Справа № 577/2655/15-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2015 р.Справа № 577/2655/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого судді: Курило Л.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання - Дудки О. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2015р. по справі № 577/2655/15-а
за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
22.05.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з часу звернення за призначенням пенсії.
Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області в призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 25.11.2014 року.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.
Згідно з ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 25.11.2014 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році. До заяви позивачем були додані копії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС у 1986 році серія НОМЕР_1 від 27.01.1993 року, наказу Сумського обласного відділу охорони здоров`я № 321-А від 04.05.1986 року , довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та ін.
Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області листом від 12.12.2014 року за вих. № 18760/05-09 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС зі зниженням пенсійного віку, пославшись на те, що документи, надані ним до заяви, не підтверджують факт роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році.
Не погодившись з діями відповідача щодо відмови в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, для захисту своїх прав позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав всі необхідні документи, передбачені Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, які повністю підтверджують період роботи позивача в зоні відчуження до 01 липня 1986 року, а тому дії відповідача по відмові у призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС" слід визнати неправомірними та зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС" з часу набуття права на пенсію.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Статтею 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, - передбачено зменшення віку на 10 років.
Зі змісту ст. 55 Закону N 796-XII випливає, що пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, призначаються лише учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи.
Зазначеній категорії осіб згідно зі ст. 65 Закону N 796-XII за поданням районних державних адміністрацій Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС України, Радою Міністрів АРК, державними адміністраціями областей, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями видаються посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Такі посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими зазначеним Законом.
Аналізуючи наведені норми права, колегія суддів дійшла висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом N 796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році підтверджена посвідченням серії НОМЕР_2 від 27.01.1993 р., перереєстрованим у 1997 році, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.6).
При цьому, відповідачем не заперечувалось, що копія цього посвідчення надавалась позивачем при зверненні до УПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі за призначенням пенсії.
Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку за роботу в зоні відчуження до 1 липня 1986 р. надається незалежно від кількості робочих днів.
Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі по тексту Порядок № 22-1) встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Як убачається із довідки комунального закладу "Конотопська центральна районна лікарня імені академіка Михайла Давидовича" №3256 від 15.05.2014 року, відповідно до рішення Конотопської міської ради шостого скликання першої сесії від 27 листопада 2013 року "Про зміни до статуту Конотопської центральної районної лікарні" з 01.01.2014 року змінено назву Конотопської центральної районної лікарні на назву - комунальний заклад "Конотопська центральна районна лікарня імені академіка Михайла Давидовича" ( а.с.14).
Судовим розглядом встановлено, що заявником до УПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі для призначення пенсії надавались, зокрема, копія трудової книжки, диплома, паспорта та довідки податкового органу про присвоєння ідентифікаційного номера, копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, довідка Конотопської ЦРЛ №733 від 16.04.1997 р., згідно якої ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження - с. Бородянка, с.Теремці - в період з 08.05.1986 р. по 13.05.1986 р. виплачена заробітна плата в розмірі 215 руб. 40 коп., з урахуванням коефіцієнта (2,3,4) 3 по відомостям б/н від 20.06.1986 р.; довідка комунального закладу "Конотопська центральна районна лікарня імені академіка Михайла Давидовича" № 3256 від 15.05.2014 року за формою № 122, довідка комунального закладу "Конотопська центральна районна лікарня імені академіка Михайла Давидовича" про заробітну плату для обчислення пенсії № 3256 від 15.05.2014 року, довідка комунального закладу "Конотопська центральна районна лікарня імені академіка Михайла Давидовича" від 15.05.2014 року №3256, відповідно до якої ОСОБА_1 в період з 08.05.1986 року по 13.05.1986 року за роботу в населеному пункті зони відчуження - с. Бородянка - отримав заробітку плату в розмірі 215 руб. 40 коп. ( з урахуванням коефіцієнта (2,3,4) 3 по відомостям б/н від 20.06.1986 р., копія наказу № 321-А від 04.05.1986 року Про відрядження бригад медичних працівників в Київську область, копія відрядного посвідчення ( а.с.6-12, 22).
Між тим, на думку відповідача зазначені документи не підтверджують право позивача на призначення пенсії згідно зі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Так, за змістом листа № 18760/05-09 від 12.12.2014 року, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі відмовлено позивачу в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку з посиланням на те, що надані ОСОБА_1 документи не підтверджують факт роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році. ( а.с.15).
Однак, як вбачається з довідки комунального закладу "Конотопська центральна районна лікарня імені академіка Михайла Давидовича" від 15.05.2014 року №3256 за формою № 122 ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 року № 14970-378 і постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 з 08.05.1986 року по 13.05.1986 року. Період зазначеної роботи до 01.01.1988 року зараховується до стажу при призначенні пенсії в трикратному розмірі, а за період з 01.01.1988 року по 01.01.2006 року - в полуторному розмірі. Довідка видана на підставі посвідчення на відрядження № 125 від 07.05.1986 року (а.с. 12).
Як зазначено відповідачем у листі № 24230/05-10 від 22.11.2013 року з посиланням на норми Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №22-1 від 25.11.2005 р., для призначення пенсії за нормами Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи приймаються довідки за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, які видаються на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.
Слід відмітити, що на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 був направлений у відрядження згідно з наказом Сумського обласного відділу охорони здоров`я № 321-А від 04.05.1986 року (а.с.7).
Під час відрядження зі свого постійного місця роботи в зону відчуження для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, де перебував протягом 8 календарних днів, позивач не переривав трудових відносин з Конотопською ЦРЛ.
За роботу в зоні відчуження в травні 1986 року ОСОБА_1 отримав за основним місцем роботи заробітну плату в трикратному розмірі.
Отже, первинні документи щодо роботи позивача під час відрядження до Бородянської центральної районної лікарні з 08.05.1986 року по 13.05.1986 року зберігаються та обліковуються перш за все за основним місцем роботи ОСОБА_1 Конотопській центральній районній лікарні, яка змінила назву на комунальний заклад "Конотопська центральна районна лікарня імені академіка Михайла Давидовича".
Крім того, слід відмітити, що постанова № 122 „Про затвердження форми стандартної довідки про роботу, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах, та на пенсію за віком у підвищеному максимальному розмірі відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195 та постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 29.12.1987 № 1497-378", була прийнята Державним Комітетом СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року, тобто, після завершення терміну відрядження ОСОБА_1 до Бородянської ЦРЛ.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає довідку № 3256 від 15.05.2014 року за формою 122, видану Конотопською ЦРЛ, належним доказом виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 08.05.1986 року по 13.05.1986 року.
За змістом з п. 7 Порядку № 22-1, підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. N 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 Про порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, довідка за формою 122 не є єдиною належною підставою для призначення пенсії на пільгових умовах.
Слід відмітити, що згідно з наказом Сумського обласного відділу охорони здоров`я № 321-А від 04.05.1986 року ОСОБА_1 в складі бригади медичних працівників Конотопської ЦРЛ був відряджений до Бородянської ЦРЛ Київської області ( а.с. 7) та внесений до списку громадян Конотопської ЦРЛ, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і мають право на посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії ( а.с. 13 .).
Як убачається з довідки Конотопської ЦРЛ № 733 від 16.04.1997 року та довідки комунального закладу "Конотопська центральна районна лікарня імені академіка Михайла Давидовича" від 15.05.2014 року №3256, ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження с. Бородянка, с.Теремці з 08.05.1986 року по 13.05.1986 року виплачена заробітна плата 215 руб. 40 коп. з урахуванням коефіцієнта 3 по відомостях № б/н від 20.06.1986 року ( а,с. 9, 10).
Відповідно додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" с. Теремці Іванівського району Київської області віднесено до зони відчуження.
Відомості вказаних довідок відповідають даним наявних в матеріалах справи копій особового рахунку ОСОБА_1 (зворотній бік а.с.9).
Отже, вказаними довідками повністю підтверджено факт роботи ОСОБА_1 у зоні відчуження з 08.05.1986 року по 13.05.1986 року та виплату йому заробітної плати у підвищеному розмірі з урахуванням показника кратності 3.
В матеріалах справи наявна копія зазначеного відрядного посвідчення, яким підтверджено вибуття ОСОБА_1 у відрядження з Конотопської ЦРЛ та прибуття його до Бородянської ЦРЛ 08.05.1986 року, а також вибуття позивача з Бородянської ЦРЛ і прибуття до Конотопської ЦРЛ 15.05.1986 року (а.с.7).
Враховуючи те, що довідками від 15.05.2014 р. № 3256, від 16.04.1997 р. № 733 повністю підтверджено факт роботи позивача до 1 липня 1986 р. у зоні відчуження, колегія суддів вважає, що відповідачем безпідставно не прийнято до уваги вказані довідки.
Щодо посилання відповідача на постанову колегії суддів з розгляду справ адміністративного судочинства Апеляційного суду Сумської області від 29.02.2012 року по справі №2-860/10 колегія суддів зазначає наступне.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області в порядку цивільного судочинства з вимогою про встановлення факту перебування його в населених пунктах в зоні відчуження внаслідок Чорнобильської катастрофи в період з 08.05.1986 р. по 13.05.1986 р.
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.05.2010 р. встановлено факт перебування ОСОБА_1 в населених пунктах в зоні відчуження внаслідок Чорнобильської катастрофи з 08.05.1986 р. по 13.05.1986 р. для врахування управлінням Пенсійного фонду України у м. Конотопі вказаного періоду при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.
Постановою колегії суддів з розгляду справ адміністративного судочинства Апеляційного суду Сумської області від 29.02.2012 року по справі №2-860/10 рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.05.2010 р. скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
При цьому, відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначив, що рішення про встановлення факту перебування особи в населених пунктах в зоні відчуження внаслідок Чорнобильської катастрофи в певний період, як документ, підтверджуючий особливий статус особи для призначення пенсії за віком із застосуванням ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вказаним порядком не передбачений.
Отже, вищевказаною постановою ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні вимог про встановлення факту перебування його в населених пунктах в зоні відчуження внаслідок Чорнобильської катастрофи з 08.05.1986 року по 13 травня 1986 року лише з тих підстав, що для підтвердження особливого статусу особи для призначення пенсії за віком із застосуванням ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачений не судовий порядок, а інший порядок його встановлення.
Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Заперечуючи проти позову, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, правомірність своїх дій щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах належним чином не довів.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області в призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 25.11.2014 року.
Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що постанова Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області залишити без задоволення.
Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2015р. по справі № 577/2655/15-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 06.07.2015 р.