Справа № 335/2071/15-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/2071/15-а 2-а/335/61/2015
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В.,при секретарі Кудряшовій Ю.І., за участі позивача: ОСОБА_1 , представника позивача Литвинець Ю.В., представника відповідача Пасічник О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії .

В обґрунтування адміністративного позову зазначав, що ГУПФУ у Запорізькій області йому призначено пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. При призначенні пенсії не були враховані виплати: індексація заробітної плати, премія, сплачена у червні 2010 року, щомісячна премія, яка входить до складу відпустки, яка сплачена у травні 2010 року, щомісячна премія , яка входить до складу відпустки у сумі 493,10 грн., яка сплачена у травні 2011 року, матеріальна допомога на оздоровлення у сумі 2380,03 грн. та 706,16 грн., які сплачені у травні та червні 2010 року, матеріальна допомога на оздоровлення, сплачена у травні 2011 року у сумі 3570 грн.

В січні 2015 року він звернувся до відповідача із заявою у якій просив: додати до пенсійної справи уточнюючу довідку від 12.01.2015 року та про перерахунок пенсії з дати призначення з урахуванням у складі заробітної плати «інших виплат»,а також у подальшому нараховувати та сплачувати пенсію на підставі уточненої довідки.

Відповідач 09.02.2015 року повідомив, що уточнена довідка не відповідає вимогами Постанови КМУ від 17.07.1992 року, а тому не здійснив перерахунок і не виплачує пенсію з урахуванням перерахунку на день звернення.

Посилаючись на те, що вказані дії відповідача не відповідають діючому законодавству, просив суд Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не здійснення мені перерахунку пенсії на підставі моєї заяви від 16.01.2015р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 16.01.2014 р, з урахуванням у складі грошового забезпечення таких виплат, зазначених у довідці про додаткові види мого грошового забезпечення від 12.01.2015р, виданою Головним управлінням ДФС України в Запорізькій області: за високі досягнення у праці; за роботу в умовах режимних обмежень; місячних премій; індексації заробітної плати; одноразової премії за сумлінну працю; матеріальної допомоги на оздоровлення; щомісячної доплати від належної суми пенсії, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та виплачувати у подальшому пенсію з урахуванням зазначених виплат. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити недоотримані суми пенсії за період з 16.01.2014року.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали у повному обсязі та просять його задовольнити на підставах викладених у позовній заяві.

Відповідач надіслав заперечення проти позову, які підтримав у судовому засіданні в яких він, із посиланням на практику Верховного Суду України, ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 7 серпня 2013 р. № 597, від 17 липня 1992 р. № 393, від 7 листопада 2007 р. № 1294, зазначив, що грошове забезпечення для обчислення пенсії складається з постійних виплат, і тому виплати та доплати, на які посилається позивач, та які не носять постійного характеру, не повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії. Вказав, що на спірні правовідносини не розповсюджуються вимоги Закону України «Про оплату праці», оскільки позивач є військовослужбовцем та отримував грошове забезпечення, а не заробітну плату. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення учасників справи, та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером Державної фіскальної служби України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-IV "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",( далі - Закон № 2262-XII) на підставі довідки про грошове забезпечення.

Як вбачається з повідомлення ГУ ПФУ в Запорізькій області розрахунок пенсії від 20.03.2015 р, при обчисленні пенсії позивачу було враховано грошове забезпечення, яке складалось з посадового окладу 1422,00 грн., окладу за військове звання 130,00 грн., процентної надбавки за вислугу років 35% 543,20 грн., середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (надбавка за особливо важливі завдання 50%), робота з таємними виробами, носіями, документами 1694,90 грн. (арк. справи 18).

16 січня 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив здійснити перерахунок пенсії із врахуванням фактично отриманих ним в складі заробітної плати суми, на підставі уточнюючої довідки №1 від 12.01.2015 року (а.с.4)

Як вбачається із довідки №1 від 12.01.2015 року вона містить: індексація заробітної плати; премія, сплачена в червені 2010 року (100 грн.), серпні 2010 року (1228 грн.); щомісячна премію, яка входить до складу відпустки, яка сплачена в травні 2010 року (1228,00 грн.), щомісячна премія, яка входить до складу відпустки у сумі 493,10 грн., яка сплачена у травні 2011 року; матеріальна допомога на оздоровлення у сумі 2380,03 грн. та 706,16 грн., які сплачені в травні та червні 2010 року відповідно; матеріальна допомоги на оздоровлення, сплачена у травні 2011 року у сумі 3570,78 грн.

09.02. 2015 р. листом ГУ ПФУ в Запорізькій області за № 30/К-9 позивачу надана відповідь про відсутність підстав для перерахунку пенсії у зв`язку з невідповідністю наданої довідки про додаткові види грошового забезпечення від 12.01.2015 р. № 1 вимогам Закону (арк. справи 11).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач 10.03.2015 р. звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що відповідачем не доведена в повній мірі правомірність їх дій з таких підстав.

Спірні правовідносини врегульовані Законом № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) та прийнятими на підставі нього іншими нормативно-правовими актами.

В силу ч. 3 ст. 43 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 1788-XII від 5 листопада 1991 року врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України в рішенні від 20.02.2012 року у справі фізичної особи до Державної податкової інспекції у м. Харцизьку Донецької області та управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, та у справі від 28 травня 2013 року у справі за позовом фізичної особи до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Виходячи з вищевказаної норми закону, такі види виплат як матеріальна допомога на оздоровлення, та на вирішення соціально-побутових питань, індексації па заробітну плату - це винагорода за виконану роботу, та відноситься до фонду заробітної плати у вигляді інших заохочувальних і компенсаційних виплат, має системний характер.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (зі змінами та доповненнями) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 (далі - постанова № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Згідно з вимогами підпункту 3 пункту 5 постанови № 1294, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку.

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям інших премій та доплат, які є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІвідносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, премії та доплати, а також індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 1 січня 2011 р. - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Зазначені висновки суду збігаються із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 р. у справі за позовом фізичної особи до ГУ ПФУ в Запорізькій області, Запорізького військового комісаріату про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії. Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з довідки Головного управління ДФС у Запорізькій області від 12 січня 2015 р. № 1, до складу грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу увійшли премії та доплати, про які зазначає позивач в своєму позові та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (арк. справи 5). Відтак, дії відповідача щодо не включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія позивачу, наведених вище виплат, а також неврахування в повному обсязі сум премій відповідно до довідки є протиправними.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача врахувати у складі грошового забезпечення виплати за роботу в умовах режимних обмежень, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вказані виплати були враховані відповідачем при розрахунку пенсії, про що свідчить розрахунок пенсії на а.с. 18.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо строку, з якого необхідно здійснити перерахунок пенсії, суд виходить з приписів пункту 3 та пункту 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 якими визначено, що про перерахунок пенсії подається заява, днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до статті 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при виникненні права на підвищення пенсії перерахунок пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Суд зазначає, що статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду. Частиною 4 статті 45 цього ж Закону визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Судом встановлено, що позивач подав заяву про перерахунок пенсії до ГУ ПФУ в Запорізькій області 16 січня 2015 року, тому перерахунок позивачеві має бути проведений відповідачем з 01 лютого 2015 року.

Отже, позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання здійснення з 01.02. 2015 року перерахунку пенсії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання протиправними з 1 лютого 2015 року дій відповідача щодо не включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого призначається пенсія, суми місячних премій, індексації заробітної плати, премії за високі досягнення у праці, одноразової премії за сумлінну працю, матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної доплати від належної суми пенсії, з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та зобов`язання відповідача здійснити з 1 лютого 2015 р. перерахунок пенсії шляхом включення до складу грошового забезпечення зазначених вище доплат, допомог та індексації.

Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були частково задоволені судом, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд доходить висновку, що з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 73,08 гривні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121,160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного України в Запорізькій області про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не включення з 01 лютого 2015 року до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого призначається пенсія місячних премій, індексації заробітної плати, премії за високі досягнення у праці, одноразової премії за сумлінну працю, матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної доплати від належної суми пенсії, з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01 лютого 2015 року перерахунок та виплату недоплаченої з 01.02.2015 року пенсії ОСОБА_1 з урахуванням включення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого призначається пенсія місячних премій, індексації заробітної плати, премії за високі досягнення у праці, одноразової премії за сумлінну працю, матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної доплати від належної суми пенсії, з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: Ю.В.Апаллонова