Справа № 638/20807/13-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/800/64623/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Калашнікової О.В., Конюшка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу виконавчого комітету Харківської міської ради на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Харківської міської ради про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред'явив позов до Харківської міської ради про (з урахуванням уточнень) скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 706 від 06 листопада 2013 року «Про поновлення, належне утримання і приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан» в частині знесення самовільно розташованого об'єкту - нежитлової будівлі (торгівельний павільйон з логотипом «Товари для тварин»), розташованого по вул. Героїв Праці, 20/321-А в м. Харкові, зазначеному в пункті 19 переліку.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2014 року адміністративний позов визнано необґрунтованим та відмовлено в повному обсязі в його задоволенні.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_4 до Харківської міської ради про скасування рішення задоволено.

Скасовано рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 706 від 06 листопада 2013 року «Про поновлення, належне утримання і приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан» в частині знесення самовільно розташованого об'єкту - нежитлової будівлі (торгівельний павільйон з логотипом «Товари для тварин»), розташованого по вул. Героїв Праці, 20/321-А в м. Харкові, зазначеному в пункту 19 переліку

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції скаржник оскаржив його.

У касаційній скарзі виконавчий комітет Харківської міської ради, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що рішенням 33 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 29 квітня 2009 року №114/09 (з змінами та доповненнями, внесеними 16 листопада 2011 року № 504/11), з метою впорядкування відносин у сфері благоустрою м. Харкова, внесено зміни до Правил благоустрою території міста Харкова, Розділ 5 доповнений параграфом 5.10 «Порядок звільнення території міста Харкова від безхазяйного майна, самовільно розміщених об'єктів, малих архітектурних форм, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів, механізмів».

Відповідно до положень пункту 5.10.3 вищевказаних Правил, звільнення території міста Харкова від зазначених у пункті 5.10.2 цього параграфу об'єктів відбувається у випадку самовільного розміщення цих об'єктів без передбаченого чинним законодавством дозволу та або без оформлення у встановленому законом порядку права власності чи права користування на земельну ділянку, на якій розміщено цей об'єкт.

24 вересня 2013 року заступником начальника відділу з обстеження земельних ділянок Департаменту земельних відносин Харківської міської ради проведено обстеження земельної ділянки по вул. Героїв Праці № 20/321-а у м. Харкові, орієнтовною площею 0,0040 га. та встановлено, що земельна ділянка використовується для експлуатації та обслуговування торгівельного павільйону, встановити власника на час обстеження не було можливим, право користування земельною ділянкою в установленому порядку не оформлено, про що складено акт №3397/13.

Комісією у складі фахівців Інспекції з благоустрою та екології міста Харкова Управління екології та благоустрою Департаменту комунального господарства проведена перевірка законності розміщення об'єктів малих архітектурних форм, покинутих будівельних матеріалів та конструкцій, транспортних засобів, механізмів на території м. Харкова, за результатами перевірки складено акт № 765/13 від 30 жовтня 2013 року, яким не встановлено власника майна та виявлено порушення вимог пункту 5.7.1.14 Правил благоустрою м.Харкова, статті 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів.

Згідно з приписом Інспекції з благоустрою та екології м. Харкова від 04 листопада 2013 року № 1069 запропоновано добровільно звільнити територію міста Харкова від торговельного павільйону. Вказаний припис було розміщено на фасаді будівлі.

06 листопада 2013 року виконавчим комітетом Харківської міської ради прийнято рішення від № 706 «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан».

В додатку до рішення визначено перелік самовільно розміщених об'єктів, від яких звільняється територія м. Харкова, з метою відновлення, належного утримання та приведення у придатний для використання територіальною громадою міста стан, де пунктами 2-15, 17-24, 26 визначено звільнення території міста Харкова від нежитлових споруд (торгівельних павільйонів), що розташовані по вул. Героїв праці 20/321,20/321-а в м. Харкові, зокрема нежитлову будівлю - торгівельний павільйон з логотипом «Товари для тварин».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач діяв на підставі та у межах наданих йому повноважень та згідно частини 1 статті 144 Конституції України, якою передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Суд апеляційної інстанції із висновком суду першої інстанції не погодився, послався на положення статті 41 Конституції України, статей 316, 321 Цивільного кодексу України, прийшов до висновку, що оскаржуваним рішенням відповідача порушено права та законні інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому заявлені позовні вимоги про його скасування в частині пункту 19 Переліку самовільно розміщених об'єктів, від яких звільняється територія м. Харкова з метою відновлення, належного утримання та приведення у придатний для використання територіальною громадою міста стан, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з правовою позицією суду апеляційної інстанції з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Порядок проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року та Порядком ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року № 7/5 (чинних на момент реєстрації права власності за позивачем).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно статті 5 вищевказаного Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 4 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до пункту 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно пункту 1.6 Тимчасового положення № 7/5 державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку.

Державна реєстрація права користування (сервітуту) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; довірчого управління нерухомим майном проводиться після державної реєстрації права власності на таке майно.

Державна реєстрація права власності на об'єкти незавершеного будівництва проводиться у порядку, визначеному Положенням, з урахуванням особливостей, встановлених у розділі IV Положення.

Не підлягають державній реєстрації право власності та інші речові права на тимчасові споруди.

Також, відповідно до абзацу 7 пункту 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22 червня 2011 року, не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, що розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є можливим без їх знецінення та зміни призначення.

Судами встановлено, що торгівельний павільйон № 5 площею 21,5 кв.м., не є малою архітектурною формою, а є окремою торговою залою - часткою споруди «А-1» по вул. Героїв Праці, 20/321-а в м. Харкові, яка є часткою торгівельного комплексу «Ніка», створеного як нерухоме майно, а розташовані в ньому торгівельні приміщення є нежитловими приміщеннями, які були проінвентаризовані БТІ, та на які було зареєстроване право власності, які відокремлені в натурі, призначені для використання в цілях, не пов'язаних з мешканням в них та/або обслуговуванням інших приміщень будівлі, які є самостійним нерухомим майном і об'єктом цивільних прав.

На зазначений торгівельний павільйон Державним комунальним підприємством Харківським міським бюро технічної інвентаризації був виготовлений технічний паспорт, зі змісту якого слідує, що павільйон загальною площею 21,5 кв.м побудований із цегли на бетонному монолітному фундаменті. Крім цього, відповідно експлікації до технічного паспорту, зазначений павільйон є внутрішньою площею споруди «А-1» - торгівельною залою.

Право власності на цей торгівельний павільйон перейшло до позивача на підставі договору купівлі-продажу від 25 травня 2007 року, про що 11 червня 2007 року КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» було видане Реєстраційне посвідчення на об'єкт нерухомого майна, зареєстрованого за № 14860402.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки право власності позивача на нерухоме майно, розташоване по вул. Героїв Праці, 20/321-А в м. Харкові, визнано державою та зареєстровано у встановленому законом порядку державним реєстратором КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», а тому рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради № 706 від 06 листопада 2013 року «Про поновлення, належне утримання і приведення міської території у придатній для використання територіальною громадою міста стан» в частині знесення самовільно розташованого об'єкту - нежитлової будівлі (торгівельний павільйон з логотипом «Товари для тварин»), розташованого по вул. Героїв Праці, 20/321-А в м. Харкові, зазначеному в пункті 19 переліку є протиправним.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

З огляду на вищезазначене колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що рішення суду апеляційної інстанцій постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правову оцінку обставинам справи дано вірно, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Харківської міської ради залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: