Справа № 2а-247/2010
Суддя: Салтан Лілія Геннадіївна
Дата ухвалення: 2010-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Хортицький районний суд м.Запоріжжя
Справа № 2 а 247/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03. 2010 р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

при секретарі Жолкевській В.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС (для здійснення супроводження) УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС взводу ДПС (для здійснення супроводження) УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2, в якій просить визнати дії посадової особи незаконними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 500 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 2 КпАП України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що він не допускала в порушення Правил дорожнього руху під час руху автомобілем «Опель» номерний знак НОМЕР_1, 09.11.2009 року о 13-35 год. на перехресті вул.Грязнова та вул.Г.Сталінграда в м.Запоріжжі.

Посилаючись на те, що відсутні докази вчинення правопорушення, позивач просив скасувати постанову.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом не надав.

Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача інспектором ДПС взводу ДПС (для здійснення супроводження) УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2, 09.11.2009 року складено постанову про адміністративне правопорушення АР №002590, передбачене ст. 122 ч. 2 КпАП України, а саме згідно зазначеної постанови, 09.11.2009 р. о 13-35 год., ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Опель», держномер АР6829ВВ, здійснила поворот праворуч з вул.Грязгнова на вул. Г.Сталінграду при вимкненій додатковій секції світлофора зі стрілкою праворуч, чим порушила вимоги п. 8.7.3 «з» Правил дорожнього руху . Згідно зазначеної постанови до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 500 грн.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про міліцію» - основними завданнями міліції є запобігання правопорушенням та їх припинення. Відповідно до п.5 ст.10 ЗУ «Про міліцію» - міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах про них.

Відповідно до ст.245 КУпАП - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст.280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи, наведені позивачем знайшли підтвердження під час розгляду справи по суті, постанова про адміністративне правопорушення є безпідставною та необґрунтованою, оскільки відповідно ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. З матеріалів справи вбачається, що інспектором ДАІ під час винесення постанови не було дотримано вимог законодавства, чим порушено права особи, що притягалась до адміністративної відповідальності, а тому не має підстав вважати доведеним факт наявності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Як пояснила позивач у судовому засіданні, вона 09.11.2009 року керувала автомобілем «Опель» держномер АР6828ВВ по вул.Грязнова в м.Запоріжжі у вказаній в постанові час. Втім вона рухалась із додержанням норм ПДР, однак при наявності обставин крайньої необхідності. У правій смузі знаходився автомобіль з ввімкнутою аварійною сигналізацією, що вимусило її здійснювати поворот праворуч із лівої смуги, бо рух вправо інакше був би неможливим, бо зелений вказівник для руху вправо працює одночасно з червоним світлом для тієї смуги, де знаходився автомобіль. До того ж зупинку у цій смузі при зеленому світлі світлофору призвела б до небезпеки, яку вона усунула шляхом закінчення маневру на ввімкнуте зелене світло але при вимкненому зеленому вказівникові світлофору. За даних обставин небезпека не могла бути усунута іншими засобами. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначила свої заперечення, однак свідки, на вимогу позивача допитаний не був, таким чином законні вимоги позивача були проігноровані, що призвело до поверхового та необ'єктивного розгляду справи. Зі скаргою на дії інспектора ДПС ОСОБА_3 звернулась до управління ОСОБА_4 України в Запорізькій області. За результатами перевірки постанова залишена без змін, а скарга без задоволення, про що позивачу повідомлено 10.12.2009 року. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Так, згідно п.1.4. Розпорядження від 21.05.2009р №446 Міністерства внутрішніх справ України «Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», є неприпустимими складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відеоматеріалів, показів свідків тощо).

Крім того, згідно п.2.13 «Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», де передбачено, що до протоколу, складеного з використанням показань технічних приладів, долучаються фото-, відео- або інші матеріали, на яких зафіксовані показання цих приладів, та довідкові матеріали про власника транспортного засобу або особу, яка має право керування цим транспортним засобом, чого не було зроблено в даному випадку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб їх субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п. 3 постанови № 2 від 06.03.2008 року Пленуму Вищого адміністративного суду України до правових актів індивідуальної дії належить також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті субєктами владних повноважень (окрім суду).

За приписом ч.3 ст. 2 КАС України та п. 1 вищевказаної постанови, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (п.8 ст. 2 КАС України).

З огляду на викладене, можна зробити висновок, що зазначена постанова складена з порушенням процесуальних норм, не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи.

У відповідності до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім того, при накладенні стягнення у вигляді штрафу відповідачем не враховані ст. 33-35 КУпАП, а саме характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність позивача.

Таким чином суд вважає постанову від 09.11.2009р. по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої позивача було визнано винним за ч.2 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення в вигляді штрафу в сумі 500 грн. вважає незаконною і такою що підлягає скасуванню.

Статтею 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно ст. 289 КпАП України, постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернулась зі скаргою до Управління ДАІ, в зв'язку з чим не мала можливості звернутися до суду з позовом у встановлений 10 денний строк, суд важає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 14-1, 52, 82, 122 ч.1, 245, 251, 268, 283, 287-294 КУпАП, п. 12.4 ПДР, ст. ст. ст. ст. 71 ч.2, 104-106, 158- 163, 167 КАС, ст.ст. 2,10 ЗУ «Про міліцію», п.2-13 Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення АР 002590 від 09.11.2009 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 500 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 2 КпАП України скасувати .

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду, чи апеляцйіну скаргу на неї, до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області може бути подано протягом десяти днів з дня виготовлення її в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя:/підпис/