Справа № 809/374/14
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"14" лютого 2014 р. справа № 809/374/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Чуприни О.В.,

при секретарі Галімурки Т.Є.,

за участю:

представників позивача: Долинського міжрайонного прокурора Івано-Франківської області Яворської Ю.І., Блищак О.В.,

представника відповідача: Долинської районної ради Івано-Франківської області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом Долинського міжрайонного прокурора Івано-Франківської області до Долинської районної ради Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування пунктів 5 і 6 рішення Долинської районної ради №481-26/2014 від 27 січня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Івано-Франківським окружним адміністративним судом 30 січня 2014 року відкрито провадження у справі за позовом Долинського міжрайонного прокурора Івано-Франківської області (надалі по тексту позивач, Долинський міжрайонний прокурор) до Долинської районної ради Івано-Франківської області (надалі по тексту відповідач, Долинська районна рада) про визнання протиправним та скасування рішення Долинської районної ради №481-26/2014 від 27 січня 2014 року Про суспільно-політичну ситуацію в Україні.

13 лютого 2014 року через канцелярію суду в розгляді справи №809/374/14 від Долинського міжрайонного прокурора Івано-Франківської області надійшла заява про зменшення позовних вимог, якою позивач просить визнати протиправними та скасувати пункти 5 і 6 рішення Долинської районної ради №481-26/2014 від 27 січня 2014 року Про суспільно-політичну ситуацію в Україні.

14 лютого 2014 року в судовому засіданні представником відповідача заявлено письмове клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прокурор має право звертатися до адміністративного суду тільки в порядку статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України та у випадках передбачених статтю 36-1 Закону України Про прокуратуру, а у спірних правовідносинах не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Представники позивача проти заявленого клопотання заперечили, вважає що підставами для звернення прокурора до суду як позивача є положення статті 23 Закону України Про прокуратуру, якими передбачено право прокурора звертатися до адміністративного суду в статусі самостійного позивача. В адміністративному позові прокурор не посилається на статтю 60 Кодексу адміністративного судочинства України, та статтю 36-1 Закону України Про прокуратуру, а тому доводи відповідач про відсутність адміністративної процесуальної дієздатності прокурора як самостійного позивача, є безпідставними.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши пояснення представників сторін та матеріали адміністративної справи, суд зазначає наступне.

Стаття 155 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює підстави для залишення позовної заяви без розгляду. Пунктом 1 частини першої вказаної статті Кодексу передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 1 Закону України Про прокуратуру прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України Про прокуратуру на прокуратуру України покладаються функції представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Положеннями частини 1 і 3 статті 36-1 Закону визначено, що представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

В силу вимог пункту 1 частини 1 і частини 2 статті 19 коментованого Закону предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів, серед іншого, є відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам.

При цьому, перевірка виконання законів за наявності приводів може проводитися з власної ініціативи прокурора.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор, серед іншого, може звернутися до суду щодо визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Ці вимоги кореспондуються з положеннями частини 5 статті 105 та абзацу 11 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом, а суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

Як вже зазначено судом вище предметом прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів є відповідність актів, які видаються всіма органами, вимогам Конституції України та чинним законам, а до функцій прокурора входить представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених пунктом 2 частини 5 статті 23 Закону.

Відтак, в розгляді даної справи суд прийшов до висновку що на підставі статті 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор наділений адміністративною процесуальною правоздатністю і дієздатністю, передбаченою статтею 48 Кодексу адміністративного судочинства України, в тому числі на звернення до адміністративного суду як позивач із позовними вимогами, визначеними частиною 5 статті 23 вказаного Закону.

Звертаючись до суду з вимогами, передбаченими частиною 5 статті 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор діє як посадова особа органу державної влади. З огляду на зазначене такі справи, незалежно від статусу відповідача, предметно підсудні окружним адміністративним судам.

Зважаючи на вказане, відсутні підстави для залишення вказаної позовної заяви без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, а заявлене клопотання є таким, що до задоволення не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 155, частиною 3 статті 160, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення на підставі пункту 1 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України без розгляду позовної заяви Долинського міжрайонного прокурора Івано-Франківської області до Долинської районної ради Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування пунктів 5 і 6 рішення Долинської районної ради №481-26/2014 від 27 січня 2014 року Про суспільно-політичну ситуацію в Україні, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 18.02.2014 року.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2