Справа № 22-а-25052/11
Суддя: Кашперська Т. Ц.
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 06.10.2011
УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

Суддів Кашперської Т.Ц., Білоконь С.І.

розглянула у судовому засіданні у м. Києві в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про зобовязання провести перерахунок доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю,

в с т а н о в и л а :

25.05.2010 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є потерпілим 4 категорії від аварії на ЧАЕС, мешкає в зоні посиленого радіоекологічного контролю і відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Вказував, що відповідач виплачує йому доплату до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати дії УПФУ у м. Білій Церкві щодо відмови в проведенні перерахунку доплати до пенсії незаконними, визнати право на проведення перерахунку доплати до його пенсії згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна бути встановлена в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про державний бюджет України» та стягнути недоплачену доплату до пенсії з 09.07.2007 року по 31.12.2008 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2010 року позов задоволено частково. Визнано дії УПФУ у м. Білій Церкві щодо відмови нараховувати та виплачувати ОСОБА_2 доплату до пенсії на підставі ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними, зобовязати відповідача провести ОСОБА_2 перерахунок доплати до пенсії згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати та здійснити виплату доплати до пенсії позивача, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про зобовязання управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області провести позивачу перерахунок та виплату доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата; пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що позивач мешкає в м. Білій Церкві Київської області, яке віднесене законом до території посиленого радіоекологічного контролю, має статус постраждалого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у м. Білій Церкві Київської області та отримує пенсію за віком. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на доплату до пенсії у розмірі мінімальної заробітної плати. Проте вказана доплата до пенсії виплачувалася позивачу у 2009 році на підставі постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 році в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням його прав.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задовольнив позов в межах строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанов КМУ № 836 від 26.07.1996 року необґрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розміри підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі, що суперечить ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими встановлено розмір підвищення у кратному мінімальному заробітку. Також безпідставними є посилання апеляційної скарги на постанови КМУ № 987 від 20.06.2000 року та № 836 від 20.09.2005 року, даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Безпідставними суд вважає доводи апеляційної скарги про відсутність бюджетних коштів для виплати вищевказаної доплати, оскільки відсутність відповідного фінансування не звільняє відповідача як субєкт владних повноважень від обовязку діяти відповідно до вимог закону.

Інші заперечення апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст. 254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :