Справа № 872/2727/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2015 рокусправа № 804/20646/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі №804/20646/14 за позовом Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Дніпро-Авто» про стягнення заборгованості за рахунок майна боржника, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила стягнути з Приватного підприємства «Дніпро-Авто» податковий борг в сумі 88706,82грн. шляхом стягнення коштів за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначало, станом на 04 грудня 2014 року за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 88706,82грн., а саме: з податку по орендній платі за землю за податковими розрахунками № від 24.01.2013р. та № від 17.02.2014р. у загальній сумі 76745,59грн., з авансових внесків по податку на прибуток за податковою декларацією № від 08.02.2013р. в загальній сумі 11961,23грн. та пені, який виник внаслідок несплати узгоджених податкових зобов'язань. Позивачем у порядку, визначеному ст.59 Податкового кодексу України вживалися заходи щодо погашення податкового боргу шляхом направлення відповідачу податкової вимоги №1142-25 від 08.04.2014р. на суму 38132,96грн. У відповідності до вимог ст.88, 89 Податкового кодексу України податковою інспекцією прийнято рішення №3 від 22.07.2013р. про опис майна відповідача у податкову заставу та складено опис майна, а також у травні 2014р. подано позов до адміністративного суду за результатами розгляду якого було прийнято постанову суду від 02.07.2014р. у справі №804/7879/14 про стягнення з відповідача з рахунків у банках податкового боргу, однак стягнути борг неможливо через те, що постановою державного виконавця кошти на рахунках у банках арештовані, у зв'язку з чим позивач просить стягнути податковий борг у сумі 88706,82грн. за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі у відповідності до вимог абз.2 п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись с постановою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що за відповідачем рахується податковий борг у сумі 88706,82грн., який підлягає примусовому стягненню. Податковим органом вичерпано можливі заходи щодо стягнення боргу. Крім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2014 року у справі №804/7879/14 стягнуто з рахунків відповідача у банках податковий борг, проте зазначене рішення виконати не вдалося з підстав арешту державним виконавцем зазначених коштів.

У судовому засіданні представник позивача доводи, викладені в апеляційній скарзі підтримав в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень, у судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, Приватне підприємство "Дніпро-Авто" зареєстроване 16.06.1998р. за адресою: 49083, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, Амур-Нижньодніпровський район, проспект ім. Газети "Правда", буд.65-А, перебуває на обліку у Державній податковій інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області з 17.09.1998р. Згідно даних облікової картки платника податків відповідач має податковий борг по орендній платі з юридичних осіб у загальній сумі 76745,59грн. за податковими розрахунками № від 24.01.2013р. та № від 17.02.2014р. та по авансовим внесках з податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 11961,23грн. за податковою декларацією № від 08.02.2013р. в загальній сумі 11961,23грн. та пені за період з 06.02.2014р. по 10.10.2014р. у сумі 389,07грн. та за період з 28.02.2014р. по 21.07.2014р. у сумі 625,88грн. (а.с. 12-15). Податковим органом була сформована податкова вимога №1142-25 від 08.04.2014р. на суму 38132,96грн., яка вручена відповідачеві 15.05.2014р., що підтверджується копією корінця відповідної податкової вимоги та поштовим повідомленням про вручення (а.с.7). За рішенням податкової інспекції від 22.07.2013р. прийнято рішення про опис майна відповідача у податкову заставу та складено акт №3 опису майна (а.с.20). Позивач також вказує на те, що за адміністративним позовом податкової інспекції Дніпропетровським окружним адміністративним судом від 02.07.2014р. у справі №804/7879/14 було прийнято рішення про стягнення коштів з рахунків ПП "Дніпро-Авто" у обслуговуючих банках в рахунок погашення податкового боргу у сумі 51283,37грн., але у зв'язку з тим, що стягнення податкового боргу неможливо через арешт коштів боржника, позивач просить стягнути податковий борг у сумі 88706,82грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі відповідача за рішенням ДПС №3 від 22.07.2013р.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення суми боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Оскільки податкові зобов'язання відповідачем не сплачені в установлені строки, такі зобов'язання є податковим боргом.

Згідно п. 87.2. ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 88.1. ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право на податкову заставу виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 89.3. ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Підпунктом 20.1. 34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1. та п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем жодних дій по стягненню з відповідача податкового боргу, передбачених статтями 20, 95 Податкового кодексу України здійснено не було. Крім того, необхідні умови для стягнення суми боргу за рахунок майна платника податків, як то наявність судового рішення про стягнення податкового боргу у сумі 88706,82грн., яке набрало законної сили, наявність доказів, які б підтверджували недостатність коштів, які перебувають у власності відповідача, відсутні. А відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Посилання апелянта на наявність рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом від 02.07.2014р. у справі №804/7879/14 колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки зазначене рішення не набрало законної сили, а відтак не звільнює від доказування в силу приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі №804/20646/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко