Справа № 2-а-646/11
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2011-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-а-646/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 березня 2011 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії,

в с т а н о в и в :

24 січня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області (далі ОСОБА_2 ПФУ), уякому зазначала, що відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни.

Згідно із ст. 6 цього Закону їй як дитині війни повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у виді підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

У 2006-2007 роках така допомога їй не виплачувалась, а у 2008 і 2009 роках виплачувалась, але не в повному обсязі.

Верховна Рада України ст. ст. 77 і 110 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік та пунктом 12 статті 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік призупиняла дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення пункту 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, ОСОБА_2 ПФУ повинно було виплачувати їй підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Крім цього, пунктом п. 41 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було викладено у новій редакції та встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 пункт 41 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України теж визнано неконституційним.

Згідно із ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальна пенсія за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Просила зобовязати ОСОБА_2 ПФУ здійснити з 01 липня 2010 року перерахунок недоплаченої їй як дитині війни соціальної допомоги із розрахунку 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та забезпечити її виплату з урахуванням проведених виплат.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ у запереченнях на позовну заяву просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, вважає свої дії правомірними, оскільки підвищення до пенсії позивачу виплачується в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530.

Наголошує на тому, що виплати дітям війни це не пенсія, а соціальна надбавка, яка виплачується не з бюджету Пенсійного фонду, а за рахунок коштів державного бюджету. Пенсійний фонд здійснює лише виплату цієї надбавки в межах асигнувань з бюджету. Нести відповідальність власними коштами за соціальні зобовязання Державного бюджету України Пенсійний фонд не може.

Також вказує на те, що визначений ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування розмір мінімальної пенсії за віком для перерахунків або підвищення пенсій не застосовується.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дитиною війни.

Згідно із ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було викладено у новій редакції та встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 41 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, згідно із якою дітям війни виплачується підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

28 травня 2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, яка набрала чинності з 22 травня 2008 року, якою у п. 8 встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48,10 грн., з 01 липня 48,20 грн. та з 01 жовтня 49,80 грн.

Із заперечень проти позову видно, що з 01 жовтня 2008 року по даний час ОСОБА_2 ПФУ виплачує позивачу ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 49 грн. 80 коп., що суперечить положенням і вимогам ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору та визначенні розміру підвищення до пенсії дітям війни застосуванню підлягає ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а не п. 8 постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року № 530.

Із змісту ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни випливає, що для визначення розміру підвищення до пенсії дітям війни за основу його нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, чинним законодавством не встановлено.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З позовної заяви видно, що до суду з позовом ОСОБА_1 звернулася 24 січня 2011 року, при цьому нею заявлені вимоги про перерахунок і виплату підвищення до пенсії як дитині війни, починаючи з 01 липня 2010 року. Заяву про поновлення строку звернення до суду позивач не подавала.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку підвищення до пенсії та доплати недоплачених сум пенсії підлягають задоволенню з 24 липня 2010 року в межах строку звернення до адміністративного суду.

На підставі ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 8, 9, 69, 71, 86, 99, 100, 159 163, 1832, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області провести з 24 липня 2010 року згідно із ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни перерахунок пенсії ОСОБА_1 із підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та виплатити їй недоотриману суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І.М.