Справа № 2а-10710/11/0170/3
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/800/3851/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою прокуратури Автономної Республіки Крим на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 14 червня 2012 року та постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління державного комітету України із земельних ресурсів в м. Ялта Автономної Республіки Крим за участі прокуратури Автономної Республіки Крим, третя особа: Державна адміністрація Лівадійського, Масандрівського, Місхорського парків-пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення про спонукання до вчинення певних дій, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 14 червня 2012 року, зміненою постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано Управління державного комітету по земельних ресурсах в м. Ялта АР Крим вчинити дії з оформлення та видачі ОСОБА_4 державного акту на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) загальною площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, прокуратура Автономної Республіки Крим звернулась з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судам норм матеріального та процесуального права та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, 29.11.2006 р. рішенням Кореїзської селищної ради № 215 надано дозвіл на складання проекту землеустрою з відводу земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,06 га.

20.11.2009 р. позивач звернулась Кореїзської селищної ради про затвердження проекту землеустрою з відводу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за вказаною вище адресою.

Рішенням Кореїзської селищної ради № 1734 від 18.12.2009 р. затверджено акт вибору та обстеження земельної ділянки гр. ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1; затверджено проект землеустрою з відводу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4 площею 0,0600 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за вище вказаною адресою; передано у власність гр. ОСОБА_4 у власність земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0600 га з земель Кореїзської селищної ради, не переданих у власність і не наданих у користування в межах населеного пункта (рядок 12.3 шифр 96 форми 6-зем), в т.ч. по угіддям: "відкриті землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом", в т.ч. "інші відкриті землі" (графи 67, 71 форми 6-зем) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В подальшому, листом управлінням Держкомзему у м.Ялта АР Крим, вих. №5661-2/10-25-4 від 07.09.11 р., ОСОБА_4 повідомлено про неможливість видачі державного акту на право власності на земельну ділянку за вказаною земельною ділянкою.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено ОСОБА_4 в отриманні державного акту на земельну ділянку, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 6-7 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в тому числі для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 118 Земельного кодексу (чинною на час виникнення спірних правовідносин) проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт; погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

За договором №0-00000126 від 16.11.2007 р. ТОВ "Ялтаземпроект" виготовлений проект землеустрою з відводу земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_4

За умовами відведення земельної ділянки позивачу Ялтинське міське управління земельних ресурсів визначило умови складання проекту землеустрою з відведення зазначеної земельної ділянки при дотриманні наступних умов: площа земельної ділянки - 0,0600 га, мета використання - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, умови відведення - у власність. При цьому земельна ділянка за класифікацією угідь згідно форми 6-зем - це землі, не передані у власність, не надані у користування в межах населеного пункту.

Судами досліджені наявні в матеріалах справи погодження проекту землеустрою ОСОБА_4, а саме: висновок управління головного архітектора Ялтинської міської ради від 20.01.2007 р. вих.№ 05/136, яким рекомендовано передати земельну ділянку в приватну власність, згідно з яким погоджено цільове використання земельної ділянки; земельна ділянка у межі охоронних зон не підпадає, висновок управління екологічної інспекції Південно-Кримського регіону від 08.06.2007 р. вих.№ 0787-53/3, яким погоджено проект відводу земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га, розташованої за вказаною вище адресою, гр. ОСОБА_4. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); згідно з вказаним висновком земельна ділянка межує з межами Кореїзської селищної ради; не є об'єктом природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного значення, не зарезервована до заповідання; водні об'єкти відсутні, в водохоронних та прибережно-захисних зонах не розташована, висновок СЕС м. Алупка вих.№ 336 від 20.06.2007 р. про придатність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд відведеної земельної ділянки; згідно з вказаним висновком земельна ділянка межує з внутрішньоселищною дорогою та городами, висновок Республіканського комітету з охорони культурної спадщини № 7292 від 09.12.07 р. про можливість відведення проектуємої земельної ділянки, 13.12.2007 р. вих.№22020-2/10-25 Ялтинським міським управлінням земельних ресурсів наданий висновок, згідно з яким проект землеустрою з відводу земельної ділянки позивачу для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до п. 10 Порядку №677, в контексті положень Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» погоджений проект відведення земельної ділянки підлягає державній експертизі, яка проводиться органом земельних ресурсів відповідно до законодавства. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» № 1808 від 17.06.2004 р. метою державної експертизи землевпорядної документації є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи.

27.12.2007 р. Республіканським комітетом по земельних ресурсах АР Крим наданий висновок державної експертизи землевпорядної документації від 26.12.2007 р. № 8045/25, згідно з п. 11 якого направлений на державну експертизу проект землеустрою з відводу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1, в цілому відповідає вимогам діючого земельного законодавства України, встановленим нормам та правилам, оцінюється позитивно.

Листом вих.№ 468-53 від 27.11.2008 р., управління екоінспекції Південно-Кримського регіону відізвав свій висновок №0787 -53/3 від 08.06.2007 р. з питання узгодження проекту землеустрою з відводу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка входить до меж Мисхорського парку на підставі проекта організації території Мисхорського парку-памятки садово-паркового мистецтва.

Листом №468-53 від 27.11.2008 р. управління екоінспекції Південно-Кримського регіону, яким останній відкликав свій висновок №0787 -53/3 від 08.06.2007 р. з питання узгодження проекту землеустрою з відводу земельної ділянки ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка входить до меж Мисхорського парку на підставі проекта організації території Мисхорського парку-памятки садово-паркового мистецтва.

Згідно ст. 150 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час прийняття рішення) про надання позивачу у власність земельної ділянки, землі природно-заповідного фонду відносяться до особливо цінних земель. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" № 2456 від 16.06.1992 р. землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об'єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Згідно ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", ст. 125 Земельного кодексу України в редакції на час виникнення спірних правовідносин право постійного користування земельною ділянкою виникало згідно з нормами ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Статтю 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" доповнено частиною четвертою наступного змісту: "Межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду".

Зазначена частина 4 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" набрала законної сили 16.02.2010 р. згідно Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 21.01.2010р. №1826-VI, тобто після прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою з відводу та передачі у власність земельної ділянки гр..ОСОБА_4 № 1734 від 18.12.2009 р.

Тобто на час прийняття Кореїзською селищною радою рішення №1734 від 18.12.2009 р. про надання позивачу земельної ділянки у власність зазначена ч. 4 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" не набрала чинності; діючим на той час законодавством був встановлений загальний порядок встановлення меж природно-заповідного фонду, права постійного користування земельною ділянкою, тобто це право виникло після одержання та державної реєстрації державного акту.

В матеріалах справи наявна довідка Державної адміністрації Лівадійського, Масандріського, Місхорського парків-памяток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення вих..№ 210 від 08.12.2006 р., згідно з якою земельна ділянка орієнтовною площею 0,06 га , розташована в р-ні домоволодінь за вказаною адресою не входить в межі Місхорського парку.

Крім того, в матеріалах справи наявний висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 40/09-2011 від 13.09.2011 р. ТОВ "Земельний кадастр" (вих.№ 451 від 13.09.11 р.), згідно з яким земельна ділянка, проект з відведення якої по наданню у власність гр. ОСОБА_4 затверджено на підставі рішення 57-ї сесії 5-го скликання Кореїзської селищної ради № 1734 від 18.12.2009 р., яка розташована за вказаною адресою, не входить до меж об'єкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення Місхорського парку у зв'язку з відсутністю меж об'єкту у встановленому законом порядку.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційних скарг висновків апеляційного суду не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокуратури Автономної Республіки Крим залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 14 червня 2012 року та постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: