Справа № 821/611/15-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/611/15-а

Категорія: 8.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Приватного підприємства «Баклановский» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до Приватного підприємства «Баклановский» про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться у банках боржника,-

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2015 року Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області) звернулася до суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Баклановский» (далі - ПП «Баклановский») про накладення арешту на кошти відповідача у сумі 520 705 грн. 69 коп. з метою погашення податкового боргу, посилаючись на те, що підприємство має узгоджену суму податкового боргу на загальну суму 520 705 грн. 69 коп. Згідно бази даних ДПІ у м. Херсоні ПП «Баклановский» має відкриті розрахункові рахунки у банках, інші майнові активи відсутні, що дає право податковому органу з метою погашення боргу, відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України звернутись до суду з вимогою про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках відповідача.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року адміністративний позов ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області задоволений. Накладено арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках боржника - Приватного підприємства «Баклановський» (код за ЄДР 33726133, б-р Мирний, 4, кв. 32, м. Херсон) з метою погашення податкового боргу у сумі 520 705,69 грн. з податку на додану вартість та з податку на прибуток приватних підприємств, а саме у: ПАT «УКРСОЦБАНК», МФО 300053, розрахунковий рахунок 3425; ХЕРСОН.Ф.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Херсон, МФО 352479, розрахунковий рахунок 9817; ХЕРСОН.Ф.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Херсон, МФО 352479, розрахунковий рахунок 8124; ХЕРСОН.Ф.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Херсон, МФО 352479, розрахунковий рахунок 8177; ХЕРСОН.Ф.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Херсон, МФО 352479, розрахунковий рахунок 9195; ХЕРСОН.Ф.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Херсон, МФО 352479, розрахунковий рахунок 4292; AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Києві, МФО 380805, розрахунковий рахунок 3; ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, розрахунковий рахунок 260047940; Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, розрахунковий рахунок 7142.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ПП «Баклановский» подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області відмовити.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження в зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ПП «Баклановский», код за ЄДР 33726133, зареєстровано розпорядженням Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 12.09.2005 №003639, взято на облік до ДПІ ум. Херсоні 12.09.2005 №7244.

За результатами здійснення фінансово-господарської діяльності боржник станом на 12.01.2015 року має податковий борг у загальній сумі 520 705,69 грн.

Так, суд першої інстанції вірно встановив, що залишок несплачених відповідачем грошових зобов'язань по податку на прибуток приватних підприємств станом на 31.01.15 р. становив 25 352,56 грн., та по податку на додану вартість станом на 30.01.15 р. становив 495 353,13 гривень. Зазначена обставина не оспорюється апелянтом.

ДПІ у м. Херсоні рішенням №20/і від 31.01.2013р. надано розстрочку сплати ПП «Баклановский» податного боргу з податку на прибуток у сумі 10 219,55 грн., по податку на додану вартість у сумі 62 390,00 грн. починаючи з 31.01.2013 по 20.12.2013 р.р., але у зв'язку з несплатою чергової частки розстроченої суми та виникненням податкового боргу, 30.09.2013 р. податковим органом прийнято рішення №20/СК про скасування розстрочення податкового боргу.

ДПІ зверталось до суду про стягнення заборгованості, за наслідками перегляду Херсонським окружним судом винесено постанови про задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості по податку на прибуток згідно декларації за 2013 у сумі 11102,00 грн., справа №821/835/14 грн. а також стягнення заборгованості по податку на прибуток згідно декларації за 2014 у сумі 11102,00 грн., справа №821/800/15 грн. Разом з тим, вказана сума відповідачем не сплачена.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідачем не надано суду доказів сплати боргу в сумі 520 705,69 грн. На підтвердження вказаної суми заборгованості податковим органом надано копії облікових карток, з яких вбачається, що станом на 30.04.2015 рік недоїмка збільшилась та складає по податку додану вартість в сумі 494587,15 грн. пені 8122,98 грн., а також станом на 31.03.2015 рік недоїмка з податку на прибуток в сумі 86 278,75 грн., пені - 609,81 грн.

Для стягнення податкового боргу згідно підпункту 6.2.1 статті 6 Про порядок погашання зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами (із змінами та доповненнями) (далі Закон України № 2181- III) відповідачу було вручено першу податкову вимогу від 06 травня 2010 року №1/779 на суму 10578,51 грн., яка вручена податковим органом 15.05.2010 р. та вручено другу податкову вимогу від 14 червня 2010 року №2/993 на суму 14969,59 грн., яка вручена по пошті 01.07.2010 р., що також не оспорюється відповідачем.

Із часу вручення податкової вимоги 15.05.2010 року до часу звернення із позовом до суду відповідач, з урахуванням часткової сплати податкового боргу, був постійним боржником, що підтверджується копією зворотного боку облікової картки платника.

Згідно статті 10 Закону України №2181-ІІІ податковим органом прийнято рішення про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу від 02 серпня 2010 року №150.

Згідно отриманих довідок: Держтехнагляду від 29.07.2010 №18-2056/1632, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.05.2014 №21977337 майнові активи відсутні. Складено акти: опису активів, на які поширюється право податкової застави від 04.06.2010 №54/24-123 на суму 30000,00 грн.; опису майна від 22.07.2011 №10/24-103 на суму 11150,00 грн.; опису майна від 27.09.2011 №17/24-103 на суму 3000,00 грн. Застосовані податковим органом заходи не призвели до погашення податкової заборгованості. Факт та розмір боргу підтверджується наявними матеріалами справи, заборгованість ПП «Баклановский» не погашена.

Задовольняючи адміністративний позов ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Контролюючі органи уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, що передбачено п. 41.2. ст. 41 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Поняття податкового боргу, відповідно до пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, включає в себе грошове зобов'язання, яке самостійно узгоджене платником податків, або узгоджене в порядку оскарження, але не сплачене у встановлений ПК України строк.

За приписами п. 87.1. та 87.2 ст. 87 ПКУ джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, передбачено пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Згідно з підп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Судом першої інстанції правильно враховано, що у відповідача відсутнє майно та інші майнові активи для погашення податкового боргу в сумі 520 705,69 грн.

При цьому колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції не з'ясував наявність майна у власності відповідача, оскільки останній ніяких доказів існування такого майна не надав.

Згідно бази даних ДПІ у м. Херсоні ПП «Баклановский» має відкриті розрахункові рахунки у банках.

Крім цього, постановою Національного Банку України №22 від 21.01.2004 р. затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція). Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та є обов'язкові для виконання ними (пункти 1.1. та 1.3 Інструкції). Главою 10 Інструкції визначено порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів. Пункт 10.2 Інструкції передбачає, що арешт за постановою державного виконавця або за рішенням суду (далі - документ про арешт коштів) накладається на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами в банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків.

Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах. (пункт 10.3 Інструкції).

До арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги/інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог/інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта.

Банк після списання за платіжною вимогою/інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, списує цей документ з відповідного позабалансового рахунку та, якщо немає на обліку за позабалансовим рахунком інших документів про арешт коштів, проводить операції за рахунком клієнта.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що у разі визначення конкретного розміру заборгованості у документі, яким накладено арешт, банк без порушення прав платника та одночасно клієнта банка в частині обмеження користування належними такому платнику коштами або цінностями, у разі повного виконання рішення про арешт та списання визначеної суми у визначеному розмірі, продовжує безперешкодно виконувати завдання по списанню або перерахуванню коштів платника за його бажанням.

Системний аналіз вищезазначених норм та обставин справи дає підстави вважати, що вимога податкового органу про накладення арешту на кошти та цінності, які знаходяться в банку та належать платнику податків у сумі 520 705,69 грн., який має несплачений податковий борг на вказану суму, є правомірною та обґрунтованою.

В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідачем не оскаржувалося.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга ПП «Баклановский» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Баклановский» залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов