Справа № 2а-2167/11/0970
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2011-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2011 р. Справа № 2a-2167/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Черепія П.М.

при секретарі Данилюк І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: УМВС України в Івано-Франківській області

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - позивач, ОСОБА_2, представник, довіреність №903332 від 22.07.2011 року

від відповідача: ОСОБА_3, - представник, довіреність № 12/67-ЮР від 29.04.2011 року.

про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УМВС України в Івано-Франківській області про визнання незаконним наказу №142 о/с від 23 листопада 2010 року, поновлення на публічній службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2011 року позовну заяву ОСОБА_1 до УМВС України в Івано-Франківській області про визнання незаконним наказу №142 о/с від 23 листопада 2010 року, поновлення на публічній службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без руху і надано строк до 18 липня 2011 року усунути зазначені недоліки.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2011 року позивачу поновлено строк звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що з 2000 року працював в органах внутрішніх справ, а з 20 квітня 2011 року до звільнення обіймав посаду заступника начальника ВБНОН УМВС України в Івано-Франківській області.

Наказом начальника УМВС України в Івано-Франківській області №142 о/с від 23 листопада 2010 року звільнений з посади заступника начальника ВБНОН УМВС України в Івано-Франківській області за п. «Є»ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (Положення) (за порушення дисципліни).

Дане звільнення вважає незаконним, оскільки воно викликане неприязним та упередженим ставленням вищестоящого керівництва органів внутрішніх справ (начальника ВБНОН УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 та тимчасово виконуючого обовязки начальника УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_5І ) до нього та зумовлене його діями по проведенню перевірки ПП «Кратон»та його керівника ОСОБА_6 щодо наявності в його діяльності ознак злочину передбаченого ч.2 ст. 320 КК України.

Вказана причина звільнення (порушення трудової дисципліни) не відповідає дійсності, оскільки прогулу 19 листопада 2010 року ним не вчинялось, а його відсутність на робочому місці була викликана раптовим погіршенням самопочуття, про що свідчить довідка видана приймальним покоєм Тисменицькою ЦРЛ.

Окрім того, подальша присутність його на службі стверджується відмітками в журналі про перебування на роботі та виконання ним своїх функціональних обовязків.

Щодо висновку службового розслідування відносно нього від 22 листопада 2010 року, то про проведення службового розслідування по факту порушення ним вимог Постанови КМУ України №1561-12 від 2 листопада 2003 року «Про порядок організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях»та Наказу МВС України №142 від 31 березня 2009 року «Про затвердження Інструкції про порядок забезпечення режиму секретності, охорони конфіденційної інформації, що є власністю держави в системі МВС України під час міжнародного співробітництва та виїзд за кордон працівниками органів і підрозділів внутрішніх справ, яким надано допуск до державної таємниці (далі Інструкція)»йому не було відомо, що позбавило його можливості подати пояснення та заперечення, а в подальшому і оскаржити його.

Акт про відмову від надання пояснення 22 листопада 2010 року вважає фіктивним, оскільки йому не було запропоновано давати будь-які пояснення з приводу перетину кордону.

Просить суд визнати наказ начальника УМВС України в Івано-Франківській області №142 о/с від 23 листопада 2010 року про звільнення його з органів внутрішніх справ за п. «Є»ст. 64 Положення незаконним, поновити на посаді заступника начальника ВБНОН УМВС України в Івано-Франківській області та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представник відповідача проти позову заперечив і пояснив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Звільнення позивача проведено у повній відповідності до вимог Положення та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Підставою звільнення позивача зі служби є ряд грубих дисциплінарних порушень, які встановлені висновками службового розслідування від 22 листопада 2010 року та від 23 листопада 2010 року.

Так, висновком службового розслідування від 22 листопада 2010 року встановлено факт порушення заступником начальника ВБНОН УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 вимог Постанови КМУ України №1561-12 від 2 листопада 2003 року «Про порядок організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях»та Інструкції, що виразилось в перетині кордону України у травні 2010 р. без дотримання встановленої процедури для даної категорії працівників органів внутрішніх справ.

Висновок службового розслідування від 23 листопада 2010 року засвідчує факт відсутності позивача 19 листопада 2010 року на робочому місці та підтримування ним неділових стосунків з членами організованого злочинного угрупування.

Вважає, що будь-яких порушень при звільненні позивача не допущено, УМВС України в Івано-Франківській області діяло відповідно до вимог Закону України «Про міліцію», ст.ст. 1, 2, 5, 7, 14 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Положення, тому оскаржуваний наказ є законним.

Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що в позов слід задовольнити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач відносився до осіб публічної служби, і до звільнення обіймав посаду заступника начальника ВБНОН УМВС України в Івано-Франківській області.

Наказом начальника УМВС України в Івано-Франківській області №142 о/с від 23 листопада 2010 року позивач ОСОБА_1 звільнений за п. «Є»ст. 64 Положення (за порушення дисципліни). (а.с.39)

Підставою прийняття даного наказу, слугували висновки службового розслідування від 22 листопада 2010 року та від 23 листопада 2010 року. (а.с.38-43, 53-57)

Відповідно висновку службового розслідування від 23 листопада 2010 року порушення трудової дисципліни, позивачем по справі, у вигляді прогулу (відсутність 19 листопада 2010 року на роботі) в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1, 19 листопада 2010 року прямуючи з м. Тлумач, де проживає, на роботу, у звязку із раптовим погіршенням самопочуттям, о 9 год. 00 хв. звернувся до лікаря Тисменицької швидкої допомоги з приводу гіпертонічної кризи.

Даний факт підтверджується довідкою виданою лікарем швидкої допомоги. (а/с 88).

Після швидкої, позивач прибув на роботу. Про те, що ОСОБА_1 19 листопада 2009 року перебував на службі підтвердили в судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердив, що 19 листопада 2010 року приблизно о 17 год.00 хв. бачив позивача на роботі.

Акт про невихід ОСОБА_1 на роботу склав і підписав за вказівкою начальника ВБНОН УМВС полковника міліції ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 19 листопада 2010 року о 11 год. 30 хв. бачив ОСОБА_1 на роботі.

Акт про невихід позивача на роботу підписав за вказівкою начальника, але сам акт не читав.

Про те, що позивач ОСОБА_1 19 листопада 2010 року перебував на службі підтверджується і журналом виходу на роботу, де під номером -6- значиться ОСОБА_1 і 19 листопада 2010 року зроблено запис до 10 год. 45 хв. відсутній, час закінчення роботи 19 год. 00 хв.(а/с83,99)

Даючи оцінку доказам, добутим в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що встановлене порушення висновком службового розслідування від 23 листопада 2010 року не відповідає дійсності і позивач ОСОБА_1 19 листопада 2010 прогулу не вчиняв.

Акт про невихід ОСОБА_1 на роботу 19 листопада 2010 р. суд оцінює критично, оскільки, як пояснили свідки, він складався за вказівкою начальника ВБНОН УМВС полковника міліції ОСОБА_4 його підлеглими, без залучення працівників кадрового забезпечення (а/с 58).

Окрім того, ОСОБА_4 упереджено ставився до позивача, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Щодо висновку службового розслідування від 22 листопада 2010 року та встановлених у ньому порушень позивачем вимог Постанови КМУ України №1561-12 від 2 листопада 2003 року «Про порядок організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях»суд зазначає наступне.

При проведенні перевірки по факту виїзду позивача ОСОБА_1 за кордон, відповідачем грубо порушено Інструкцію «Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України».(далі Інструкція)

Ст. 9 зазначеної інструкції передбачає, що службове розслідування проводиться у місячний термін з дня надходження в орган внутрішніх справ заяви скарги, інформації чи повідомлення про порушення. У випадку закінчення місячного терміну у вихідні або святкові дні службове розслідування повинно бути закінчено першого дня після вихідного або святкового дня.

Ст. 13 Інструкції встановлено, що посадова особа при проведенні службового розслідування має право отримувати від працівників органів внутрішніх справ та громадян письмові пояснення.

Відповідно до ст. 14 Інструкції посадова особа при проведенні службового розслідування зобовязана:

-ст.14.1 прийняти всі законні заходи по встановленню обставин, вказаних у ст. 10 цієї Інструкції;

-дотримуватись передбачених законом прав та інтересів заявника, особи, у відношенні якої проводиться службове розслідування.

Ст.14.3 Інструкції зобовязано посадову особу, яка проводить службове розслідування, розяснювати заявникам і особам, у відношенні яких проводиться службове розслідування, їх права, забезпечувати здійснення цих прав у межах своєї компетенції, вирішувати в ході розслідування та по його закінченню заяви та клопотання.

Ст.14.8 Інструкції зобовязує посадову особу ознайомити з затвердженим висновком службового розслідування особу, у відношенні якої воно проводилось, за бажанням на те останньої. З висновком службового розслідування від 23.11.2010 року позивача ознайомлено 8 квітня 2011 року.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем не виконано вимоги Інструкції, чим було позбавлено права позивача ОСОБА_1

-надати пояснення, заявляти клопотання, заявляти відводи у відношенні працівника, який проводив службове розслідування, подавати скарги на його дії та рішення;

-знайомитися із затвердженим висновком службового розслідування;

-оскаржувати затверджений висновок службового розслідування. (ст.ст.15.1-15.4 Інструкції.)

Також відповідачем, в порушення ст. 17.3 Інструкції, у висновку по результатах службового розслідування не вказано наслідки встановленого ОСОБА_1 порушення, обставини, що помякшують і посилюють його відповідальність.

Всупереч ст. 18 Інструкції до затвердження висновку керівником органу внутрішніх справ з ним не ознайомлено: керівника, підлеглих якого проводили службове розслідування, керівника служби, позивача по справі, чим позбавлено їх права висловити згоду або незгоду з запропонованим висновком, викласти свою думку, про що робиться відповідна відмітка.

Як видно із висновку службового розслідування, висновок складений відносно позивача, погоджено із заступником начальника управління начальником інспекції по особовому складу управління кадрового забезпечення, посада якого не входить в перелік зазначених в ст. 18 Інструкції. (а.с.43)

Даючи оцінку акту від 22 листопада 2011 року про відмову в наданні ОСОБА_1 пояснення (а.с. 111), суд ставить під сумнів його достовірність.

В такого роду акті, особі пропонується подати пояснення, а у випадку відмови, це відображається в акті, підписується членами комісії, зазначивши, що особа від дачі пояснення відмовилась.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив той факт, що йому пропонувалося подати пояснення з приводу перетину кордону України. В кабінет ОСОБА_10, з цього приводу, його ніхто не запрошував. Жодного акту в його присутності не складалося і суд цьому вірить.

Не приймається судом до уваги пояснення свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_10, так як на думку суду, вони зацікавлені у вирішенні справи.

ОСОБА_10 проводив службові розслідування, а ОСОБА_11 погоджував висновки. Також ними складався акт про відмову ОСОБА_1 від надання пояснення.

Викликає подив рапорт, старшого інспектора ВДЗР УМВС майора міліції Сопків, в якому зазначається, що колишній працівник органів внутрішніх справ майор міліції ОСОБА_1, інструктаж з приводу виїзду за кордон не проходив.

У звязку із звільненням з органів внутрішніх справ, скасовано наказ про допуск ОСОБА_1 до державної таємниці наказом №903 від 30.11.2010 року .(а.с.50), це в той час, коли ОСОБА_1 звільнено 23 листопада 2010 року, а рапорт написаний 19 листопада 2010 року.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що позивач ОСОБА_1 підтримував неділові стосунки з організатором злочинного угрупування, що відображено у висновку службового розслідування (а.с.55-57), і це було однією із причин звільнення позивача за порушення дисципліни, судом не приймається до уваги.

Відповідно до ст.. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ порушення дисципліни це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Неділові стосунки працівника міліції із злочинним угрупованням врегульовані іншими нормами чинного законодавства і відповідно до Дисциплінарного статуту не відносяться до порушення дисципліни.

Аналізуючи докази добуті в судовому засіданні, суд також враховує характеризуючі дані ОСОБА_1, викладені в поданні про призначення на посаду (а.с. 100), послужний список в якому відображені заохочення позивача за період служби (а.с. 102-105).

Що стосується вимоги позивача про стягнення заробітку за вимушений прогул, то виходячи з вищенаведеного, ця вимога також підлягає до задоволення.

Період вимушеного прогулу становить з 23.11.2010 року по 29.07.2011 року, тобто 239 календарних дні.

Згідно довідки про грошове утримання ОСОБА_1 заробіток позивача за останні два місяці становить (4756,18 грн. + 3280,13 грн. = 8036,31 грн.) (а.с. 63)

Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить: середньоденний заробіток (8036,31грн./61 днів = 131,74 грн.) помножити на кількість днів вимушеного прогулу (293 календарні дні), що становить добуток (131,74 грн. х 293 кал.дн. = 31485,86 грн.)

На підставі наведеного та керуючись ст. 124 Конституції України, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, ст.ст. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати наказ УМВС України в Івано-Франківській області №142 о/с від 23 листопада 2010 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ВБНОН УМВС України в Івано-Франківській області.

Стягнути з УМВС України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 31485, гр. 86 коп. за вимушений прогул.

Постанова в частині поновлення на службі та місячного грошового утримання в розмірі 4018 гр. 16 коп., підлягає до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Відповідно до статті 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова буде складена в повному обсязі 29.07.2011 року.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_12