Справа № 556/891/15-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Іванків О.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"07" липня 2015 р. Справа № 556/891/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "09" червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області про визнання відмови незаконною та зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та незаконними дії посадових осіб управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі, якими йому відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на шість років, як особі, що постраждала від аварії на ЧАЕС з 07 квітня 2015 року.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 09.06.2015 р. позов задоволено повністю.

Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України у Володимирецькому районі у призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на шість років.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію із зниженням пенсійного віку на шість років відповідно до вимог ст..55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 08 квітня 2015 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області, звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся 07.04.2015 р. до УПФ України в Володимирецькому районі Рівненської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". До заяви позивач додав всі необхідні документи передбачені Порядком подання оформлення документів, в тому числі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії серії Б №512240, довідку Сопачівської сільради №382 від 12.03.2015 р.

Листом від 09.04.2015 р. №1071/03 УПФ України в Володимирецькому районі Рівненської області відмовило позивачу у призначенні пенсії, посилаючись на те, що позивач в період до 01.01.1993 року працював в м.Львові і не міг постійно проживати в с.Сопачів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 6 (шість) років, що передбачене ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як потерпілий від Чорнобильської катастрофи, категорії 3 та особа, яка постійно проживала в зоні гарантованого добровільного відселення та станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше 3 (трьох) років.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з такого.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Нормою ст.55 Закону № 796 ХІІ визначено, що особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, - зменшення віку передбачено 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Пунктом 29 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Факт постійного проживання позивача ОСОБА_3 в с.Сопачів Володимирецького району Рівненської області в період часу з 07.04.1961 року до 03.07.1990 року та з 28.12.2012 р. по даний час підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування - Сопачівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області №382 від 12.03.2015 року.

Крім того, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що сукупністю досліджених в судовому засіданні письмових доказів та показаннями свідків встановлено, що в період з 11.10.1988 року по 01.01.1993 року ОСОБА_3 постійно працював в м. Кузнецовськ Рівненської області та постійно проживав в цей же період в с. Сопачів Воолодимирецького району, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Посвідченням серії Б №512240 від 29.05.2002 року підтверджено, що ОСОБА_3 є громадянином, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зоні гарантованого добровільного відселення (категорія 3).

Посилання відповідача на те, що позивач працював в м.Львові і не міг постійно проживати в с.Сопачів не знайшло свого підтвердження, оскільки як вбачається з трудової книжки ОСОБА_3, останній з 11.10.1988 року прийнятий на роботу електромонтажника з розподільчих пристроїв 2-го розряду КП Монтажне управління №6 «Електропівденьзахідмонтаж» по монтажу атомних і теплових електростанцій та електропідстанцій, де працює по даний час.

З довідки №8 від 10.03.2015 року вбачається, що в період з 11.10.1988 року по 31.12.1988 року, з 02.01.1991 року по 31.12.1991 року, з 02.01.1992 року по 31.12.19992 року ОСОБА_3 було відряджено для роботи на Рівненській АЕС в м. Кузнецовську Рівненської області.( м. Кузнецовськ знаходиться на відстані 7 км. від с. Сопачів Володимирецького району Рівненської області).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач ОСОБА_3 досяг відповідного віку, що згідно із нормою ст.26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", при умові зниження пенсійного віку на шість років, є достатнім для призначення пенсії.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позивач набув права на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з підстав обґрунтованого підтвердження факту його проживання у зоні радіоактивного забруднення.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував Законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду без змін.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції є таким, що ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "09" червня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул.Кузнецова,80,с.Сопачів,Володимирецький район, Рівненська область,34354

3-представник позивача ОСОБА_4 смт.Рафалівка,Володимирецький р-н.,Рівненська обл.

4- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Володимирецькому районі Рівненської області вул.Соборна,28,смт.Володимирець,Рівненська область,34300

- ,