Справа № 812/340/15
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 липня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/340/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання: Дюкаревій М.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Луганського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення вартості наданих соціальних послуг у сумі 14615,68 грн., -

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Луганського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення вартості наданих соціальних послуг у сумі 14615,68 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 05.02.2014 р. відбулося засідання комісії по розслідуванню страхування випадків Луганського міського центру зайнятості. Встановлено, що згідно обміну з ПФУ та листа з ТОВ «СТРАРЛАЙФ» від 05.12.2013 р. ОСОБА_2 з 01.06.2012 р. надавала послуги згідно цивільно-правового договору про надання послуг у сфері страхування № 501470 від 01.06.2012 р. та була нарахована винагорода за червень 2012 р. у сумі - 129,60 грн. та за червень 2013 р. у сумі -144,60 грн. Договір розірвано 01.07.2013 р., про що свідчить лист з ТОВ «СТРАРЛАЙФ» підписаний 01.07.2013 р. при цьому відповідач отримувала допомогу по безробіттю за період з 02.06.2012 р. по 10.10.2012 р. у сумі 7212 грн. 21 коп., матеріальна допомога в період професійного навчання з 01.06.2012 р. по 01.06.2012 р. у сумі 60 грн. 91 коп., вартість навчання за період з 01.06.2012 р. по 01.06.2012 р. у сумі 22 грн. 73 коп., а також допомогу по безробіттю за період з 30.04.2013 р. по 04.10.2013 р. у сумі 7203 грн. 05 коп., вартість навчання за період з 20.05.2013 р. по 24.05.2013 р. в сумі 116 грн. 78 коп.

На підставі вищенаведеного позивач просить суд стягнути з відповідача вартість наданих соціальних послуг у сумі 14615,68 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеному у позові, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У суду відсутня можливість надіслати ухвалу суду від 17 червня 2015 року про відкриття провадження у справі та повістку про виклик до суду на 07.07.2015 засобами поштового звязку на адресу відповідача, який мешкає за адресою: 91015, Луганська область, м.Луганськ, кв. Стєпной, 5/51, про що складено акт.

Згідно із листом Луганської дирекції Українське державне підприємство поштового зв'язку Укрпошта від 24.02.2015, на виконання

- Указу Президента України від 14 листопада 2014 року №875/2014 Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження ,

УДППЗ Укрпошта з 27.11.2014 припинило приймання поштових відправлень на/з територію (ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Луганський окружний адміністративний суд на своєму офіційному веб-сайті розміщує список осіб, яким неможливо направити судові рішення, повідомлення про виклик в судове засідання. Списки оновлюються щотижня. Також, повідомлено, що повний текст судових рішень можна знайти в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua/), а списки справ, призначених до розгляду, на офіційному веб-сайті Луганського окружного адміністративного суду у відповідному розділі.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що відповідач, який не прибув у судове засідання повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, відповідно до приписів статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд здійснює розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у Луганському міському центрі зайнятості громадянка ОСОБА_2 (ідент. код НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на обліку з 04.05.2012 р. по 11.10.2012 р. та з 23.04.2013 р. по 05.10.2013 р. (а.с.4,5).

11.10.2012 відповідач знята з обліку у зв'язку з працевлаштуванням (а.с.4 на звороті).

05.10.2013 відповідач знята з обліку у зв'язку з працевлаштуванням (а.с.5 на звороті).

Відповідач 11.05.2012 та 23.04.2013 звернулась з заявою до Луганського міського центру зайнятості про надання їй статусу безробітного (а.с.8, 8 на звороті).

28.05.2012 відповідач зверталась з заявою до Луганського міського центру зайнятості про призначення їй виплати матеріальної допомоги в період проходження професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації (а.с.9 на звороті).

17.05.2013 відповідач зверталась з заявою про направлення її на навчання за професією (з курсу) безпечні методи та прийоми обслуговування обладнання котельні з 20.05.2013 в ТОВ «ЛНККУ» (а.с.9).

Відповідач закінчила повний курс навчання по безпечним методам і прийомам обслуговування обладнання котельні у період з 28.05.2012 по 01.06.2012, з 20.05.2013 по 24.05.2013 вартістю 22,73 грн. та відповідно 116,78 грн. (а.с.10-13,17,18-22).

Відповідач - ОСОБА_2 отримала матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 01.06.2012 р. по 10.10.2012 р. у сумі 7273,12 грн. + вартість навчання у період з 28.05.2012 по 01.06.2012 у сумі 22,73 грн., за період з 30.04.2013 р. по 05.10.2013 р. у сумі 7203 грн. 05 коп. + вартість навчання за період з 20.05.2013 р. по 24.05.2013 р. в сумі 116 грн. 78 коп. (а.с.14,16).

05.02.2014 р. відбулось засідання комісії по розслідуванню страхових випадків Луганського міського центру зайнятості (протокол № 3) (а.с.27), яким встановлено, що згідно обміну з ПФУ та листа з ТОВ «СТРАРЛАЙФ» від 05.12.2013 р. ОСОБА_2 з 01.06.2012 р. надавала послуги згідно цивільно-правового договору про надання послуг у сфері страхування № 501470 від 01.06.2012 р. та була нарахована винагорода за червень 2012 р. у сумі - 129,60 грн. та за червень 2013 р. у сумі -144,60 грн. Договір розірвано 01.07.2013 р., про що свідчить лист з ТОВ «СТРАРЛАЙФ» підписаний 01.07.2013 р. (а.с.23-28,49).

З вищенаведеного вбачається, що у період перебування на обліку у Луганському міському центрі зайнятості ОСОБА_2 стала зайнятою особою, однак, відповідач у не повідомив Луганський міський центр зайнятості про своє працевлаштування, у зв'язку з чим з 01.06.2012 р. по 10.10.2012 р., з 30.04.2013 р. по 05.10.2013 р. отримував матеріальне забезпечення на випадок безробіття у загальному розмірі 14615,68 грн. на підставі подання відповідачем недостовірних даних.

Відповідачу ОСОБА_2 направлений лист - повідомлення про необхідність повернення незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 14615 грн. 68 коп. в п'ятнадцяти денний термін з моменту отримання цього листа та копія наказу Луганського міського центру зайнятості № 4-б від 05.02.2014 про повернення коштів відповідачем. Лист повідомлення та копію наказу отримані відповідачем 07.02.2014 р. (а.с.29,30,31).

Відповідач 17.02.2014 року надала до Луганського міського центру зайнятості лист, відповідно до якого зазначила, що договір укладений між нею та ТОВ «Старлайф» не створює трудових правовідносин, тобто не має характеру трудового договору.

З 23.04.2013р. по 05.10.2013р. грошової винагороди відповідачу від ТОВ «Старлайф» не надходило ні шляхом видачі готівкою через касу ТОВ «Старлайф», ні шляхом перерахування на мій банківський рахунок чи рахунок у будь-якій іншій фінансовій установі. Про нарахування зазначених грошових сум відповідача було повідомлено ТОВ «Старлайф» лише у січні 2014 року, однак, вважаючи, що зазначені суми не є її доходом, вона 08.01.2014р. написала заяву до ТОВ «Старлайф», у якій просила зазначені грошові кошти перерахувати на рахунок благодійної організації «Благовіст».

Відповідач зазначає, що на момент розпорядження зазначеними грошима, вона не мала статус безробітної, так як працювала з 06.10.2013р. в МКП «Теплокоммуненерго» (а.с.50,51).

Кошти виплачені відповідачу за період з 01.06.2012 р. по 10.10.2012 р., з 30.04.2013 р. по 05.10.2013 р. у загальному розмірі 14615,68 грн. у добровільному порядку не повернуті.

Для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 02.03.2000 № 1533-III "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон № 1533) Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління на випадок безробіття, провадження збору на акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості.

Згідно зі ст.2 Закону України від 01.03.1991 № 803-XII "Про зайнятість населення" (далі - Закон № 803) безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. У разі неможливості надати підходящу роботу безробітному може бути запропоновано пройти професійну перепідготовку або підвищити свою кваліфікацію.

Відповідно до ст.25 Закону № 803, держава створює умови незайнятим громадянам у поновленні їх трудової діяльності та забезпечує їм такі види компенсацій:

а) надання особливих гарантій працівникам, вивільнюваним з підприємств, установ, організацій;

б) виплата матеріальної допомоги в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації;

в) виплата в установленому порядку допомоги по безробіттю.

Згідно з ч.2 ст.36 Закону № 1533 застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Положенням п.п.5 п.5.5 "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №307 від 20.11.2000 року передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою діяльністю або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт за цивільно-правовими угодами).

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, в тому числі працюючі по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном у фізичних осіб.

Безробітними, в свою чергу, визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України від 2 березня 2000 року N 1533-ІІІ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Статтею 39 Закону № 1533 визначено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Суд зазначає, що особи які мають статус суб'єкта підприємницької діяльності, незалежно від того, чи отримують вони дохід чи ні, не можуть належати до осіб, що мають статус безробітного, адже підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, враховуючи, що під час розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в період перебування у статусі безробітного займалась діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності та не повідомила Луганський міський центр зайнятості, а також враховуючи, що наказ Луганського міського центру зайнятості № 4-б від 05.02.2014 відповідачем не оскаржувався та на даний час не скасований, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності їх задоволення у повному обсязі.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст.94 КАС України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 17, 87, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Луганського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення вартості наданих соціальних послуг у сумі 14615,68 грн., - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: кв.Стєпной, 5/151, м. Луганськ, 91000) на користь Луганського міського центру зайнятості (, адреса: вул.Леніна, 132, смт.Біловодськ, Луганська область, 92800) незаконно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття у розмірі 14615,68 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот п'ятнадцять гривень 68 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 10 липня 2015 року.

Суддя ОСОБА_3