Справа № 826/2728/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2728/15 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу представника Київської міської митниці ДФС - Паланичка Олега Леонідовича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» до Київської міської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем безпідставно відмовлено у наданні висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених коштів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року задоволено вказаний позов частково. Визнано протиправними дії Київської міської митниці ДФС щодо відмови в наданні висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених платежів за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» від 15.12.2014 року № 15-12/1/14. Зобов'язано Київську міську митницю ДФС скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в м. Києві про повернення ТОВ «Софіт-Люкс» надмірно сплачених митних платежів у сумі 25434,87 грн., з яких податку на додану вартість у розмірі 20543,55 грн. та мита у розмірі 4891,32 грн. Визнано протиправними дії Київської міської митниці ДФС щодо відмови в наданні висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених платежів за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» від 16.12.2014 року № 16-12/1/14. Зобов'язано Київську міську митницю ДФС скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в м. Києві про повернення ТОВ «Софіт-Люкс» надмірно сплачених митних платежів у сумі 65504,32 грн., з яких податку на додану вартість у розмірі 52907,34 грн. та мита у розмірі 12596,98 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Київської міської митниці ДФС - Паланичко Олег Леонідович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що між ТОВ «Софіт - Люкс» (Україна, Покупець) та компанією «ZHEJIANG FIRSD GROUP CO., LTD» (Китайська Народна Республіка, Продавець), було укладено зовнішньоекономічний Контракт № SMA16 від 02.04.2012 року (надалі - Контракт №SMA16). Згідно даного контракту Продавець продавав, а Покупець купував товар (світлотехнічні прилади) за кількістю, асортиментом та вартістю відповідно до Інвойсу щодо кожної поставки відповідно до правил «Інкотермс - 2000». Оплата товару здійснюється згідно Інвойсу в Доларах США (USD).

Так, до митного посту Митниці «Західний» з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару позивач подав електронні митні декларації № 100250001/2014/006096 та № 100250001/2014/006101 від 20.01.2014 року, згідно яких була обрахована митна вартість товару за основним методом, за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

При цьому, разом із ЕМД № 100250001/2014/006096 позивачем були подані наступні документи, зокрема: картка обліку особи, яка здійснює операції з товаром № 100/2012/0002564 від 16.05.2013 року; контракт № SMA16; додаткова угода № 2 від 19.07.2013 року до Контракту № SMA16; інвойс № 2013F03A82 від 27.11.2013 року; пакувальний лист б/н від 27.11.2013 року; інвойс № НВ0266 від 08.01.2014 року (на перевезення); міжнародна автомобільна накладна (СMR) № 0047 від 17.01.2014 року; коносамент № ZENNLAQB348360 від 05.12.2013 року; виписка з бухгалтерської документації б/н від 20.01.2014 року; каталог виробника (MAGNUM) від 01.01.2013 року; договір про транспортно-екпедиційні послуги № 08/01/2014 від 08.01.2014 року; довідка про транспортні витрати від 11.01.2014 року; прайс-лист виробника товару від 26.11.2013 року; прайс-лист виробника товару від 27.11.2013 року; експертний висновок Житомирської торгово-промислової палати № В-42/2 від 14.01.2014 року; декларація про відповідність № UA.011.D00033-13 від 14.01.2013 року; Довідка про проведення декларування валютних цінностей № 38735205 Десн. ДПІ№1 від 28.01.2013 року; інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару № 2730 від 17.01.2014 року; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2761 від 05.12.2013 року; декларація про походження товару № 2013F03A82 від 27.11.2013 року.

Разом із ЕМД № 100250001/2014/006101 позивачем були подані наступні документи, зокрема: картка обліку особи, яка здійснює операції з товаром № 100/2012/0002564 від 16.05.2013 року; контракт №SMA16; додаткова угода № 1 до Контракту № SMA16; додаткова угода № 2 до Контракту № SMA16; інвойс № 2013F03A97 від 27.11.2013 року; пакувальний лист № 2013F03A97 від 27.11.2013 року; розрахунок ціни (калькуляція) від 01.11.2013 року; інвойс № НВ0266 від 08.01.2014 року (на перевезення); міжнародна автомобільна накладна (СMR) №0044 від 17.01.2014 року; коносамент № ZENNLAQB348361 від 05.12.2013; виписка з бухгалтерської документації від 20.01.2014 року; каталог виробника від 10.01.2014; договір про транспортно-екпедиційні послуги № 08/01/2014 від 08.01.2014 року; довідка про транспортні витрати від 11.01.2014 року; прайс-лист виробника товару від 26.11.2013 року; прайс-лист виробника товару від 27.11.2013 року; експертний висновок Житомирської торгово-промислової палати № В-42/1 від 14.01.2014 року; декларація про відповідність № UA.011.D00033-13 від 14.01.2013 року; декларація про відповідність №UA.011.D00097-13 від 29.01.2013; інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару №2730 від 17.01.2014 року; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2761 від 05.12.2013 року; сертифікат походження товару № ССРІТ124819870 від 06.12.2013 року; лист ДМСУ № 11/2-10.1./15938-ЕП.

За наслідками опрацювання наданих ТОВ «Софіт - Люкс» документів Київською міською митницею ДФС були витребувані від позивача додаткові документи.

У зв'язку із ненаданням позивачем витребуваних митницею додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, 20.01.2014 року карткою відмови № 100250001/2014/00017 митного органу було відмовлено у прийнятті від ТОВ «Софіт-Люкс» ЕМД № 100250001/2014/006096 та карткою відмови № 100250001/2014/00016 митного органу було відмовлено у прийнятті від ТОВ «Софіт-Люкс» ЕМД № 100250001/2014/006101.

Також, 20.01.2014 року митним органом було прийнято рішення № 100250001 та № 100250001, у зв'язку із чим митним органом було скориговано визначену ТОВ «Софіт-Люкс» митну вартість імпортованих товарів за резервним методом.

Вважаючи рішення Митниці № 100250001 та № 100250001 протиправними та необґрунтованими, ТОВ «Софіт-Люкс» звернулася до адміністративного суду з позовами.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2014 року по справі № 826/5354/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014, адміністративний позов задоволено частково. Визнано незаконними та протиправними дії Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про винесені рішення про корегування митної вартості товарів №100250001/2014/000013/2 від 20.01.2014; скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про корегування митної вартості товару №100250001/2014/000013/2 від 20.01.2014. В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2014 по справі № 826/5390/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014, адміністративний позов задоволено частково. Визнано незаконними та протиправними дії Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про винесені рішення про корегування митної вартості товарів №100250001/2014/000011/2 від 20.01.2014; скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про корегування митної вартості товару №100250001/2014/000011/2 від 20.01.2014. В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.12.2014 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 у справі за позовом ТОВ «Софіт-Люкс» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про визнання дій протиправними.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.11.2014 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Станом на дату вирішення даної справи в Окружному адміністративному суді міста Києва розгляд касаційних скарг Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на зазначені вище рішення судів першої та апеляційної інстанцій триває.

Вважаючи, що оскільки рішення митного органу, які були покладені в основу розрахунку митної вартості товарів при здійсненні митних процедур скасовані, тому на підставі заяв від 15.12.2014 року грошові кошти в сумі 25434,87 грн. та від 16.12.2014 року кошти в сумі 65304,32 грн. мають бути повернуті позивачу, як такі, що надміру сплачені, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи даний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що 15.12.2014 року та 16.12.2014 року позивач звернувся до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів із заявами про повернення коштів в яких, посилаючись на вищезгадані судові рішення, просив підготувати висновок про повернення надміру сплачених коштів в загальній сумі 25434,87 грн. та 65504,32 грн. на розрахунковий рахунок, що вказаний в заявах.

В якості додатків до заяви від 15.12.2014 року позивачем долучено копії: митної декларації № 100250001/2014/006096, рішення про коригування митної вартості товарів № 100250001/2014/000013/2 від 20.01.2014 року, МД2 від 20.01.2014 року № 100250001/2014/006178, аркуш коригування митної декларації від 20.01.2014 року № 100250001/2014/006178, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/5354/14 від 02.07.2014 року, рішення Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/5354/14 від 06.11.2014 року.

В якості додатків до заяви від 16.12.2014 року позивачем долучено копії: митної декларації № 100250001/2014/006101, рішення про коригування митної вартості товарів № 100250001/2014/000011/2 від 20.01.2014 року, МД2 від 20.01.2014 року № 100250001/2014/006177, аркуш коригування митної декларації від 20.01.2014 року №100250001/2014/006177, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/5390/14 від 02.07.2014 року, рішення Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/5390/14 від 06.11.2014 року.

За результатами розгляду вказаних заяв позивача, Київською міською митницею ДФС листами від 15.12.2014 року № 15-12/1/14 та від 16.12.2014 року № 16-12/1/14 надано відповіді, якими повідомлено, що ухвалами Вищого адміністративного суду України відкрито касаційні провадження на постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.07.2014 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 року у справах №№ 826/5354/14, 826/5390/14, внаслідок чого правові підстави для повернення надміру сплачених коштів відсутні.

Інших обставин не підготовки відповідного висновку про повернення коштів в листах митного органу від 15.12.2014 року та від 16.12.2014 року не зазначено.

Колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції доводів митного органу, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Згідно пп. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є митні органи - щодо мита, акцизного податку, податку на додану вартість, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються у разі ввезення (пересилання) товарів і предметів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезення (пересилання) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони.

За приписами ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007 року затверджений «Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами» (далі - Порядок № 618).

Цей Порядок визначає процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України.

Згідно з положеннями розділу ІІІ цього Порядку для повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, платником податку до загального відділу митного органу, яким здійснювалося оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів:

а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку;

б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава:

на депозитний рахунок 3734;

на банківський рахунок 2603;

в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603;

г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.

До заяви додаються:

- аркуші з позначенням « 3/8» комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі;

- документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів;

- документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Тобто, законодавчо встановленою умовою повернення коштів, вказаних в позовній заяві, є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Правова позиція по даному питанню висловлена Верховним Судом України в постанові від 15.04.2014 року № 21-21а14, за змістом якої у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

З Листів від 15.12.2014 року № 15-12/1/14 та від 16.12.2014 року № 16-12/1/14 вбачаться, що митний орган не ставить під сумнів обґрунтованість вказаних позивачем причин повернення коштів та не зазначає про недоліки в документах, які надані позивачем в якості додатків до заяви.

Оскільки Листи від 15.12.2014 року та від 16.12.2014 року не містять в собі викладення фактичних обставин відмови в складенні висновку про повернення коштів, окрім посилань на оскарження рішень в касаційному порядку, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про помилковість тверджень митного органу щодо відсутності законних підстав для повернення коштів.

Також колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що з урахуванням того, що фактично предмет спору у цій справі пов'язаний з визнанням протиправними дій Київської міської митниці ДФС щодо відмови в наданні позивачу висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених платежів, з метою повного, всебічного захисту прав позивача, доцільним є вихід за межі позовних вимог та визнання протиправними дії Київської міської митниці ДФС щодо відмови в наданні висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених платежів за результатами розгляду заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» від 15.12.2014 року № 15-12/1/14 та від 16.12.2014 року № 16-12/1/14 та зобов'язання Київську міську митницю ДФС скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в місті Києві про повернення ТОВ «Софіт-Люкс» надміру сплачений податок на додану вартість та мито всього в сумі 25434,87 грн. та у сумі 65504,32 грн. відповідно, шляхом перерахування даних коштів на відповідний рахунок ТОВ «Софіт-Люкс», що вказані в заявах.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині зобов'язання суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, оскільки позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідачі можуть ухилятися від виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Київської міської митниці ДФС - Паланичка Олега Леонідовича - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

І.О. Лічевецький

Повний текст виготовлено 09.07.2015 року.

.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.