Справа № 2а/1414/13-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Київ К/800/19137/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Микитівського управління праці та соціального захисту населення Горлівскої міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок та виплату недоплаченої суми разової компенсації по втраті годувальника за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 24 січня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Микитівського управління праці та соціального захисту населення Горлівскої міської ради Донецької області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті недонарахованої суми одноразової компенсації як сім'ї, яка втратила годувальника. Зобов'язати Микитівське управління праці та соціального захисту населення Горлівскої міської ради Донецької області виплатити на користь ОСОБА_4 суму одноразової компенсації як сім'ї, яка втратила годувальника в розмірі 64380 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що оскільки вона має статус дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів 2 категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, її сім'ї повинна бути нарахована та виплачена відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація в розмірі 60 мінімальних заробітних плат. Проте, в порушення вимог зазначеної статті, одноразова компенсація по втраті годувальника була нарахована їй у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 24 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року, позивачу відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є вдовою ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Позивач перебуває на обліку у Микитівському управлінні праці та соціального захисту населення Горлівскої міської ради Донецької області, у зв'язку з чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У вересні 2012 року Микитівським управлінням праці та соціального захисту населення Горлівскої міської ради Донецької області була нарахована ОСОБА_4 одноразова компенсація по втраті годувальника на суму 7586 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вважаючи, що відповідачем протиправно вищевказана допомога нарахована у розмірі меншому, ніж визначено статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відповідачем правомірно нараховано позивачу одноразову компенсацію по втраті годувальника у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, інвалідам I групи виплачується в розмірі 60 мінімальних заробітних плат.

Згідно пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22 грудня 2011 року норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50. 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 2012 році застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено розмір виплат одноразової компенсації, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою в розмірі - 7586 гривень.

Вищезазначені положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» прийняті пізніше ніж Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неконституційними не визнавалися, положення постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є чинними.

У рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року у справі № 3-рп/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частини 1, 2, 3 статті 95, частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини 2 статті 124, частини 1 статті 129 Конституції України, пункту 5 частини 1 статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

В аспекті конституційного подання положення частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

З урахуванням наведеного, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача щодо нарахування позивачу одноразової компенсації в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 24 січня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало