Справа № 872/4705/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2015 рокусправа № 804/19216/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у справі № 804/19216/14 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська щодо нерозгляду його заяви №2603 від 22.10.14 року про передачу в приватну власність 2-х кімнатної квартири за адресою смт. Гвардійське,6 кв.61 по суті, в порядку передбаченому Законом України Про приватизацію державного житлового фонду та зобов'язати розглянути таку заяву в порядку, передбаченому Законом України Про приватизацію державного житлового фонду, видати розпорядження щодо приватизації квартири, яку займає на підставі ордеру № 33 від 13.02.1996 р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі. На думку апелянта, суд неповно встановив обставини по справі, що призвело до помилкового висновку про те, що військове містечко № 4 смт. Гвардійське, в якому проживає позивач, не входить до переліку закритих військових містечок. Крім того, таке поняття як «закрите військове містечко» норми чинного законодавства не містять.

У поданих до суду письмових запереченнях представник відповідача зазначив про законність та обґрунтованість оскарженої постанови суду першої інстанції, який правильно встановив обставини у справі, вірно застосував матеріальний закон та не допустив порушень норм процесуального права.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї підтримали в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, на підставі ордеру № 33 від 13.02.1996 року. 22.10.2014р. позивач звернувся із заявою (вх. № 2603) на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська ОСОБА_2, про передачу в приватну власність квартири за зазначеною адресою. Листом від 30.10.2014р. за вих. № 3224 начальник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська ОСОБА_2 повідомив позивача про те, що житловий фонд військових містечок селиш, Гвардійське, Черкаське у комунальну власність територіальних громад не передано. Згідно з Законом України Про правовий режим майна у Збройних Силах України, військові містечка є військовим майном, яке знаходиться в оперативному управлінні військових частин і КЕВ м. Дніпропетровська. Управлінням військовим майном, згідно з законом, здійснює Міністерство оборони України. Згідно листа квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України №303/22/1/850 від 05.09.2013р., військове містечко Гвардійське включено до числа закритих і не підпадає під приватизацію житлового фонду. Інших керівних документів щодо надання повноважень КЕВ м. Дніпропетровська розпоряджатися житловим фондом військових містечок не надходило.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушення права позивача на отримання відповіді на звернення з підстав наявності такої відповіді, оформленої рішенням.

Колегія суддів погоджується з таким висновком і зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно частин 1, 2, 3, 10 статті приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Орган приватизації зобов'язаний не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина прийняти рішення про передачу у власність або про відмову у передачі квартири у власність.

Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача із заявою про передачу в приватну власність квартири, яку він займає.

Позивач, обґрунтовуючи адміністративний позов, послався на відсутність рішення органу приватизації про передачу або про відмову у передачі позивачу квартири у власність, відповідно до чинного законодавства. Проте, як стало відомо під час судового розгляду справи у суді першої інстанції представником відповідача надано рішення начальника КЕВ м. Дніпропетровська від 13.01.2015р. № 132 на заяву ОСОБА_1 щодо оформлення в приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_2, з якого вбачається, що відповідачем була розглянута по суті заява позивача від 22.10.2014р. вх. № 2603 та з приводу порушеного в ній питання прийнято відповідне рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у оформленні в передачу у приватну власність квартири за адресою: смт. Гвардійське, Новомосковського району, Дніпропетровської обл, АДРЕСА_3.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, розглянувши заяву позивача по суті, не допустив порушення прав ОСОБА_1, а оскільки відновленню підлягає лише порушене право, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у справі № 804/19216/14 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко