Справа № 348/897/15-а
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 р. Справа № 876/6557/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано - Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано - Франківської області від 03 червня 2015 року у адміністративній справі №348/897/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано - Франківської області про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано - Франківської області про визнання неправомірними дій щодо відмови здійснити перерахунок пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та районних коефіцієнтів та надбавок.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано - Франківської області від 03 червня 2015 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано - Франківської області щодо обчислення страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в районах Крайньої Півночі та місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі без врахування права на пільгове обчислення стажу за роботу в таких місцевостях. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано - Франківської області здійснити з 12.09.2014 року перерахунок та виплату недоплачених ОСОБА_1 сум пенсії з врахуванням обчислення його трудового стажу в пільговому обчисленні (зарахувати кожний рік роботи за один рік і шість місяців) періоди роботи: з 23.08.1976 року по 22.02.1977 року роботу на посаді помічник бурильника 4-го розряду у Мамонтовському управлінні бурових робіт, яке знаходилося в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі; з 22.02.1977 року по 20.05.1986 року роботу на посадах помічник бурильника 4-го розряду, бурильник 5-го та 6-го розряду у Нафтоюганському управлінні бурових робіт №2, яке знаходилося в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі; з 10.12.1986року по 10.04.1989 року роботу на посадах бурильник 6-го розряду, помічник бурильника у Варьєганському управлінні бурових робіт, яке знаходилося в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі; з 15.04.1989 року по 22.10.1991 року роботу на посадах бурильник 6-го розряду, помічник бурильника у Нижнєвартовському управлінні бурових робіт №3 об'єднання «Нижнєвартовскнафтогаз», яке знаходилося в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі; з 31.10.1991 року по 03.03.1994 року роботу на посадах буровий майстер, бурильник 6-го розряду у малому державному підприємстві «Буровик Самотлора», яке знаходилося в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі; з 19.10.2000 року по 21.03.2007 року роботу на посаді майстер бурової у ТОВ «Шаімській нафто сервісній компанії», яке знаходилося в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі; з 08.02.2008 року по 04.05.2008 року роботу на посаді майстер буріння у ВАТ «Красноленінськнафтогазгеологія», яке знаходилося в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі; з 05.07.2008 року по 12.05.2010 року роботу на посаді майстер бурової у ТОВ «Карпатське управління бурових робіт», згодом перейменовано в ТОВ «Новоуренгойську Бурову компанію», яке знаходилося в районах Крайньої Півночі; з 02.08.2010 року по 23.12.2014 року роботу на посаді майстер бурової у ТОВ «Новоуренгойській буровій компанії»», яке знаходилося в районах Крайньої Півночі. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано - Франківської області щодо неврахування при розрахунку ОСОБА_1 пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати, яку він отримував в ТОВ «Шаімьській нафтосервісній компанії» за період з жовтня 2000р. по грудень 2006р. та заробітної плати, яку він отримував в ТОВ «Новоуренгойській буровій компанії» за період з липня 2008р. по травень 2010р.; Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано - Франківської області: здійснити з 12.09.2014 року перерахунок та виплату недоплачених йому сум пенсії з врахуванням розміру заробітної плати, яку він отримував в ТОВ «Шаімьській нафтосервісній компанії» з жовтня 2000р. по грудень 2006р. з районним коефіцієнтом та північною надбавкою на підставі довідки №12 від 26 лютого 2007 року; здійснити з 12.09.2014 року перерахунок та виплату недоплачених йому сум пенсії з врахуванням розміру заробітної плати, яку він отримував в ТОВ «Новоуренгойській буровій компанії» з липня 2008р. по травень 2010р. з районним коефіцієнтом та північною надбавкою на підставі довідки №184 від 12 червня 2010 року.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволені позову.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером і перебуває на обліку в УПФ України в Надвірнянському районі, де з 11.10.2007р. отримує пенсію яка призначена йому як працівнику Крайньої Півночі відповідно до Тимчасової угоди укладеної 15 січня 1993 року між урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення.

У період з 23.08.1976року по 22.02.1977року (4 міс. 29 днів) працював на посаді помічника бурильника 4-го розряду у Мамонтовському управлінні бурових робіт (наказ про прийняття №91-к від 23.09.1986р.). 22.02.1977р. на підставі наказу №28-к звільнений з роботи у зв'язку із переведенням у Нафтоюганське управління бурових робіт №2.

У період з 22.02.1977 року по 20.05.1986 року (9 років 2 міс. 28 днів) працював на посадах помічник бурильника 4-го розряду, бурильник 5-го та 6-го розряду у Нафтоюганському управлінні бурових робіт №2 (наказ про прийняття №29-к від 28.02.1977р.). 20.05.1986р. на підставі наказу №84-к звільнений з роботи за власним бажанням.

У період з 10.12.1986 року по 10.04.1989 року (2 роки 4 міс. 2 дні) працював на посадах бурильник 6-го розряду, помічник бурильника у Варьєганському управлінні бурових робіт (наказ про прийняття №357-к від 08.12.1986р.). 10.04.1989р. на підставі наказу №81-к звільнено з роботи у зв'язку із скороченням чисельності працівників.

У період з 15.04.1989 року по 30.10.1991 року (2 роки 6 міс. 15 днів) працював на посаді бурильник 6-го розряду, помічник бурильника у Нижнєвартовському управлінні бурових робіт №3 об'єднання «Нижнєвартовскнафтогаз» (наказ про прийняття №113-к від 17.04.1989р.). 31.10.1991р. на підставі наказу №193-к звільнено з роботи у зв'язку із переведенням в мале державне підприємство «Буровик Самотлора».

У період з 31.10.1991 року по 22.03.1994 року (2 роки 4 міс. 3 дні) працював на посаді буровий майстер, бурильник 6-го розряду у малому державному підприємстві «Буровик Самотлора» (наказ про прийняття №3-к від 04.11.1991р.). 03.03.1994р. на підставі наказу №17-к звільнено з роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

У період з 19.10.2000року по 21.03.2007рік (6 років 5 міс. 2 дні) працював на посаді майстер бурової у ТОВ «Шаімській нафто сервісній компанії» (наказ про прийняття №81-к від 19.10.2000р.). 21.03.2007р. на підставі наказу №15-к мене звільнено з роботи у звязку із ліквідацію підприємства.

У період з 08.02.2008 року по 04.05.2008 року (2 міс. 26 днів) працював на посаді майстер буріння у ВАТ «Красноленінськнафтогазгеологія» (наказ про прийняття №19-к від 08.02.2008р.). 04.05.2008р. на підставі наказу №113-к мене звільнено з роботи за власним бажанням.

У період з 05.07.2008року по 12.05.2010рік (1 рік 10 міс. 8 днів) працював на посаді майстер бурової у ТОВ «Карпатське управління бурових робіт», згодом перейменовано в ТОВ «Новоуренгойську Бурову компанію» (наказ про прийняття №632-к від 04.07.2008р.). 12.05.2010р. на підставі наказу №257-к мене звільнено з роботи у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

У період з 02.08.2010року по 23.12.2014рік (4 роки 4 міс. 21 день) працював на посаді майстер бурової у ТОВ «Новоуренгойській буровій компанії» (наказ про прийняття №420-к від 02.08.2010р.). 23.12.2014р. на підставі наказу №1028-к мене звільнено з роботи у звязку із розірванням трудового договору з ініціативи працівника.

Вищевказані підприємства згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» знаходилися на території яка віднесена до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Весь стаж роботи на вищевказаних підприємствах у період з 23.09.1976р. по 23.12.2014рік (29 років, 9 місяців, 14 днів.) підтверджується відповідними записами у трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, переведення, звільнення та запис про місцезнаходження підприємств, на яких він виконував роботи.

У березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо зарахування в пільговому обчисленні періодів його роботи на території районів Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та проведення у зв'язку з цим перерахунку пенсії.

Листом №46/К-10 від 12.03.2015 року позивачу було відмовлено в такому перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю строкових трудових договорів або документів, які підтверджують їх укладення, про роботу на території районів Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що позивач має право на пільгове обчислення стажу за період його роботи, оскільки з наданих ним документів не викликає жодного сумніву, що він, працюючи в районі Крайньої Півночі користувалась пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до пп. «б» п.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм права випливає, що трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 працював з 23.08.1976року по 22.02.1977року на посаді помічника бурильника 4-го розряду у Мамонтовському управлінні бурових робіт; з 22.02.1977 року по 20.05.1986 року на посадах помічник бурильника 4-го розряду, бурильник 5-го та 6-го розряду у Нафтоюганському управлінні бурових робіт №2; з 10.12.1986 року по 10.04.1989 року на посадах бурильник 6-го розряду, помічник бурильника у Варьєганському управлінні бурових робіт; з 15.04.1989 року по 30.10.1991 року на посаді бурильник 6-го розряду, помічник бурильника у Нижнєвартовському управлінні бурових робіт №3 об'єднання «Нижнєвартовскнафтогаз»; з 31.10.1991 року по 22.03.1994 року на посаді буровий майстер, бурильник 6-го розряду у малому державному підприємстві «Буровик Самотлора»; з 19.10.2000року по 21.03.2007рік на посаді майстер бурової у ТОВ «Шаімській нафто сервісній компанії»; з 08.02.2008 року по 04.05.2008 року на посаді майстер буріння у ВАТ «Красноленінськнафтогазгеологія»; з 05.07.2008року по 12.05.2010рік на посаді майстер бурової у ТОВ «Карпатське управління бурових робіт», згодом перейменовано в ТОВ «Новоуренгойську Бурову компанію»; з 02.08.2010року по 23.12.2014рік на посаді майстер бурової у ТОВ «Новоуренгойській буровій компанії», що підтверджуються записами в трудовій книжці, архівними довідками.

Таким чином, беззаперечним фактом є те, що у спірні періоди позивач працював у місцевостях, які відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», прирівняні до районів Крайньої Півночі.

П.п. «д» п. 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачає, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до п. 3 Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки та архівних довідок, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування йому до пільгового трудового стажу з розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.

Покликання апелянта на те, що обчислення стажу роботи в районі Крайньої Півночі після 01 січня 1991 року застосовується в одинарному розмірі, є безпідставними, виходячи з наступного.

Питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі (колишнього СРСР, а потім Російської Федерації) після 01 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, вбачається, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано - Франківської - залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано - Франківської області від 03 червня 2015 року у адміністративній справі №348/897/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс