Справа № 2-а-577/11
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2011-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-577/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2011 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни,

в с т а н о в и в :

21 січня 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області (далі ОСОБА_4 ПФУ), уякому зазначала, що згідно із ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року вона, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни.

Відповідно до ст. 6 цього Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Статтями 77 та 110 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік і пунктом 12 статті 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було зупинено.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення пункту 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Таким чином, з 01 січня 2006 року з часу набрання чинності Законом України Про соціальний захист дітей війни відповідач ОСОБА_4 ПФУ повинно було виплачувати їй підвищення до пенсії в розмірі, встановленому цим Законом.

Крім цього, пунктом п. 41 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було викладено у новій редакції та встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 пункт 41 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України теж визнано неконституційним.

Всупереч Рішенням Конституційного Суду України та ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни відповідач ОСОБА_4 ПФУ із січня 2006 року по грудень 2009 року надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком їй не виплачувало.

З 01 січня 2008 року по 01 листопада 2009 року їй як дитині війни виплачувалась надбавка до пенсії в розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, після цього по даний час щомісячно виплачується в розмірі 49 грн. 80 коп.

Враховуючи розмір мінімальної пенсії за віком, ОСОБА_4 ПФУ за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2010 року недоплатило їй пенсію на суму 7085 грн. 70 коп.

Про належні їй як дитині війни виплати вона дізналася у липні 2010 року.

Просила поновити строк звернення до суду за захистом порушених прав; визнати протиправними дії ОСОБА_4 ПФУ щодо невиплати їй як дитині війни за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2010 року підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком; зобовязати ОСОБА_4 ПФУ провести перерахунок підвищення до пенсії за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2010 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та стягнути на її користь із ОСОБА_4 ПФУ заборгованість по пенсії в розмірі 7085 грн. 70 коп.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги неодноразово змінювала та уточнювала.

В останній редакції позовних вимог від 16 травня 2011 року просила: поновити строк звернення до суду за захистом порушених прав з 01 січня 2006 року; визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_4 ПФУ, яке порушило вимоги законодавства про інформацію та своєчасно не надало їй інформацію про зміни в пенсійному законодавстві; зобовязати ОСОБА_4 ПФУ провести перерахунок розміру її пенсії за період з 01 січня 2006 року по даний час. Також просила компенсувати витрати на правову допомогу в розмірі 90 грн.

Відповідач ОСОБА_4 ПФУ у запереченнях на позовну заяву просить у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, вважає свої дії щодо виплати позивачу як дитині війни підвищення до пенсії правомірними. З 01 січня 2008 року виплата проводилася згідно із Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 підвищення до пенсії позивачу виплачується в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року № 530.

Наголошує на тому, що виплати дітям війни це не пенсія, а соціальна надбавка, яка виплачується не з бюджету Пенсійного фонду, а за рахунок коштів державного бюджету. Пенсійний фонд здійснює лише виплату цієї надбавки в межах асигнувань з бюджету. Нести відповідальність власними коштами за соціальні зобовязання Державного бюджету України Пенсійний фонд не може.

Також вказує на те, що як на момент прийняття Закону України Про соціальний захист дітей війни, так і на даний час законодавчої норми, яка б встановлювала мінімальний розмір пенсії за віком, не має.

Крім того, зазначає, що позивачем ОСОБА_3 пропущено строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.

У ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

З позовної заяви вбачається, що до суду з позовом ОСОБА_3 звернулася 21 січня 2011 року, при цьому нею заявлені вимоги про перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни, починаючи з 01 січня 2006 року.

Поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивачем ОСОБА_3 судом не встановлено, у звязку з чим позовні вимоги щодо перерахунку підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01 січня 2006 року по 20 липня 2010 року підлягають залишенню без розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дитиною війни.

Згідно із ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 41 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було викладено в новій редакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, згідно із якою дітям війни виплачується підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Із заперечень проти позову видно, що з 01 жовтня 2008 року по даний час ОСОБА_4 ПФУ на підставі постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року № 530 виплачує позивачу підвищення до пенсії в розмірі 49 грн. 80 коп., що суперечить положенням ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору та визначенні розміру підвищення до пенсії дітям війни застосуванню підлягає ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а не п. 8 постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року № 530.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком чинним законодавством не встановлено.

Згідно із ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 щодо проведення перерахунку підвищення до пенсії як дитині війни підлягають задоволенню за період з 21 липня 2010 року по день ухвалення судом постанови 17 травня 2011 року.

Що стосується визнання протиправною бездіяльності відповідача ОСОБА_4 ПФУ, яке, на думку позивача, порушило вимоги законодавства про інформацію та не надало їй своєчасно інформацію про зміни в пенсійному законодавстві, то в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Будь-яких даних про те, що позивач ОСОБА_3 зверталася до ОСОБА_4 ПФУ із заявами про надання інформації про зміни в пенсійному законодавстві та відповідачем з цього приводу їй не надано відповіді, судом не здобуто та позивачем суду не надано.

У ч. 1 ст. 90 КАС України передбачено, що витрати, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони.

Виходячи з наведеного вище, витрати позивача в розмірі 90 грн. начебто на правову допомогу компенсації не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 69, 71, 86, 90, 94, 99, 100, 122, 159 163, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області провести з 21 січня 2010 року по 17 травня 2011 року згідно із ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни перерахунок пенсії ОСОБА_3 із підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та виплатити недоотриману суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду в частині присудження виплати підвищення до пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І.М.