Справа № 802/739/15-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/739/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

08 липня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

за участю:

секретаря судового засідання: Лозінської Н.В.,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вендичанська цегла" до Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вендичанська цегла» (ТОВ «Вендичанська цегла») звернулось в суд з адміністративним позовом до Могилів-Подільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (Могилів-Подільська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 грудня 2014 року № та №.

28 травня 2015 року Вінницький окружний адміністративний суд прийняв постанову про часткове задоволення адміністративного позову, а саме визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 15 грудня 2014 року винесене Могилів-Подільською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області в частині неправомірно нарахованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 29636,58 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено те, що Могилів-Подільською ОДПІ проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Вендичанська цегла» з питань повноти обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до Податкового кодексу України за період з 03 квітня 2013 року по 30 вересня 2014 року, за результатами якої складено акт від 15 грудня 2014 року №38.

За результатами проведеної перевірки податковим органом виявлено порушення позивачем п. 54.2 ст. 54, п. 51.1 ст. 51, п. 57.1 ст. 57, п.п. 168.1.2, п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 176.1 "е" п. 176.2 "а" "б" ст. 176 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки, 15 травня 2014 року Могилів-Подільською ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення №, яким ТОВ «Вендичанська цегла» збільшено грошове зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 121582 грн. в тому числі за основним платежем на суму 73556 грн. 63 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 48025 грн. 37 коп. та №, яким ТОВ «Вендичанська цегла» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 510 грн. в тому числі за штрафними санкціями в сумі 510 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач оскаржив їх до Вінницького окружного адміністративного суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково та скасовуючи податкове повідомлення-рішення № від 15 грудня 2014 року в частині неправомірно нарахованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 29636,58 грн., суд першої інстанції, виходив з того, що подвоєння сум нарахованого та виплаченого доходу, а також сум утриманого податку (нарахованого, перерахованого) за поданими податковими розрахунками відбулось внаслідок неправильного обрахунку штрафу, тому позивач не повинен нести за це фінансову відповідальність у вигляді штраф у розмірі 50%, а повинен нести фінансову відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 25%.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.180 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України (ПК України) податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом 1V цього Кодексу.

Згідно із п. 18.1 ст.18 ПК України, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків).

При цьому, п. 18.2 ст. 18 ПК України визначено, що податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Згідно із п. 171.1. ст. 171 ПК України, особою, відповідальною чи нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді: заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Відповідно до п. 54.2 ст. 54 ПК України грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Так, строки сплати податкового зобов'язання передбачено статтею 57 ПК України.

Згідно із абз. 2 п. 57.1 ст. 57 ПК України податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Підпунктом 176.2 "а" п. 176.2 ст. 176 ПК України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Згідно із п.п. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

При цьому, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України).

Так, відповідно до пп.168.1.6 п. 168.1 ст. 168 ПК України для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

Відповідно до ч. 1 п. 127.1 ст. 127 ПК України, не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Тобто, застосування штрафу до податкового агента, який не нарахував, не утримав та не сплатив до бюджету податок з доходів фізичних осіб або до виплати доходу на користь іншого платника податків або під час виплати таких доходів. Вказаний перелік подій, з настанням яких закон пов'язує виникнення правопорушення є вичерпним.

Як встановлено з матеріалів справи, Могилів-Подільською ОДПІ при нарахуванні ТОВ «Вендичанська цегла» штрафних санкцій нараховано штрафні санкції у розмірі 50% суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

В судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції представником податкового органу зазначено про те, що податковим органом невірно застосовано до позивача суму штрафних фінансових санкцій у розмірі 50% та зазначила, що сума штрафних санкцій має бути обрахована в розмірі 25%.

Крім того, в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції представником позивача зазначено про те, що ТОВ "Вендичанська цегла" подавались розрахунки сум доходу нарахованого (несплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) до Могилів-Подільської ОДПІ своєчасно проте з недостовірними відомостями, що є підставою для нарахування штрафних санкцій в розмірі 25%, а не 50%. Таким чином, представник позивача не заперечував проти основного зобовязання в сумі 73556,63 грн., однак не погодився із розміром штравних санкцій в сумі 48025,37 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що подвоєння сум нарахованого та виплаченого доходу, а також сум утриманого податку (нарахованого, перерахованого) за поданими податковими розрахунками відбулось внаслідок неправильного обрахунку штрафу, тому позивач не повинен нести за це фінансову відповідальність у вигляді штраф у розмірі 50%, а повинен нести за це фінансову відповідальність у вигляді штраф у розмірі 25%.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 201 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду з підстав: правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Оскільки суд першої інстанції повно встановив обставини справи, правові норми, які регулюють відносини сторін, визначив правильно, ухвалив судове рішення з дотриманням норм процесуального права, проте при винесенні постанови у справі про скасування податкового повідомлення-рішення № від 15 грудня 2014 року в частині неправомірно нарахованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 29636,58 грн. неправильно визначив суму штрафних санкцій, а тому апеляційний суд вважає за необхідне змінити резолютивну частину постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргуМогилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року, змінити в частині неправомірно нарахованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 29636,58 грн. вказавши суму 24012,87 грн.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09.07.15.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

ОСОБА_3