Справа № 1527/4552/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ К/800/30202/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівЗайця В.С.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою ОСОБА_7 - представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в Суворовському районному суді м. Одеси пред'явили позов до Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення.

Просили визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради депутатів трудящих від 28 серпня 1959 року № 1151, згідно з яким ОСОБА_8 залишено для проживання самовільно збудований будинок АДРЕСА_1

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Посилаючись на порушення судами норм процесуального права ОСОБА_7 - представник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у своїй касаційній скарзі просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 без розгляду, виходив із того, що позивачами пропущено строк звернення до суду, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є правильним, оскільки він відповідає вимогам чинного процесуального законодавства з огляду на таке.

За приписами статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на час розгляду справи) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Судами встановлено, що позивачам про наявність оскаржуваного рішення стало відомо 12 серпня 1989 року, а до суду вони звернулися із зазначеним позовом лише 22 березня 2012 року.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що строк звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів не пропущено з тих підстав, що на виниклі правовідносини не поширюється строк позовної давності, оскільки на час виникнення спірних правовідносин законодавство, діюче на той час, не передбачало, що на вимогу про визнання протиправним та скасування рішення органу державної влади або місцевого самоврядування поширюється позовна давність.

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку звернення до суду за захистом порушених прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не навели.

З часу, коли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні були дізнатися про наявність оскаржуваного рішення збіг досить тривалий час, який обчислюється роками.

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пропущено строк для звернення до адміністративного суду.

Таким чином, оскільки позивачами пропущено строк звернення до суду та вони не надали доказів, які б свідчили про поважність пропуску строку звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав та законних інтересів, то суд першої інстанції обґрунтовано залишив адміністративний позов без розгляду.

Посилання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на обов'язок суду першої інстанції застосувати інше законодаство є помилковим й безпідставним, оскільки не відповідає чинному процесуальному закону.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги правильність висновку судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 - представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Заяць В.С.

Швед Е.Ю.