Справа № 805/1685/15-а
Суддя: Ляшенко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Крилова М.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року справа №805/1685/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Ястребової Л.В., Компанієць І.Д.,

за участі секретаря судового засідання Копиця С.В.

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у справі № 805/1685/15-а (головуючий І інстанції Крилова М.М.), за позовом ОСОБА_3 до Станції швидкої медичної допомоги с.Слов'янськ, третя особа : Департамент охорони здоров'я Донецької обласної державної адміністрації, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015р. ОСОБА_3А, звернулась до суду із позовом до Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ, третя особа Департамент охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 22.09.2003р. по 09.09.2008р. року працювала лікарем виїзної бригади швидкої медичної допомоги м. Слов'янська Донецької області. На виконання наказу № 105 від 10.09.2007 року адміністрації станції швидкої допомоги про проведення медичних оглядів вона пройшла медичний огляд в КЛПЗ ОПЛ м. Слов'янська Донецької області в період з 08.10.2007 року по 18.10.2007 року. З наказу адміністрації швидкої допомоги № 109-к/18-у від 09.09.2008р. року дізналась про те, що була звільнена з роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, за станом здоров'я на підставі медичного висновку № 962 від 18.08.2008 року КЛПЗ ОПЛ м. Слов'янська.

На запит до адміністрації лікарні про надання цього медичного висновку ЛКК № 962 від 18.08.2008 року, який був підставою для звільнення з роботи, отримала відповідь №379 від 28.02.2012 року, зі змісту якої вбачається, що крім виписки з історії хвороби №476/07 за 2007 рік, інших висновків про стан здоровя позивача лікарня не має. На подібний запит до адміністрації лікарні отримала відповідь №1599 від 25.07.2013 року про те, що медичний висновок № 962 від 18.08.2008 року не видавався. На звернення до Департаменту охорони здоров'я Донецької облдержадміністрації отримала відповідь, що документом, підтверджуючим втрату позивачем працездатності за результатом обстеження з 08.10.2007 року по 18.10.2007 року, є довідка №1975 від 18.10.2007 року.

Відсутність обґрунтованих відповідей стало підставою для звернення до Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ з інформаційним запитом від 17.04.2015 року про надання інформації за чиїм запитом та ким був виданий документ, яку має назву документ, що став підставою для видання наказу про її звільнення. 29.04.2015 року була отримана відповідь №121 від 23.04.2015 року, відповідно до якої їй було відмовлено у наданні запитуваної інформації на підставі того, що Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ втратила статус юридичної особи через приєднання до КЛПЗ ОЦЕМДМК, який і є на даний час власником цієї інформації.

Позивач вважала такі дії відповідача протиправним, оскільки внаслідок них створені суттєві перешкоди для реалізації її прав та законних інтересів на доступ до інформації, що передбачені Законом України Про доступ до публічної інформації.

На підставі наведеного просила визнати неправомірними дій відповідача в частині безпідставної відмови у задоволені запиту на інформацію та зобовязати надати мотивовану відповідь на запит про надання публічної інформації відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у позовних вимогах ОСОБА_3 суд першої інстанції дійшов висновку про те, що викладені в позовній заяві вимоги позивача, є необґрунтованими з підстав відсутності у діях відповідача порушення права позивача на одержання публічної інформації.

Не погодившись з постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року позивач подала апеляційну скаргу. В доводах апеляційної скарги позивач посилається на Закон України «Про психіатричну допомогу» яким на її думку лікарю психіатру, комісії лікарів психіатрів та психіатричній лікарні наданий широкий круг владних повноважень які вони використовують на свій власний розсуд. Просить скасувати постанову та прийняти нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

До суду прибув представник апелянта ОСОБА_2, в обґрунтування апеляційної скарги надав суду пояснення в яких зазначає що позивач на своє звернення до Департаменту охорони здоров'я Донецької облдержадміністрації отримала від відповідача необґрунтовану відповідь внаслідок чого вона звернулась до Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ з інформаційним запитом від 17.04.2015 року про надання інформації за чиїм запитом та ким був виданий документ, яку має назву документ, що став підставою для видання наказу про її звільнення. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом №109-к/18-у від 09.09.2008 року по Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ, ОСОБА_3 звільнена з посади лікаря виїзної бригади на підставі п.2 ст.40 КЗпП України. Підставою звільнення визначений висновок КЛПЗ Обласної психіатричної лікарні м. Словянська №962 від 18.08.2008 року.

17 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до головного лікаря Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ ОСОБА_4 із запитом про надання публічної інформації, а саме відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації просила повідомити інформацію: який саме документ став підставою для звільнення її з роботи (за чиїм запитом, ким був виданий, яку має назву такий документ) та надати копію цього документу.

Листом №121 від 23.04.2015 року Станцією швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ повідомлено позивача, що запитувані документи на теперішній час передані на зберігання до Комунальної лікувально-профілактичної установи Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицина катастроф, яке і є власником запитуваної інформації, через втратою Станцією швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ статусу юридичної особи.

Позивач наполягає на порушенні відповідачем положень Закону України Про доступ до публічної інформації щодо ненадання належної відповіді на запит про отримання такої інформації, носієм/розпорядником якої, на думку позивача, є саме відповідач.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено спеціальним Законом України Про доступ до публічної інформації (№ 2939-VI) (далі за текстом - Закон).

Право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Доступ до інформації забезпечується шляхом: надання інформації за запитами на інформацію (пункт 1 частини 1 статті 3, пункт 2 частини 1 статті 5 Закону)

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (частина 1 статті 20 Закону).

Відповідно до ст. 12 Закону суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону.

Статтею 13 Закону встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Визначення поняття публічна інформація наведено у статті 1 Закону. Так, відповідно до частини першої цієї статті публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За цим визначенням, на думку суду, можна виокремити такі ознаки публічної інформації:

- готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

- заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

- така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Аналіз викладеного дає можливість зробити висновок, що визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків. Щодо не суб'єктів владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.

Вказані висновки суду узгоджуються з положеннями Пленуму Вищого адміністративного суду України від 30.09.2013 року № 11 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI Про доступ до публічної інформації та Довідки про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Для з'ясування того, чи є інформація публічною, необхідно встановити підстави отримання чи створення запитуваної інформації з урахуванням того, що публічна інформація одержується чи створюється суб'єктами владних повноважень на виконання обов'язків, визначених чинним законодавством.

Таким чином, застосовуючи викладене до спірних правовідносин, необхідно встановити, що запитувана ОСОБА_3 інформація у запиті від 17 квітня 2015 року створена саме суб'єктом владних повноважень на виконання обов'язків, визначених чинним законодавством.

Як зазначалось, запит позивача про надання публічної інформації містив вимоги про повідомлення, який саме документ став підставою для її звільнення.

Як вбачається з наказу відповідача № 109-к/18-у від 09.09.2008 року, звільнення ОСОБА_3 відбулось на підставі медичного висновку № 962 від 18.08.2008 року, який виданий КЛПЗ Обласна психіатрична лікарня м. Словянська.

Тобто, запитувана інформація створювалась саме Комунальним лікувально-профілактичним закладом Обласна психіатрична лікарня м. Словянська.

Закон України Про психіатричну допомогу встановлює визначення поняття психіатричний заклад, яким є психоневрологічний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад, центр, відділення тощо всіх форм власності, діяльність яких пов'язана з наданням психіатричної допомоги.

Стаття 15 Основ законодавства України про охорону здоров'я визначає, що реалізацію державної політики у сфері охорони здоровя забезпечують:

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоровя;

інші центральні органи виконавчої влади, які реалізують державну політику у сферах санітарного та епідемічного благополуччя населення, контролю якості та безпеки лікарських засобів, протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та інших соціально небезпечних захворювань.

Реалізацію державної політики у сфері охорони здоровя в адміністративно-територіальних одиницях України здійснюють Рада міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації.

Разом з тим, стаття 3 Основ законодавства України про охорону здоров'я встановлює, що заклад охорони здоров'я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З наведеного виходить, що Комунальний лікувально-профілактичний заклад Обласна психіатрична лікарня м. Словянська не є субєктом владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини виникли між фізичною особою ОСОБА_3 та Станцією швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ, яка виступає, на думку позивача, розпорядником інформації, однак позивачем не враховано, що запитувана інформації не має ознак публічної, оскільки створена юридичною особою - Комунальним лікувально-профілактичним закладом Обласна психіатрична лікарня м. Словянська, а не субєктом владних повноважень.

З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про те, що запитувана ОСОБА_3 інформація не є публічною, оскільки вона не створювалась в процесі виконання суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством. Тому на таку інформацію та на правовідносини, пов'язані з її поширенням, оприлюдненням, наданням тощо, не поширюються норми Закону України Про доступ до публічної інформації».

Отже в діях відповідача відсутнє порушення права позивача на одержання публічної інформації, а тому і зазначені вимоги ОСОБА_3 є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду 1 інстанції і підстави для скасування постанови відсутні.

Керуючись статтями: 9, 11, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у справі № 805/1685/15-а залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення в повному обсязі. Повний текст ухвали буде складений протягом пяти днів.

Головуючий суддя: Д.В. Ляшенко

Судді: Л.В. Ястребова

ОСОБА_5