Справа № 820/1641/15
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 р.Справа № 820/1641/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Пянової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання - Городової А.О.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2015р. по справі № 820/1641/15 за позовом Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області до ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: - визнати протиправним та скасувати складене ОСОБА_3 державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України стосовно Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області податкове повідомлення-рішення від 17.02.2015р. № (з додатком) про зобов'язання Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області сплатити штраф у розмірі 10% за платежем 14010100 з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2015 року в сумі 127034,27 грн.; - визнати протиправними дії ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України зі здійснення нарахування і стягнення з Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області пені в сумі 8806,69 грн. за період з 01.01.2015р. по 31.01.2015р. у зв'язку з ненадходженням до бюджету сплачених Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області 28.02.2014р. з рахунку №0001 в ПАТ "Брокбізнесбанк" міста Києва згідно платіжного доручення від 26.02.2014р. №1930 коштів в сумі 630000,00 грн. та зобов'язати ОСОБА_3 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України зарахувати в рахунок грошового зобов'язання Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області зі сплати податку на додану вартість пеню, яка була нарахована і стягнута з Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області у зв'язку з ненадходженням до бюджету сплачених Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області 28.02.2014р. з рахунку №0001 в ПАТ "Брокбізнесбанк" міста Києва згідно платіжного доручення від 26.02.2014р. №1930 коштів в сумі 630000, 00 грн. за період з 01.01.2015р. по 31.01.2015р. в сумі 8806,69 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2015р. було задоволено позов Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області до ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення, визнання дій протиправними.

Визнано протиправним та скасовано складене ОСОБА_3 державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України стосовно Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області податкове повідомлення-рішення від 17.02.2015р. № (з додатком) про зобов'язання Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області сплатити штраф у розмірі 10% за платежем 14010100 з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2015 року в сумі 127034,27 грн.

Визнано протиправними дії ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України зі здійснення нарахування і стягнення з Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області пені в сумі 8806,69 грн. за період з 01.01.2015р. по 31.01.2015р. у зв'язку з ненадходженням до бюджету сплачених Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області 28.02.2014р. з рахунку №0001 в ПАТ "Брокбізнесбанк" міста Києва згідно платіжного доручення від 26.02.2014р. №1930 коштів в сумі 630000,00 грн.

Зобов'язано ОСОБА_3 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України зарахувати в рахунок грошового зобов'язання Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області зі сплати податку на додану вартість пеню, яка була нарахована і стягнута з Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області у зв'язку з ненадходженням до бюджету сплачених Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області 28.02.2014р. з рахунку №0001 в ПАТ "Брокбізнесбанк" міста Києва згідно платіжного доручення від 26.02.2014р. №1930 коштів в сумі 630000, 00 грн. за період з 01.01.2015р. по 31.01.2015р. в сумі 8806,69 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області (р/р 4, МФО 351607 в ПАТ "Банк Грант" м. Харків, , вул. Полтавський Шлях, 20, м. Харків, 61052) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 271,69 грн. (двісті сімдесят одна) грн. 69 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 р. без змін.

В судовому засіданні було замінено відповідача ОСОБА_3 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів її правонаступником ОСОБА_3 державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.02.2015р. на підставі п.п.20.1.4 п. 20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.1, п.79.2 ст.79 ПК України та відповідно до наказу СДПІ з обслуговування великих платників у м.Харкові МГУ Міндоходів від 06.11.2014р. за №735 фахівцями контролюючого органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання дотримання податкового законодавства щодо своєчасності сплати узгоджених сум грошового зобов'язання з податку на додану вартість по податковим деклараціям з податку на додану вартість за вересень 2014 року, жовтень 2014 року. За результатами проведеної перевірки складено акт №12/28-09-49-15/08597026 від 02.02.2015р. (а.с.62-65).

Вказаним актом перевірки №12/28-09-49-15/08597026 від 02.02.2015р. виявлено порушення позивачем п.57.1 ст.57 та п.203.2 ст.203 ПК України відповідно до яких встановлено несвоєчасну сплату узгоджених сум грошового зобов'язання з податку на додану вартість по податковим деклараціям з податку на додану вартість за вересень 2014 року, жовтень 2014 року (платіж 14010100) у сумі 1316506, 62 грн. протягом строків, визначених Податковим кодексом України, а саме: - 30.10.2014р. за вересень 2014 року у сумі 654791,37 грн. при затримці 15, 28 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання; - 30.11.2014р. за жовтень 2014 року у сумі 661715,25 грн. при затримці 26 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки №12/28-09-49-15/08597026 від 02.02.2015р. позивач звернувся до начальника СДПІ з ОВП у м.Харкові МГУ Міндоходів України із запереченнями від 06.02.2015р. (а.с.66-67).

За результатами розгляду заперечень контролюючим органом прийнято рішення №1198/10/28-09-49-23 від 13.02.2015р. (а.с.68-72), яким вирішено переглянути суму сплаченого податкового боргу та викладено висновки акту перевірки №12/28-09-49-15/08597026 від 02.02.2015р. в наступній редакції: "Перевіркою встановлено порушення УДСО при ГУМВС України в Харківській області: п.57.1 ст.57 та п.203.2 ст.203 ПК України відповідно до яких встановлено несвоєчасну сплату узгоджених сум грошового зобов'язання з податку на додану вартість по податковим деклараціям з податку на додану вартість за вересень 2014 року, жовтень 2014 року (платіж 14010100) у сумі 1270342,68 грн. протягом строків, визначених Податковим кодексом України, а саме: - 30.10.2014р. за вересень 2014 року у сумі 631709,40 грн. при затримці 15, 28 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання; - 30.11.2014р. за жовтень 2014 року у сумі 638633,28 грн. при затримці 26 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання."

На підставі переглянутих висновків акту перевірки №12/28-09-49-15/08597026 від 02.02.2015р. контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 17.02.2015р. (а.с.73), яким, на підставі п.126.1 ст.126 ПК України, до позивача застосовано штраф у розмірі 10 відсотків, тобто 127034, 27 коп.

Крім того, у зв'язку із ненадходженням до бюджету сплачених згідно платіжного доручення №1930 від 26.02.2014р. позивачем коштів у розмірі 630000,00 грн., контролюючим органом нараховано та стягнено пеню за період з 01.01.2015р. по 31.01.2015р. у сумі 8806,69 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимог, виходив з того, що відповідач не довів правомірність своїх дій та обґрунтованість винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Разом з тим, відповідно п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 203.1, 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до відповідача 20.10.2014 р. було надано податкову декларація з ПДВ за вересень 2014 року за № НОМЕР_1, в якій відповідачем було задекларовано суму ПДВ, яка підлягає сплаті в розмірі 1496665 грн. (а.с. 201-202).

Позивачем в повному обсязі та в строк встановлений законодавством було сплачено податкові зобовязання з ПДВ за вересень 2014 року, а саме 30.10.2014 р., що підтверджується платіжними дорученнями №10237, №10245, 10246. (а.с. 203-204).

Також, позивачем до відповідача 19.11.2014 р. було надано податкову декларація з ПДВ за жовтень 2014 року за № НОМЕР_2, в якій відповідачем було задекларовано суму ПДВ, яка підлягає сплаті в розмірі 1364976 грн. (а.с. 205-206).

Позивачем в повному обсязі та в строк встановлений законодавством було сплачено податкові зобовязання з ПДВ за жовтень 2014 року, а саме 14.11.2014 р., що підтверджується платіжними дорученнями №10640, № 10641 (а.с. 207) та 27.11.2014 р. ., що підтверджується платіжним дорученням №11103, (а.с. 208) та 28.11.2014 р. ., що підтверджується платіжним дорученням № 11123 (а.с. 208).

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що пунктом 1.24 статті 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні визначено, що переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні від 05 квітня 2001 року № 2346-III (в редакції, чинній на момент переказу коштів) банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Положенням п. 22.4 ст. 22 названого Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку має виконувати платіжна система (п. 1.29 ст. 1 Закону № 2346-III).

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Згідно із ст.ст. 22.3, 22.4 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. При використанні розрахункового документа ініціювання переказу для платника вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. Днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах (п.п. 16.5.2 п. 16.2 ст. 16 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні).

Пунктом 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, передбачено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити Дата надходження і Дата виконання, а банк стягувача Дата надходження в банк стягувача (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп Вечірня. Якщо дата складання розрахункового документа (реєстру) збігається з датою його виконання (списання банком коштів за цим документом), то реквізит "Дата надходження" може не заповнюватися. Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення. Ініціювання переказу вважається завершеним з часу прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Пунктом 129.6 статті 129 Податкового кодексу України визначено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції. Визначальним у змісті даної норми є те, з чиєї вини відбулося невнесення чи неповне внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду.

Відповідно до пункту 129.7 статті 129 Податкового кодексу України не вважається порушенням строку перерахування податків, зборів, платежів з вини банку порушення, вчинене внаслідок регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до нестачі вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку. Якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік строку зарахування податків, зборів та інших платежів розпочинається з моменту такого відновлення.

З аналізу наведених норм, вбачається, що платник податків, який ініціював банківський переказ коштів зі сплати податку, повністю звільняється від відповідальності як за несвоєчасне зарахування банком сплачених коштів до бюджету, так і за не зарахування цих сплачених коштів до бюджету взагалі, оскільки вся відповідальність за зарахування цих коштів до бюджету покладена законом на банківську установу, яка здійснює обслуговування платника податків.

Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що актом перевірки № №12/28-09-49-15/08597026 від 02.02.2015 року встановлено порушення позивачем п. 57.1 статті 57 та пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, відповідно до яких встановлено, несвоєчасну сплату узгоджених сум грошового зобов'язання з податку на додану вартість по податковим деклараціям з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2014 року в сумі 1316506,62 грн. протягом строків, визначених Податковим кодексом України, а саме: - 30.10.2014 року за вересень 2014 року у сумі 654791,37 грн. при затримці 15, 28 календарних днів включно, наступних за останнім днем сплати суми грошового зобовязання та 30.11.2014 року за жовтень 2014 року у сумі 661715,25 грн. при затримці 26 календарних днів включно, наступних за останнім днем сплати суми грошового зобовязання

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується доводами апеляційної скарги, що факт несвоєчасної сплати зазначених податкових зобов'язань та підставою для винесення спірного податкового рішення та відповідних податкових вимог, які оскаржені позивачем у судовому порядку, стало те, що відповідачем було невраховано суми сплачених платіжним дорученням від 26.02.2014 року № 1930 коштів у розмірі 630000,00 грн. зі сплати ПДВ за січень 2014 року.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем було сплачено податкове зобов'язання з ПДВ за січень 2014 року шляхом перерахування грошових коштів з відкритих ним в установах банків рахунків у такому порядку: платіжним дорученням від 25.02.2014 року № 1603 на суму 146270,00 грн. з рахунку № 4 в ПАТ "Банк "Грант" м. Харкова; платіжним дорученням від 27.02.2014 року № 1935 на суму 320000,00 грн. з рахунку № 8622 в ХГРУ ПАТ "Приватбанк"; платіжним дорученням від 27.02.2014 року № 1936 на суму 380000,00 грн. з рахунку № 4 в ПАТ "Банк "Грант" м. Харкова; платіжним дорученням від 26.02.2014 року № 1930 на суму 630000,00 грн. з рахунку № 0001 в ПАТ "Брокбізнесбанк" м. Київ.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що кошти у сумі 630000,00 грн. сплачені позивачем, під час оплати податку на додану вартість за січень 2014 року, згідно з платіжним дорученням №1930 від 26.02.2014р. на відповідний казначейський рахунок не надійшли.

Так, платіжне доручення №1930 від 26.02.2014р. складене позивачем було прийняте Харківським регіональним управлінням ПАТ "Брокбізнесбанк" до виконання 26.02.2014р., а фактичне списання коштів відбулося 28.02.2014р.

Однак 07.03.2014р. грошові кошти в сумі 630000,00 грн. були повернуті тимчасовою адміністрацією ПАТ "Брокбізнесбанк" на належний позивачу банківський рахунок у зв'язку із неплатоспроможністю банку.

Тобто, у спірні періоди позивач вчасно сплачував суми податкових зобов'язань, проте в зв'язку з неврахуванням 630000,00 грн., суми сплачених кожного місяця податкових зобов'язань з ПДВ зараховувались відповідачем в рахунок погашення боргу попереднього періоду, у звязку з чим, відповідачем складено податкові вимоги.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду в справі № 820/4258/14 від 07.07.2014 року, винесеною за наслідком перегляду постанови Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2014 року, підтверджено правомірність висновку суду першої інстанції в частині визнання виконаним позивачем податкового зобовязання зі сплати ПДВ за січень 2014 року в сумі 630000,00 грн. з моменту прийняття АТ "Брокбізнесбанк" платіжного доручення від 26.02.2014 року № 1930, у звязку з чим у відповідача були відсутні підстави вважати, що позивачем порушено строки сплати податкових зобовязань у звязку з неперерахуванням банком грошових коштів.

Відповідно до вимог статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі вищезазначеного колегія судів робить висновок, що оскільки нормами чинного законодавства України передбачено звільнення від відповідальності платника у разі несвоєчасного зарахування банком сплачених коштів до бюджету, а вина за таке порушення повністю покладається на банківську установу, спірне податкове повідомлення-рішення винесене з мотивів несвоєчасної сплати позивачем податкового зобовязання з ПДВ за вересень, жовтень 2014 року, є неправомірним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій про нарахування і стягнення пені у розмірі 8806,69 грн. за період з 01.01.2015р. по 31.01.2015р. та зобов'язати відповідача зарахувати зазначену суму пені в рахунок грошових зобов'язань, колегія судів зазначає.

Відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 17.12.2010 р. № 953 (зареєстрований Міністерством юстиції України 27.12.2010 р. за №1350/18645) за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків, зборів і інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, якщо таке несвоєчасне або неповне перерахування відбулось через порушення банком строків зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" пеня не нараховується.

Виходячи з вищезазначених норм чинного законодавства, колегія судів робить висновок, що відповідальність за несвоєчасне перерахування несе саме банк, а позивач здійснив усі передбачені законодавством дії по сплаті відповідних сум ПДВ до бюджету, а саме сплатив зі свого рахунку №0001 в ПАТ "Брокбізнесбанк" на відповідний казначейський рахунок суму 630000,00 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача по нарахуванню і стягненню з позивача пені в сумі 8806,69 грн. за період з 01.01.2015р. по 31.01.2015 р. є незаконними, а тому позовні вимоги про визнання дій неправомірними та зобов'язання відповідача зарахувати суму пені у розмірі 8806,69 за період з 01.01.2015р. по 31.01.2015р. в рахунок грошових зобов'язань позивача є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо клопотання позивача від 02.07.2015 року про постановлення адміністративним судом окремої ухвали в межах даного позову, колегія судів зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.166 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Отже, постановлення окремої ухвали не є обовязком, а є правом суду. Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали та відмовляє позивачу в задоволенні вказаного клопотання.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2015р. по справі № 820/1641/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6

Повний текст ухвали виготовлений 09.07.2015 р.