Справа № 2-а-6/10
Суддя: Ярош С. О.
Дата ухвалення: 2010-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2010 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

При секретарі: Прістенській Н.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Гуляйполе Запорізької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про поновлення пропущенного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної підтримки дітям війни, -

В С Т А Н О В И В:

21.09.2009 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про поновлення пропущенного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної підтримки дітям війни.

В позові позивач посилався на те, що як дитина війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак Законом України «Про бюджет України на 2006 рік» та Законом України «Про бюджет на 2007 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» призупинена, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 року положення Закону України «Про бюджет України на 2006 рік» та Закону України «Про бюджет на 2007 рік», якими призупинена дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані неконституційними, недоплата надбавки до пенсії за 2006 рік склала 1290,60 грн., за 2007 роки -1442,70 грн. за 2008рік -1163,40 грн., за 2009 рік -605 грн., а всього 4501,70 грн., прохає відновити строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів за період з 01.01.2006 року до 01.06.2009 року, зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області нарахувати на її користь недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2009 роки в розмірі 30 % від мінімальної пенсії та підвищити її пенсію на 30 % від прожиткового рівня для непрацездатних з 01.06.2009 року.

У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що відсутні підстави для призначення підвищення пенсії позивачу за період з 09.07.2007 року по 01.01.2008 року, так як фінансування виплат за Законом № 2195 здійснюється з Державного бюджету України, протягом 2007 року підвищення пенсії виплачувалось в порядку, встановленому ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 року положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими призупинена дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані неконституційними, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 року визнано неконституційними ст. 67 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про Державний бюджет України на 2008рік», внаслідок чого порядок обчислення підвищень пенсій стався неврегульованим, з 09.07.2007 року не визначено механізм розрахунку підвищення пенсій, позивачем пропущено строк звернення до суду за захистом свого порушного права без поважної причини, прохає відмовити в задоволенні позову.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:

Позивач народилася 26.03.1940 року (а.с.9).

З 01.01.2006 року ОСОБА_2 має статус дитини війни, що підтверджується копією її посвідчення (а.с.10).

З 01.01.2008 року позивачу виплачується надбавка до пенсії в розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком.

Позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

З набранням чинності 01.01.2006 року Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дія ст.6 цього Закону була призупинена на 2006 рік Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік».

Законом України від 19.01.2006 року № 3367-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» пункт 17 статті 77 виключено та стеттею 110 (викладеного цим законом у новій редакції) встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 статті 5 Закону України«Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01.01.2006 року, а статтею 6- у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

ОСОБА_3 був опублікований 22.03.2006 року і набрав чинності 02.04.2006 року.

Тобто з 02.04.2006 року ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» знову почала діяти.

Але підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як визначив законодавець, могло здійснюватися за певних умов, зокрема: поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог статті 110 «Про Державний бюджет на 2006 рік» не приймалось.

А тому позовні вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача за 2006 рік та зобов`язання віповідача нарахувати та виплатити йому підвищення до пенсії за цей період відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком не грунтуються на законі і в задоволенні їх необхідно відмовити.

Протягом 2007 року підвищення пенсій дітям війни виплачувалось в порядку, встановленому ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яка передбачала виплату такого підвищення особам, що є інвалідами війни у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Водночас п.12 ст.71 вказаного Закону дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була призупинена.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року положення п. 12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційними.

Таким чином з 01.01.2007 по 09.07.2006 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи ст.111 Закону України від19.12.2006 року №489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік», як такі, що прийняті пізніше в часі в зв`язку з чим мали пріорітет порівняно з нормою- ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

А тому позовні вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача за період з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року та зобов`язання віповідача нарахувати та виплатити йому підвищення до пенсії за цей період відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком не грунтуються на законі і в задоволенні їх необхідно відмовити.

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто з часу прийняття такого рішення відновлено право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсіїї за віком.

Суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про поновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод і інтересів позивача за період з 01.01.2007 року по 09.07.2007року виходить з того, що позивач пропустив річний строк звернення до суду за захистом свого порушеного права, встановлений ст. 99 КАС України, без поважної причини і тому відмовляє позивачу в його поновленні.

Твердження позивача щодо того, що вона дізналася з засобів масової інформації про порушення її права суд не визнає поважною причиною пропуску строку звернення до суду, так як позивачу повинно було стати відомо про порушення її права з дня опублікування Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, яким положення п. 12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційними, а саме в липні 2007 року.

В період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року слід керуватися ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» при визначенні розміру виплат позивачу.

Однак суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007року виходить з того, що позивач пропустила річний строк звернення до суду за захистом свого порушеного права, встановлений ст. 99 КАС України, без поважної причини і тому відмовляє позивачу в його поновленні.

А тому незважаючи на те, що її право в цей період було порушено, суд керуючись ч.1 ст.100

КАС України, так як на цьому наполягає представник відповідача, вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні цієї частини позовних вимог в зв`язку з пропуском нею річного строку звернення до суду за захистом свого порушеного права.

В період з 01.01.2008 року по 01.06.2008 року позивачу виплачувалось підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

А тому позовні вимоги в період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року не підлягають задоволенню, як такі, що не грунтуються на законі.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення п. 12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційними положення ст.67розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та п.3 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення

змін до деяких законодавчих актів України», таким чином відновлено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення

змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездітність на 2008 рік затверджений в наступному розмірі: з 1.січня -470 грн., з 1.квітня - 481грн., з 1 липня -482 грн.

Таким чином відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст.6 Закону, починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 році в наступних розмірах: травень, червень ( 481х 30 %:31х10) +( 481х 30 %)- 96,20= 94,64 грн., липень, серпень, вересень 2008 року,( 482х 30 49,80)х 3= 298,80 грн.Всього за 2008 рік- 682,64 грн.

Відповідно до вимог ст.54 Закону України »Про Державний бюджет на 2009 рік» 3835-VI від 26.12.2008 року встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до сновних соціальних і демографічних груп населення в розмірах, що діяли в грудні 2008 року, тобто цей розмір складає 498 грн.

Таким чином відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст.6 Закону, починаючи з 01 січня 2009 року по 31 травня 2009 року в наступних розмірах: січень, лютий, березень, квітень, травень 2009року ( 498х 30% ) 49,80)х5 = 500. Всього за січень- травень 2009 рік-500 грн.

Таким чином в період з 22.05.2008 року по до 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.05.2009 року позивач має право на підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

А тому бездіяльність відповідача щодо перерахуванню та виплати підвищення до пенсії позивачу в цей період повинна бути визнана неправомірною, так як не грунтується на законі, тоді як позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, як такі, що грунтуються на законі.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача щодо відсутності бюджетних коштів на виплату даних підвищень до пенсії, відсутність рішень державних органів влади та механізму перерахунку даних підвищень до пенсії, так як порушене право підлягає захисту і гарантується постановою суду захист інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.8-11,99-100,159-164 КАС України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.77Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», п.12 ст. 71, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року, ст.28 Закону України «Про державне загальнообов`язкове соціальне страхування», постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», ст. 54 Закону України »Про Державний бюджет на 2009 рік» суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про поновлення пропущенного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної підтримки дітям війни задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області щодо нездійснення перерахунку та виплати доплати до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 21.09.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити доплату до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 21.09.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року з урахуванням різниці, що виплачена за цей період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, апеляційна скарга може бути подана після подання заяви про апеляційне оскарження протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:ОСОБА_4