Справа № К/9991/4203/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"02" липня 2015 р. м. Київ К/9991/4203/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську про визнання рішення неправомірним та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2010 року,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2008 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом про визнання неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську від 11 січня 2008 року, зобов'язання відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 12 жовтня 2007 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2010 року, позов задоволено. Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську від 11 січня 2008 року № 62-в. Зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_4 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII). Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську подало касаційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2010 року, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 12 жовтня 2007 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Листом від 16 січня 2008 року № 62-в Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську повідомило ОСОБА_4 про відмову у призначенні такої пенсії. Рішення відповідача від 11 січня 2008 року мотивоване тим, що період роботи позивача електрозварником ручної звірки з 1 грудня 1993 року по 19 жовтня 2004 року не можна зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2, оскільки не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць вказаної професії в цеху № 22. Разом з тим, у листі зазначено, що позивач працював в період проведення першої атестації.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що пільговий характер роботи позивача підтверджується трудовою книжкою та наданими довідками, тому непроведення атестації робочого місця у спірний період не може порушувати його право на належне пенсійне забезпечення.

За правилами пункту «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі - Порядок проведення атестації), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (набрала чинності з 21 серпня 1992 року) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

У відповідності до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці та соціальної політики України разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Пунктом 4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 4.3 вказаного Порядку передбачено, що в разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку), до стажу, який дає право на таку пенсію, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Посада електрозварника ручної зварки була передбачена як Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, так і однойменним Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, що були чинними у спірний період роботи позивача.

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, результатами атестації робочих місць за умовами праці електрозварнику ручної зварки підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 в цеху № 01 Виробничого комплексу «Автоливмаш» з 14 червня 1993 року по 30 листопада 1993 року, однак судами залишено поза увагою те, що за період його роботи на цій посаді в цеху № 22 з 1 грудня 1993 року по 19 жовтня 2004 року документальне підтвердження зайнятості позивача за відповідною професією за результатами атестації умов праці в матеріалах справи відсутнє.

Крім того, судами попередніх інстанцій не з'ясовано, коли Виробничим комплексом «Автоливмаш» в цеху № 22 вперше проведено атестацію робочого місця за посадою електрозварника ручної зварки та чи змінились умови і характер праці, що дають право на призначення пільгової пенсії, на цій посаді після його звільнення.

Без встановлення вказаних обставин неможливо зробити висновок про пільговий характер роботи ОСОБА_4 за період з 1 грудня 1993 року по 19 жовтня 2004 року, що можуть підтвердити лише результати атестації робочого місця за умовами праці.

У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми права, які істотно вплинули на повноту з'ясування фактичних обставин справи, рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати та вважати доведеними обставини, які не були встановлені судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську - задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2010 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську про визнання рішення неправомірним та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах - направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.