Справа № 2а-5/11/0519
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15 травня 2014 року м. Київ В/800/2043/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

Сороки М.О.,

Чумаченко Т.А.,

перевіривши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.03.2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Маріупольської міської ради, третя особа - ОСОБА_4 про скасування рішення та адміністративним позовом ОСОБА_4 до Маріупольської міської ради, треті особи - ОСОБА_5, прокурор м. Маріуполя Донецької області, про визнання дій та рішення незаконними,

в с т а н о в и л а:

У липні 2009 року ОСОБА_5 звернулася до суду з адміністративним позовом до Маріупольської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення міської ради № 5/29-5171 від 03.03.2009 року, яким за протестом прокурора було скасоване рішення міської ради № 5/28-4988 від 27.01.2009 року щодо затвердження матеріалів попереднього узгодження міста розташування земельної ділянки та дозволу розробки проекту землеустрою з відводу цієї земельної ділянки ОСОБА_6 для експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1, а також скасування рішення міської ради № 5/17-3248 від 25.12.2007 року в частині передачі в приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки, площею 85 м2, на АДРЕСА_1.

У вересні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом про зобов'язання Міської ради внести зміни до пункту 1.1.25 рішення № 5/17-3248, змінивши прізвище «ОСОБА_7.» на «ОСОБА_4.», для використання технічної документації від її імені на підставі успадкованих прав, визнання незаконним рішення міської ради № 5/25-4566 від 04.11.2008 року, визнання за нею права власності на земельні ділянки, площею 179 м2 та 85 м2 , визнання дій міської ради щодо прийняття рішення № 5/48-4988 незаконними та зобов'язання її затвердити надані клопотання від 05.12.2008 року щодо узгодження місця розташування земельної ділянки, дозволу на розробку проекту землеустрою з відводу земельної ділянки та надання їй у власність спірних земельних ділянок, розташованих на АДРЕСА_2, визнання дій комісії з вибору земельних ділянок Міської ради протиправними, зобов'язання Міської ради відмовити ОСОБА_6 та його спадкоємцям у затвердженні матеріалів попереднього узгодження місця розташування земельної ділянки, дозволу на розробку проекту землеустрою з відводу та надання у власність земельної ділянки, площею 0,0400 га, на АДРЕСА_3.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.10.2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.02.2012 року, у задоволенні позовів відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.03.2014 року касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було залишено без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.10.2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.02.2012 року - без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом України зазначеної вище ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.03.2014 року заявник порушує питання про її скасування, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема: різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі; різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто незастосування закону, який підлягав застосуванню; різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник у заяві лише наполягає на юридичній та доказовій обґрунтованості своєї правової позиції по справі, однак не доводить наявності ознак різного застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, що потягло ухвалення різних судових рішень у подібних правовідносинах та не посилається на такі норми матеріального права.

Враховуючи вищенаведене, обговоривши доводи заяви та виходячи з мети судового перегляду, колегія суддів не знаходить підстав, встановлених пунктом 1 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, для допуску справи до провадження у Верховному Суді України.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_4 в допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до Маріупольської міської ради, третя особа - ОСОБА_4 про скасування рішення та адміністративним позовом ОСОБА_4 до Маріупольської міської ради, треті особи - ОСОБА_5, прокурор м. Маріуполя Донецької області, про визнання дій та рішення незаконними, в порядку перегляду по цій справі ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.03.2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз

М.О. Сорока

Т.А. Чумаченко