Справа № 872/4084/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2015 рокусправа № 804/20404/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі № 804/20404/14 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Генеральний штаб Збройних Сил України, Міністерство оборони України, про визнання дій та рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 14.01.2015 року (а.с.38-39), просив визнати протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська щодо відмови у передачі в приватну власність квартири АДРЕСА_1, що розташована на території відкритого військового містечка, яку він займає разом із членами родини на підставі ордеру № 35 від 23 жовтня 2009 року; визнати протиправним та скасувати рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська № 111 від 12.01.2015 року про відмову в передачі в приватну власність зазначеної квартири; зобов'язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, як орган приватизації, вжити належних та достатніх заходів щодо приватизації зазначеної квартири згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затверджених наказом МЖКГ № 396 від 16.12.2009 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Суд зобов'язав Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, як орган приватизації, вжити належних та достатніх заходів щодо розгляду питання про приватизацію квартири, яка використовується ОСОБА_1 та членами його родини на умовах найму на підставі ордеру № 35 від 23 жовтня 2009 року згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджене Наказом МЖКГ №396 від 16.12.2009 р., в відкритому військовому містечку за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Черкаське, вул. Лісна, 12/43. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги що згідно листа начальника Генерального штабу Збройних сил України ОСОБА_2 №14492/С від 18 серпня 2013 року затверджено перелік закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд. До зазначеного переліку також віднесено смт. Черкаське, житловий фонд якого не підлягає приватизації. Крім того, до компетенції відповідача чинним законодавством не віднесено передачу квартир у приватну власність, оскільки останній не є розпорядником такого нерухомого майна.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач зазначає про обґрунтованість рішення суду першої інстанції та відсутність підстав для його скасування.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї підтримали в повному обсязі.

Представник Міністерства оборони України проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник Генерального штабу Збройних Сил України, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень, у судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 разом з членами своєї родини проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1/43на підставі ордеру №35 від 23 жовтня 2009 року. 24 листопада 2014 року позивач звернувся до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська із заявою про передачу у приватну власність зазначеної квартири. Рішенням відповідача від 12 січня 2015 року №111 ОСОБА_1 відмовлено в оформленні передачі у приватну власність квартир 43 по вул. Лісній, 12 в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що за своєю природою такий спір має публічно-правовий характер та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Справа адміністративної юрисдикції, як визначено пунктом 1 частини 1 статті 3 цього ж Кодексу - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Зважаючи на відсутність у діючому законодавстві поняття публічно-правового спору, його наявність визначається виходячи з критеріїв суб'єктного складу правовідносин, становища суб'єктів у правовідносинах, методу регулювання правовідносин та характеру домінуючого інтересу у правовідносинах. Так, обов'язковими ознаками наявності публічно-правового спору між учасниками певних правовідносин є підпорядкування одного учасника іншому та імперативний метод регулювання цих правовідносин.

Юрисдикція адміністративних судів, як визначено частиною 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Між тим, відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Організація проведення приватизації та оформлення права власності закріплені в статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", відповідно до якої приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), кімнат у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Колегія суддів зазначає, що правовідносини, що виникли між сторонами, за своєю природою мають цивільно-правовий характер, оскільки виникають із житлових відносин, так як пов'язані з набуттям громадянином нерухомого майна - квартири у приватну власність шляхом її приватизації.

Крім того, Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема статтею 15 передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відтак, правовідносини, що виникають із приватизації житла носять приватно - правовий характер, що помилково не врахував суд першої інстанції, розглянувши справу в порядку адміністративного судочинства.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 02 грудня 2014 року у справі № 21-530а14, яку просив врахувати представник відповідача, заявивши 23 лютого 2015 року клопотання про закриття провадження у справі (а.с.64). Проте, зазначене клопотання залишено судом першої інстанції без вирішення.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.

На виконання приписів частини 2 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів розяснює позивачеві, що розгляд його позову про скасування рішення про відмову у передачі в приватну власність квартири в порядку приватизації віднесено до юрисдикції місцевого загального суду і має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 157, 195-196, 198, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі № 804/20404/14 скасувати.

Провадження у справі № 804/20404/14 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Генеральний штаб Збройних Сил України, Міністерство оборони України, про визнання дій та рішення протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко