Справа № 335/5120/15-а
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/5120/15-а 2-а/335/114/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, в якому вказав, що він є підполковник запасу, наказом Запорізького обласного військового комісара від 02.04.2007 року № 68 був звільнений зі служби в запас відповідно до п. 67 підпункту „в (у звязку із скороченням штатів) „Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Станом на день звільнення загальна вислуга для призначення пенсії складала 28 років 00 місяців 04 днів, з них календарна 25 років 07 місяців 27 дні, що крім розрахунку вислуги років підтверджено вищевказаним наказом військового комісара про звільнення зі служби.

Після звільнення з 03 квітня 2007 року йому була призначена довічна пенсія з урахуванням пільгового обчислення вислуги років. Особистій пенсійній справі ГУПФУ був встановлений № та видане пенсійне посвідчення серії ААЗ №9019589. Таким чином, позивач отримував пенсію з квітня 2007 року до квітня 2015 року.

03.04.2007 року позивач був зарахований на державну службу та призначений на посаду начальника відділу управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Запорізькій області, а 05.06.2007 року був переведений на посаду начальника управління ГУ ПФУ в Запорізькій області, де і працює до цього часу.

В квітні 2015 року позивачу було припинено виплату пенсії через неможливість одночасного перебування на державній службі та отримання пенсії.

З даним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивач не згоден, у звязку з чим просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, передбаченої статтею 12 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату призначеної у 2007 році довічно пенсії за вислугу років з 01.04.2015 року та проводити її весь час перебування у займаній посаді.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України відповідач надав суду заперечення проти позову, відповідно до змісту яких заперечує проти позову у повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з квітня 2007 року та йому призначено довічну пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

З 05.06.2007 року Позивач був переведений на посаду начальника управління ГУ ПФУ в Запорізькій області, де продовжує працювати. З 01 квітня 2015 року його статус не змінювався, місце роботи чи посаду Позивач не міняв.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, пенсії, призначені відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) без будь-яких додаткових умов.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року внесені зміни до статті 54 Закону, яка має назву „Виплата пенсій пенсіонерам за наявності заробітку (прибутку), а саме передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку).

Пункт 2 Прикінцевих положень наведеного закону зазначає, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наведена позиція ГУПФУ в Запорізькій області у застосуванні Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року відповідає вимогам закону.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року встановлено, що обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на обєкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих обєктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України „Про прокуратуру, „Про судоустрій та статус суддів, на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції.

Однак, посада позивача не відноситься до переліку посад, зазначених у п. 3 Прикінцевих положень Закону.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Калюжна