Справа № 165/168/15-а
Суддя: Галушка О. Г.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 165/168/15-а
провадження №2-а/165/11/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі судді Галушки О.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок і виплату щорічної допомоги на оздоровлення,-

встановив:

26 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок і виплату щорічної допомоги на оздоровлення.

На обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, йому встановлена друга група інвалідності довічно у звязку із захворюванням, повязаним з ліквідацією аварії на ЧАЕС. У відповідності до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи він має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат. Відповідач виплатив за 2012-2014 роки вказану допомогу частково, зокрема за 2012 рік 120 грн., за 2013 рік 120 грн., за 2014 рік 120 грн. Зазначив, що на його звернення до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області щодо перерахунку розміру допомоги на оздоровлення відповідач відмовив, мотивуючи тим, що вказана допомога виплачується відповідно до чинного законодавства. Просить позов задоволити, визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області та зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок і виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2012, 2013, 2014 року у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат з урахуванням фактично отриманих сум.

Розгляд справи суд здійснив в порядку скороченого провадження, без участі сторін, на підставі наданих доказів.

В поданому до суду письмовому запереченні відповідач адміністративний позов не визнав та зазначив, що розмір вказаної виплати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Законом України Про державний бюджет України, з метою приведення норм законів у відповідність з чинним законодавством, передбачене зупинення дії окремих пунктів Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в т.ч.частини 3 ст.48 в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати. Також відповідач вказав, що Закон України Про державний бюджет України на відповідний рік є приорітетним, яким визначаються будь-які видатки, їх розмір та цільове спрямування. Відповідно до ст.63 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, фінансування витрат здійснюється з державного бюджету, а згідно з вимогами ст.62 Закону розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Зазначила, що цей порядок був визначений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задоволити частково.

Відповідно до ст.99 КАС України встановлений 6-ти місячний строк для звернення до суду з адміністративним позовом. Ст.100 КАС України передбачає, що пропуск зазначеного строку є підставою для залишення позову без розгляду, якщо суд за заявою особи не знайде підстав для поновлення такого строку.

Приймаючи до уваги, що позивачем ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду за захистом своїх прав, суд вважає, що підлягає захисту лише порушене право позивача за 2014 рік.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії - інвалід 2-ї групи, що підтверджується копією посвідчення (а.с.5).

Відповідно до копії експертного заключення Львівської регіональної міжвідомчої експертної Ради від 28.05.1992 року №791 захворювання ОСОБА_1 повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.6).

Як слідує із листа управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 30.12.2014 року №4490/04-01, відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2012-2014 роки, оскільки на час його звернення діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно якої були проведені виплати, а відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законами України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків (а.с.8).

Відповідно до статті ч. 4 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ щорічна допомога на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - інвалідам 2-ї групи виплачується у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (абзац 7 частини 4 статті 48 Закону № 796-ХІІ).

Зі змісту ст. 1 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми статті 48 Закону № 796-ХІІ.

Враховуючи, що положення ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на час виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення були чинними, то за висновками суду при розрахунку позивачу суми щорічної допомоги на оздоровлення необхідно керуватися положеннями Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не положеннями Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач по справі повинен був виплатити позивачу ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Статтею 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік надано право Кабінету Міністрів України у 2014 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними програмами.

В 2014 році нормативні акти Кабінету Міністрів України з приводу встановлення розмірів виплат одноразової допомоги на оздоровлення особам, визначеним ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не приймалося.

Таким чином, у 2014 році нарахування одноразової допомоги на оздоровлення також повинно здійснюватися відповідно до ст. 48 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення суперечить положенням Закону та не може бути віднесено до реалізації права визначеного ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік.

Суд вважає, що положення Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік щодо надання права Кабінету Міністрів України встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань не можуть бути застосовані до визначення розміру щорічної допомоги на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки він вже встановлений ст. 48 зазначеного Закону, тому норма Закону в будь-якому випадку має вищу юридичну силу ніж постанова КМ України.

В 2014 році змін та доповнень до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не вносилося. Тому ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діє в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", та передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі кратному мінімальній заробітній платі.

Отже, відповідач повинен був діяти у відповідності до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, та у 2014 році сплатити позивачу ОСОБА_1 належну до виплати щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік у відповідності до ст.48 цього Закону, а не в розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів від 12.07.2005 року №562.

Частиною 5 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту громадян.

Крім того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 "Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що виплата таких компенсацій та допомоги провадиться управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян та центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (п. 4 Порядку).

Доводи про відсутність кошторисних призначень для реалізації ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Згідно наданої відповідачем відповіді виплата позивачу ОСОБА_1 разової грошової допомоги становила у 2014 році - 120 грн. При виплаті щорічної допомоги на оздоровлення відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи наведені обставини, аналізуючи норми зазначеного законодавства, суд приходить до висновку, що для захисту законних прав та інтересів позивача слід визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік, та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, передбачених ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.71, ст.99-100, ст.161-163, ст.183-2 КАС України, на підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд,-

постановив:

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області на підставі ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, за урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до адміністративного суду апеляційної інстанції через Нововолинський міський суд Волинської області з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Г.Галушка