за червень 2012 року на суму 3874 грн.;за серпень 2012 року на суму 385 грн.;за вересень 2012 року на суму 5293 грн.;за жовтень 2012 року на суму 5430 грн.;за листопад 2012 року на суму 2404 грн.;за грудень 2012 року на суму 2944 грн.;за березень 2013 року на суму 12416 грн.; за червень 2013 року на суму 25126 грн.; п. 138.2., п. 138.4, п. 138.8 та п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 68618 грн., у т.ч.:за 4 квартал 2011 року на суму 5519 грн. за 1 квартал 2012 року на суму 4887 грн. за 2 квартал 2012 року на суму 5268 грн. за 3 квартал 2012 року на суму 10043 грн.за 4 квартал 2012 року на суму 7236 грн. за 2013 рік на суму 35665 грн. На підставі акту перевірки, 03 листопада 2014 Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області прийняте податкове повідомлення-рішення № 001872202, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток на загальну суму 84393 грн., в т.ч. основного платежу 68618 грн. та штрафної (фінансової) санкції у сумі 15775 грн., № НОМЕР_1, яким Приватному підприємству « Рівень Сервіс» збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 78105 грн., в т.ч. основного платежу у сумі 62484 грн., та штрафної (фінансової) санкції у сумі 15621 грн., № НОМЕР_2, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 9290 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно до п.п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються обов'язкові реквізити визначенні даною статтею. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів, послуг.

Пункт 198.6 ст.198 Податкового кодексу України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Частиною 2 ст. 3 вищезазначеного Закону встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Пунктом 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 , первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто, перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Враховуючи положення пункту 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів вважає, що перевірка висновків податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства має відбуватись шляхом встановлення обставин реальності здійснення господарських операцій через дослідження наявних належних та допустимих доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, що між позивачем (покупець) та Приватним підприємством Артсіті (постачальник) укладено договір постачання № 74 від 08 грудня 2011 на матеріали, згідно розрахунків. На підтвердження реальності проведених господарських операцій позивачем було надано копії первинних документів: рахунок-фактуру, видаткову накладну, платіжне доручення, виписку з банку. Приватне підприємство Артсіті виписано приватному підприємтсву «Рівень Сервіс» податкові накладні за грудень 2011 року на загальну суму ПДВ 4798,80 грн.

Крім того, між позивачем (покупець) та Приватним підприємством Глобал-Торг (постачальник) укладено договір постачання № 8 від 23 березня 2012 на матеріали, згідно розрахунків. На підтвердження отримання та оплати товару позивачем надано рахунки-фактури, видаткові накладні, платіжні доручення, виписки з банку. Приватним підприємством Глобал-Торг виписано позивачу податкові накладні за березень 2012 року на загальну суму ПДВ 4654 грн., за червень 2012 року на загальну суму ПДВ 5018 грн., за вересень 2012 року на загальну суму ПДВ 6224 грн. (, за грудень 2012 року на загальну суму ПДВ 2944,39 грн..

Також, між позивачем (покупець) та Приватним підприємсвтмо Інтеко-Трейд (постачальник) укладено договір постачання № 26 від 03 березня2013 на матеріали, згідно розрахунків. ). В підтвердження виконання зазначеної угоди позивачем надано первинні документи, а саме: рахунки-фактури, видаткові накладні, платіжні доручення. Приватним підприємством Інтеко-Трейд виписано Приватному підприємству «Рівень Сервіс» податкові накладні за березень 2013 року на загальну суму ПДВ 8580 грн., за червень 2013 року на загальну суму ПДВ 15707,40 грн.

Між Приватним підприємством «Рівень Сервіс» (покупець) та Приватним підприємством Віста-Торг (постачальник) укладено договір постачання № 18 від 04 червня 2013 на матеріали, згідно розрахунків. На підтвердження реальності здійснених господарських операцій позивачем надано первинні документи, а саме: рахунки-фактури , видаткові накладні, платіжні доручення, виписки з банку . Приватним підприємством Віста-Торг виписано позивачу податкові накладні за червень 2013 року на загальну суму ПДВ 9419 грн.

Всі первинні документи, надані позивачем на перевірку, відповідають вимогам, встановленим Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, не викликають сумнівів щодо їх достовірності та підтверджують фактичне здійснення господарської операції між сторонами за умовами договору.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно пунктів 36.1, 36.5 статті 36, пункту 38.1 статті 38, пункту 44.1 статті 44, пункту 47.1 статті 47, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року у справі № П/811/4238/14- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко