Справа № 2а-454/2010
Суддя: Корюкіна М.П. М. П.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-454/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Корюкіної М.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі про Стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду в якому просить поновити строк звернення до суду. Просить визнати дії відповідача відносно виплати їй пенсії у відповідності з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року неправомірними. Зобовязати відповідача перерахувати та виплатити їй як дитині війни в повному обсязі невиплачене щомісячне підвищення до пенсії у відповідності з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року», починаючи з січня 2006 року. Просить зобовязати відповідача подальше виплачувати їй щомісячне підвищення пенсії у відповідності з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року.

ОСОБА_1 в позові вказала, що є пенсіонером і на неї поширюється дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 1.01.2006 року.. Даний закон встановив правовий статус дітей війни і визначив основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені з метою визнання на державному рівні важкого життєвого шляху громадян України чиє дитинство збіглося з роками Другої світової війни та надання дітям війни державної соціальної підтримки. Згідно ст.ст. З і 6 даного Закону дітям війни пенсія підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком і державні соціальні гарантії не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами. Однак, з часу набрання чинності Закону їй пенсія не виплачується у відповідності з Законом . Виплачується як надбавка до пенсія, що зовсім не відповідає вимогам Закону. Згідно Закону пенсія дітям війни підвищується на 30 відсотків мінімкальної пенсії за віком. Виплата надбавки до пенсії є меншим за належну державну соціальну гарантію. Вона зверталася до управління пенсійного фонду України . їй повідомили письмово, що з 01.01.2007 року до пенсії проводиться виплата надбавки у відповідності з п.8 постанови Кабінету Міністрів україни від 28.05.2008 року №350 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Дана постанова суттєво обмежує гарантії дітям війни, які визначені Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Виплата надбавки до пенсії є значно меншою за належну соціальну пільгу. Така постанова не може змінювати Закон і її дія не може поширюватись на виплату державної соціальної гарантії дітям війни. Закон України «Про соціальний захист дітей війни» не скасований . Зупинення його до рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп та від 22.05.2008 року № 10-рп визнані неконституційними, тобто є незаконними, ким допомоги зазначеного закону з 01.01.2006 року їй як дитині війни повинна бути збільшена пенсія у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.2.1 Постанови правління пенсійного фонду України «Про затвердження Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і в Севастополі, положення про управління пенсійного фонду України районі, містах і районних містах» від ЗО квітня 2002 року №8-2 основним завданням органів Пенсійного фонду України є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які законодавством здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством. Управління Пенсійного фонду України в районі належним чином своє основне завдання не виконує, чим порушує право громадян на державну соціальну гарантію дітей війни.

Дії Пенсійного фонду України в Городенківському районі є підстави вважати не правомірними, такими, що порушують її законне право на державну соціальну підтримку як дитини війни. Безпідставно не виконуються вимоги ЗаконуЗ України від 18.11.2004 року№2195-ІУ «Про соціальний захист дітей війни», чим їй не виплачується пенсія в належному розмірі. Так як її право порушене , вона змушена звертатись до суду за захистом.

Строк звернення до суду пропустила із поважної причини. Вона постійно хворіє, витрачає кошти на лікування, отримує мінімальну пенсію, а тому не було матеріальної можливості вчасно звернутись до суду за захистом її прав. Тому вважає, що дані підстави є підставою для поновлення строку.

Із листа - відповіді направленого УПФ в Городенківському районі, зазначено, що питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, яку необхідно застосувати для обчислення підвищення пенсій особам, яким встановлено статус „дитина війни, ще не вирішено в законодавчому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій. Передбачених цим Законом здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті ЗО Бюджетного кодексу України видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що повязані з реалізацією державних програм, перелік яких визначено статтею 87 цього Кодексу. Підпункт

«а» пункту 9 статті 87 Бюджетного кодексу України належать видатки на соціальний захист і соціальне забезпечення, зокрема фінансування доплат, надбавок, підвищення до пенсій, встановлених законом. З державного бюджету виділено кошти на виплату особам, які мають статус „діти війни, тільки в 2007 році у розмірі 50% від розміру надбавки встановленої для учасників війни тим „дітям війни, які мають інвалідність, та у 2008 році всім особам із статусом „діти війни у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, яка відповідно становить 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Ст.6 Закону України Про соціальний статус дітей війни передбачає фінансування державних соціальних гарантій з державного бюджету, тільки після прийняття відповідного законодавчого акту. А тому вважає, що зазначене питання мало бути вирішено в законодавчому порядку.

Ухвалою від 13.12.2010 року залишено без розгляду позов в частині вимог за період з 01.01.2006 року по 26.03.2010 року включно на підставі ст. 100 КАС України та в поновленні строку на звернення до суду. Таким чином підлягає розгляду позов в частині вимог за період з 27.03.2010 року по день заявлених вимог у позові.

Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1. має статус „дитина війни та перебуває на обліку в УПФУ в Городенківському районі та відноситься до категорії громадян, яким надано статус дитина війни, що підтверджується копією пенсійного посвідчення з відповідною відміткою. Статтею 6 Закону України „Про соціальний статус дітей війни, передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п.2 п.41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення деяких змін до законодавчих актів України Відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №1058 - IV від 09.07.2003 р. мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Однак, з 01.10 2008 року по даний час, виплата підвищення до пенсії позивачці передбачено ст. 6 Закону України „Про соціальний статус дітей війни здійснювалась у розмірі 49.80 грн., тобто у розмірі, що не відповідає вимогам нормам вказаної статті. Враховуючи вище наведене, вважаю необхідним визнати дії відповідача неправомірними щодо невиплати позивачці підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний статус дітей війни, яка призвела до порушення прав позивачки на своєчасне нарахування та отримання підвищення до пенсії та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачці підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний статус дітей війни за період із 27.03.2010 р у

відповідності заявленим вимогам, а саме по 13.12.2010 року з врахуванням здійснених раніше виплат.

На підставі ст.ст. 1, 6, 7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року №2195-ІУ(із змінами та доповненнями), ч.4ст.14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 33.10.1993 року №3551-ХІІ, ст. 28 Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-1, пп. 2 п.41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України- від 28.12.2007 року №107-ІУ, ст. 54 Закону України „Про державний бюджет України на 2009р., ст. 52 Закону України „Про Державний бюджет України на 2010р., керуючись ст.ст. 69-71, 88, 94, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі щодо перерахунку та виплати пенсії у відповідності до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 27.03.201 Ороку по 13.12.201 Ороку - протиправною.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію з урахуванням положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 27.03.2010 року по 13.12.2010р з урахуванням фактично отриманих сум.

Постанова прийнята в скороченому провадженні. Крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Львівському апеляційному адміністративному суду через Городенківськмий районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Корюкіна М.П.