Справа № 815/6701/14
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 р. Справа № 815/6701/14

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи - Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, в якому просила: 1)Зобов`язати відповідача зарахувати до календарної вислуги років позивача: - до військової служби за контрактом з 26.08.1997 року по 25.10.2014 року - 17 р. 01 міс. 29 д.; - відпустку по догляду за дитиною до 3-х років з 13.10.1992 року по 30.08.1995 року (відповідно записам у трудовій книжці; додаток 4) - 2 р. 9 міс. 29 д.; - час навчання у медичному інституті - 2 р. 6 міс.; Загальна календарна вислуга років - 22 роки, 04 місяці, 02 дня. 2) Зобов`язати відповідача відповідно до ст. 12-а та ст. 17-1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби… зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні (1 місяць служби за 2 місяці) весь період патологоанатомічної служби у Збройних Силах України (додатки 7, 8, 9) із застосуванням на рівних умовах положення п.п. б п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року до періодів служби у патологоанатомічних відділеннях так само, як і до періодів служби у патологоанатомічних лабораторіях (відповідно постанови Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2014 року по адміністративній справі № 522/18791/13, а саме: - з 27.07.1999 року по 01.12.1999 року - 0 р., 4 міс. 04 д.; - з 14.11.2000 року по 29.02.2004 року - 3 р. 3 міс. 15 д.; - з 29.04.2004 року по 31.05.2004 року - 0 р. 1 міс. 02 д.; - з 17.06.2004 року по 27.07.2008 року - 4 р. 1 міс. 10 д.; - з 21.05.2011 року по 21.06.2011 року - 0 р. 1 міс. 00 д.; - з 21.05.2014 року по 25.10.2014 року - 0 р. 5 міс. 04 д.; Загалом, пільгова вислуга - 8 років, 04 місяці, 06 днів.

Загальна вислуга років складає - 30 років, 09 місяців, 04 дні. 3) Зобов`язати відповідача перерахувати календарну вислугу років для визначення дійсного розміру одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно абз. 8 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року Про порядок обчислення вислуги років… та зобов`язати відповідні виконавчі органи здійснити доплату відповідної суми грошового забезпечення.

Суд першої інстанції своєю постановою від 12 березня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи - Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнив частково.

Зобов`язав Міністерство оборони України зарахувати до календарної вислуги років ОСОБА_1 наступні періоди: - період військової служби за контрактом з 26.08.1997 року по 25.10.2014 року; - період навчання у Чернівецькому державному медичному інституті та Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця з 01.09.1988 року по 03.07.1997 року в межах п`яти років із розрахунку один рік за 6 місяців.

Зобов`язав Міністерство оборони України у відповідності з вимогами п. а) ч. 1 ст. 12, ст. 17-1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні (1 місяць служби за 2 місяці) ОСОБА_1 увесь період патологоанатомічної служби у Збройних Силах України із застосуванням на рівних умовах положення п.п. б п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року до періодів служби у патологоанатомічних відділеннях так само, як і до періодів служби у патологоанатомічних лабораторіях у відповідності з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2014 року по справі № 522/18791/13, а саме: -період з 27.07.1999 року по 01.12.1999 року; - період з 14.11.2000 року по 29.02.2004 року; -період з 29.04.2004 року по 31.05.2004 року; - період з 17.06.2004 року по 27.07.2008 року; -період з 21.05.2011 року по 21.06.2011 року; - період з 21.05.2014 року по 25.10.2014 року.

Зобов`язав Міністерство оборони України здійснити перерахунок календарної вислуги років ОСОБА_1 у відповідності з даною постановою суду для визначення дійсного розміру одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з абз. 8 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей № 393 від 17.07.1992 року, належної до виплати ОСОБА_1 та у відповідності до проведеного перерахунку здійснити доплату ОСОБА_1 відповідної суми грошового забезпечення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

Міністерство оборони України не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Міністерство оборони України посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 205 від 03.10.2014 року майора медичної служби ОСОБА_1 , ординатора патологоанатомічної лабораторії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (на 625 ліжок), звільнену наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 20.09.2014 року № 123 з військової служби у запас за пунктом 1 підпунктом б (за станом здоров`я) відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, з 25 жовтня 2014 року (з наданням щорічної відпустки за 2014 рік терміном 23 календарні дні з 3 жовтня по 25 жовтня 2014 року) виключено зі списків особового складу центру та всіх видів забезпечення.

Згідно розрахунку № 544 загального трудового стажу на пенсію за вислугою років з урахуванням трудового стажу майора медичної служби ОСОБА_1 , виданого 26.12.2013 року начальником відділу соціального забезпечення управління Південного оперативного командування, загальна тривалість військової служби позивача склала 16 років 4 місяці, а загальний трудовий стаж - 28 років.

Позивач із зазначеним розрахунком не погодилась та подала відповідачу письмові заперечення, в яких висловила свою незгоду, наполягаючи на достатній кількості календарної вислуги років, зокрема зазначивши, що вона має право: на зарахування до військової служби, як до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років (тобто до календарної вислуги років) часу догляду за (першою) дитиною до досягнення нею 3-річного віку відповідно до ч. 16 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 12-а Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби…; із застосуванням пільгових умов призначення пенсії відповідно до ст. 17-1, а саме із зарахуванням до вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії періодів патологоанатомічної служби в закладах Збройних Сил України у подвійному розмірі (1 місяць за 2 місяці) відповідно до п.п. б п. 3 постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 до часу служби у патологоанатомічних відділеннях (як і до часу служби у патологоанатомічних лабораторіях) на підставі діючих Керівництва з організації патологоанатомічної служби Збройних Сил України на мирний час, затвердженого начальником Головного військового-медичного управління МОУ та інших нормативно-правових документів, які регламентують і військову, і патологоанатомічну службу як у державі, так і у Збройних силах України зокрема.

На вказані заперечення Департаментом фінансів Міністерства оборони України була надіслана відповідь позивачу за №248/3/6/242/681 від 06.05.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для перегляду розрахунку її вислуги років на пенсію, з огляду на те, що п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб встановлено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби і на день звільнення (з 01.10.2013 року по 30.09.2014 року) мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше, проте станом на 26.12.2013 року вислуга років позивача склала 16 років та 4 місяці, що недостатньо для призначення пенсії за цим пунктом Закону. Також позивача повідомлено про те, що ст. 17 Закону не передбачено зарахування до календарної вислуги років періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною.

Стосовно зарахування вислуги років на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за два місяці, відповідачем в листі повідомлено, що згідно з підпунктом б пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей зараховується час служби у патологоанатомічних лабораторіях. Відповідно до зазначеного для зарахування служби в патологоанатомічних відділеннях військових госпіталів на пільгових умовах немає підстав.

Відповідно до ст. 17-1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХII від 09.04.1992 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17-2 вказаного Закону встановлено, що обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Так, ч. 2 ст. 17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Також п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей встановлено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної інспекції техногенної безпеки та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

З оригіналу особової справи майора медичної служби ОСОБА_1 № ЮО-112837, встановлено, що 01.09.1988 року позивач була зарахована студентом першого курсу Чернівецького державного медичного інституту. З 13.10.1992 року позивачу була надана академічна відпустка по догляду за дитиною до 01.09.1993 року. З 06.09.1993 року позивачу була подовжена академічна відпустка по догляду за дитиною до 01.09.1994 року. З 14.09.1994 року позивачу подовжено академічну відпустку по догляду за дитиною до 31.09.1995 року. 04.08.1995 року позивач була відрахована з інституту у зв`язку з переведенням до іншого навчального закладу. 04.09.1995 року зарахована на 5 курс 2-го лікувального факультету Національного медичного університету імені О.О. Богомольця по переведенню із Чернівецького державного медичного інституту. Рішенням державної екзаменаційної комісії Національного медичного університету імені О.О. Богомольця від 02.07.1997 року позивачу присвоєно кваліфікацію лікаря. 04.07.1997 року позивачу видано диплом спеціаліста та наказом від 03.07.1997 року відраховано з Національного медичного університету імені О.О. Богомольця у зв`язку із закінченням навчання.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на виконання вимога ч. 2 ст. 17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей до календарної вислуги років ОСОБА_1 повинно бути зараховано період навчання у Чернівецькому державному медичному інституті та Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця з 01.09.1988 року по 03.07.1997 року в межах п`яти років із розрахунку один рік за 6 місяців, що не було зроблено відповідачем, а отже вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим в частині вимог позивача щодо зарахування до її календарної вислуги років періоду відпустки по догляду за дитиною до 3-х років, а саме з 13.10.1992 року по 30.08.1995 року, слід відмовити, оскільки, на той період позивач не мала статусу військовослужбовця, а була студентом та перебувала у академічній відпустці по догляду за дитиною, а тому положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на які посилається позивач, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Щодо вимоги позивача щодо зарахування до вислуги років на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за два місяці усього періоду патологоанатомічної служби у Збройних Силах України із застосуванням на рівних умовах положення п.п. б п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року до періодів служби у патологоанатомічних відділеннях так само, як і до періодів служби у патологоанатомічних лабораторіях, слід зазначити наступне.

Так, п.п. б п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей встановлено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за два місяці, зокрема, час служби у лепрозорних і протичумних відділеннях військових госпіталів, у відділеннях військових госпіталів по лікуванню осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, у відділеннях анестезіології та реанімації військових госпіталів, у судово-медичних установах і патолого-анатомічних лабораторіях.

При цьому з особової справи майора медичної служби ОСОБА_1 № ЮО-112837, встановлено, що наказом Міністра оборони України № 0102 від 23.06.1999 року позивача призначено на посаду начальника патологоанатомічного відділення військового госпіталю Західного оперативного командування з 27.07.1999 року. На підставі наказу командира військової частини Західного оперативного командування від 30.11.1999 року № 0237, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 17.12.1999 року № 252 позивача вивільнено з посади начальника патологоанатомічного відділення та призначено на посаду старшого ординатора терапевтичного відділення з 01.12.1999 року. Наказом начальника 482 патологоанатомічної лабораторії Північного оперативного командування на підставі наказу заступника Міністра оборони України командуючого сухопутними військами № 208 від 28.09.2000 року прийнято на посаду старшого лікаря - спеціаліста 482 патологоанатомічної лабораторії Північного оперативного командування з 14.11.2000 року. Наказом начальника 482 патологоанатомічної лабораторії Північного оперативного командування № 8 від 2004 року позивача з 29.02.2004 року виключено із списків особового складу лабораторії. Наказом начальника 596 патологоанатомічної лабораторії (по стройовій частині) Південного оперативного командування № 8 від 29.04.2004 року позивача прийнято на посаду старшого лікаря фахівця 596 патологоанатомічної лабораторії Південного оперативного командування з 29.04.2004 року. В наказі начальника 596 патологоанатомічної лабораторії Південного оперативного командування № 14 від 31.05.2004 року значиться: згідно директиви МО України № 115/1/01 від 29.01.2004 року та директиви КВ Півд. ОК № 6/1/017 від 02.02.2004 року № 596 патологоанатомічна лабораторія 31.05.2014 року розформована. На підставі наказу КВ Півд. ОК № 87 від 03.06.2004 року позивач призначена на посаду ординатора патологоанатомічного відділення 411 ЦВКГ Півд.ОК. Наказом начальника 411 Центрального військового клінічного ордена Червоної Зірки госпіталю Південного оперативного командування № 117 від 17.06.2004 року позивача, призначену наказом командувача Південного оперативного командування від 03.06.2004 року № 87 на посаду ординатора патологоанатомічного відділення, яка прибула із 596 патологоанатомічної лабораторії Південного оперативного командування м. Одеси, зараховано до списків особового складу госпіталю та на всі види забезпечення з 17 червня 2004 року. Згідно наказом начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 21.07.2008 року № 159 позивач вибула у відпуску по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 28.07.2008 року по 20.05.2011 року. Згідно наказу начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 23.05.2011 року № 106 позивач прибула і приступила до виконання службових обов`язків після відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 21.05.2011 року. Згідно наказу начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 16.06.2011 року № 128 позивач вибула у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею чотирирічного віку з 22.06.2011 року по 20.05.2012 року. Згідно наказу начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 20.05.2014 року № 100 позивач прибула і приступила до виконання службових обов`язків після відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 21.05.2014 року. Наказом начальника військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 03.10.2014 року № 205 позивача, звільнену наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 20.09.2014 року № 123 з військової служби у запас, з 25.10.2014 року виключено зі списків особового складу центру та всіх видів забезпечення.

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини, загалом позивач перебувала на військовій службі у патологоанатомічних відділеннях та патологоанатомічних лабораторіях у наступних періодах: з 27.07.1999 року по 01.12.1999 року; з 14.11.2000 року по 29.02.2004 року; з 29.04.2004 року по 31.05.2004 року; з 17.06.2004 року по 27.07.2008 року; з 21.05.2011 року по 21.06.2011 року; з 21.05.2014 року по 25.10.2014 року.

При цьому, ОСОБА_1 зверталася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Військово-медичного Департаменту Міністерства оборони України про визнання періоду військової служби у патологоанатомічних відділеннях військово-медичних закладів Збройних Сил України рівноцінними патологоанатомічним лабораторіям Збройних Сил України та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2014 року у справі № 522/18791/13а, яка набрала чинності 18.03.2014 року вищезазначений позов ОСОБА_1 задоволено частково. А саме, вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано період військової служби ОСОБА_1 у патологоанатомічних відділеннях військово-медичних закладів Збройних Сил України (по об`єму виконуваної роботи та шкідливим умовам праці) рівноцінними патологоанатомічним лабораторіям Збройних Сил України.

Згідно з ч. 2 ст. 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Передбачене вищевказаною нормою звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні встановлює обов`язок суду враховувати такі обставини при вирішенні даної справи.

Таким чином, на підставі матеріалів справи та оцінки представлених доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог, та вони підлягають частковому задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України, - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи - Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В. Семенюк