Справа № 357/7424/15-а
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2015-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/7424/15-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві до міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, третя особа ОСОБА_1, про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

УПФУ у м.Білій Церкві звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що державним виконавцем міськвідділу ДВС ОСОБА_2 29.04.2015 р. було неправомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа № 2-а/357/200/15, виданого 24.04.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом, про зобов»язання УПФУ у м.Білій Церкві здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст.39,51 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 02 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням проведених виплат. Вимоги про скасування даної постанови як незаконної мотивовані тим, що згідно Закону України « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 р. виконання рішень суду, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. А оскільки боржником у вказаному судовому рішенні є державний орган УПФУ у м.Білій Церкві, його виконання має відбуватися не у загальному порядку органами ДВС, а органами Державного казначейства України .

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Третя особа до суду не з»явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФУ у м.Білій Церкві про визнання неправомірною бездіяльності та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії Білоцерківським міськрайонним судом 24.04.2015 р. було видано виконавчий лист про зобов»язання УПФУ у м.Білій Церкві здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст.39,51 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 02 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Державним виконавцем міськвідділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 29.04.2015 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47408634.

21.05.2015 р. до УПФУ у м.Білій Церкві надійшла вищевказана постанова державного виконавця до виконання.

По справі встановлено, що УПФУ у м.Білій Церкві частково виконало постанову суду і здійснило ОСОБА_1 перерахунок пенсії, що підтверджено розпорядженням № 199640 від 21.05.2015 р., загальна сума перерахунку склала 1 298, 21 грн.

Копія виконавчого листа та розпорядження про перерахунок пенсії ОСОБА_1 була направлена позивачем до міськвідділу ДВС 26.05.2015 р.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Так згідно з п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судом як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, в т.ч. рішень у справах щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За ч. 3 цієї статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема: виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як передбачено ч. 4 ст. 30 цього Закону, у разі якщо рішення підлягає негайному виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня після надходження документів, зазначених у статті 17 Закону, і невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як розяснено в п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21.05.2012 року за № 5 «Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», державний виконавець зобовязаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Судам слід урахувати, що виконавці мають право повертати документи щодо виконання рішень адміністративних судів про стягнення з пенсійних органів та субєктів владних повноважень відповідних виплат пенсії, соціальної допомоги тощо у разі здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення.

Відповідно до статті 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов»язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Як передбачено ст.3 цього Закону, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У Прикінцевих та Перехідних положеннях даного Закону зазначено, що він

набирає чинності з 1 січня 2013 року. Там же, визначено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

З наведеного слідує, що у порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішень суду, які ухвалені до набрання чинності цим Законом, тобто, до 1 січня 2013 року.

Отже, суд вважає за необхідне відмовити УПФУ у м.Білій Церкві в задоволенні даного адміністративного позову за безпідставністю вимог.

На підставі викладеного, керуючись Законом України « Про виконавче провадження», Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ст.ст. 2,17,18,70,99,159-163,181,185,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_3