Справа № 820/5792/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

09 липня 2015 р. Справа № 820/5792/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нуруллаєва І.С. розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Московського районного відділу державної міграційної служби в м. Харкові про визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Московського районного відділу державної міграційної служби в м. Харкові, в якому просить суд: визнати протиправними дії ГУ ДМС України в Харківській області в особі Московського районного відділу державної міграційної служби в м. Харкові щодо не надання в 5-ти денний термін документів на запит адвоката від 17.04.2015 року; визнати протиправними дії ГУ ДМС України в Харківській області в особі Московського районного відділу державної міграційної служби в м. Харкові щодо не надання документів на запит адвоката від 17.04.2015 року; зобов'язати ГУ ДМС України в Харківській області в особі Московського районного відділу державної міграційної служби в м. Харкові повторно розглянути запит адвоката ОСОБА_1 від 17.04.2015 року щодо надання: належним чином завіреної копії форми №1 (заява про видачу паспорта громадянина СРСР зразку 1974 р.) відповідно до якої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 08.06.1987 р. була документована паспортом серії XII-ВЛ 721192. На день документування паспортом у 1987 р. зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; належним чином завіреної копії форми А на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 1987 р. зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 17.04.2015 року на підставі укладеного договору про надання правової допомоги до Московського районного відділу державної міграційної служби України в м. Харкові направлено запит адвоката про надання копій форми №1 та форми А на ім'я Середа (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_3. До запиту позивачем долучено копію договору про надання правової допомоги та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю завірені належним чином. Листом за підписом начальника Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 28.04.2015 року №21/3724 повідомлено про неможливість надання завірених копій форми №1 та форми А, оскільки зазначена інформація містить анкетні дані, постійно зберігається в територіальних підрозділах ДМС України для службового користування та не надається третім особам, може бути надана за рішенням суду або компетентним органам в межах розгляду кримінальної справи. Зазначена відповідь, на думку позивача, надана з порушенням ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Московського районного відділу державної міграційної служби в м. Харкові, в судове засідання не прибув, уповноваженого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Правом надання до суду заперечень не скористався.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає, що сторони є належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на ч. 6 ст. 128 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, відповідно до наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва №1041 від 02.09.2014 року має право на зайняття адвокатською діяльністю (зв.бік а.с.7).

Позивачем 17.04.2015 року укладено договір про надання правових послуг з ОСОБА_4. Відповідно до умов зазначеного договору клієнт доручає та оплачує, а адвокат зобов'язується у встановлені сторонами строки та порядку клієнту правові послуги та представництво інтересів в судових органах всіх інстанцій та відомств, Європейському суді з прав людини, правоохоронних органах, органах прокуратури, органах ДВС, ДМС, органах влади та місцевого самоврядування, РАЦС, Пенсійного фонду України, нотаріаті, кредитно-фінансових установах у цивільних, адміністративних, господарських, кримінальних справах, де, клієнт приймає участь. Пунктом 1.1.1 договору встановлено права, які набуваються адвокатом під час представництва та захисту інтересів клієнта.

Судом за наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що на підставі зазначеного вище договору позивач 17.04.2015 року, керуючись ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», звернувся до Московського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Харкові з адвокатським запитом про отримання належним чином завіреної копії форми №1 (заява про видачу паспорта громадянина СРСР зразку 1974 р.) відповідно до якої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 08.06.1987 р. була документована паспортом серії XII-ВЛ 721192, на день документування паспортом у 1987 р. зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; належним чином завіреної копії форми А на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 1987 р. зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. До запиту долучено копії договору про надання правових послуг, свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю, свідоцтва про народження.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 14 жовтня 2014 року №1702-VII зокрема передбачено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність в розумінні Закону України від 14.10.2014 року №1702-VII це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Пунктом 4 ст. 1 Закону України від 14.10.2014 року №1702-VII встановлено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до приписів ст.20 Закону України від 14.10.2014 року №1702-VII під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно з приписами ст. 24 вище зазначеного закону адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит від 17.04.2015 року позивачем направлено до Московського районного відділу ДМС України у м. Харкові засобами поштового зв'язку, докази направлення та вручення наявні в матеріалах справи. Відповідно до довідки від 03.06.2015 року запит вручено адресату 18.04.2015 року (зв. бік а.с.8).

Листом №21/3724 від 28.04.2015 року за підписом начальника Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області позивача повідомлено, що запит від 17.04.2015 року щодо надання інформації відносно гр. ОСОБА_2 повертається без виконання. Відповідачем зазначено, що відповідно до правил надання за запитами інформації, яка містить в собі відомості про особу, віднесеної чинним законодавством до категорії конфіденційної, зокрема відомостей, отриманих за результатами основної діяльності, зазначений запит повинен бути оформлений відповідно до ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних», який набрав чинності 01.01.2011 року та містити точно вказану мету отримання інформації, замість загальних посилань на норми законодавчих актів.

На захист своїх прав позивач звернувся до прокуратури Харківської області. Листом від 08.05.2015 року № 04-32-103-15 за підписом прокурора району старшого радника юстиції позивача повідомлено, що підстав для вжиття заходів прокурорського реагування не встановлено, оскільки дана категорія справ не віднесена до компетенції органів прокуратури (а.с. 10).

Відповідач, Московський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, при наданні відповіді №21/3724 від 28.04.2015 року керувався положеннями Закону України «Про захист персональних даних». Як підставу для повернення запиту від 17.04.2015 року без виконання відповідач зазначив невідповідність його вимогам ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних» та не зазначення точно вказаної мети отримання інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Позивачем шляхом направлення адвокатського запиту запитано належним чином завірені копії форми №1 (заява про видачу паспорта громадянина СРСР зразку 1974 р.) та форми А на ім'я клієнта за договором про надання правових послуг. Запитувані позивачем форма №1 та форма А є заявами про видачу паспорта громадянина.

Відповідачем у листі №21/3724 від 28.04.2015 року зазначено, що інформація, яка містить анкетні данні (заява про видачу паспорта (Ф.І) постійно зберігається в територіальних підрозділах ДМС України службового користування та не надається стороннім особам, може бути надана за рішенням суду або компетентним органам в рамках розгляду кримінальної справи.

Позивач при направленні запиту керувався ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яким встановлено строки розгляду адвокатського запиту та порядку оплати виплат за копіювання та друк документів.

Законодавством для адресатів адвокатських запитів установлено строки розгляду адвокатських запитів, аналогічні тим, що визначені Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інформація з обмеженим доступом і копії документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом, не підлягають наданню у відповідь на адвокатський запит. Водночас цей Закон не містить ні визначення, ні ознак інформації з обмеженим доступом, ні відсилочних норм до інших законів.

З огляду листа відповідача на запит адвоката ОСОБА_1 судом встановлено, що відповідач при поверненні запиту без виконання посилається на віднесення за запитуваної інформації до конфіденційної відповідно до діючого законодавства.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Згідно з положеннями ст. 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов'язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про захист персональних даних» суб'єктами відносин, пов'язаних із персональними даними, є: суб'єкт персональних даних; володілець персональних даних; розпорядник персональних даних; третя особа; Уповноважений Верховної Ради України з прав людини (далі - Уповноважений).

Відповідно до приписів ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» третя особа - будь-яка особа, за винятком суб'єкта персональних даних, володільця чи розпорядника персональних даних та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, якій володільцем чи розпорядником персональних даних здійснюється передача персональних даних.

Таким чином позивач, ОСОБА_1, у даних відносинах виступає третьою особою, а відповідач, Московський РВ ДМСУ в м. Харкові, розпорядником персональних даних, отриманих ОСОБА_2, тобто від клієнта позивача за договором про надання правових послуг від 17.04.2015 року.

Стаття 16 Закону України «Про захист персональних даних» встановлює порядок доступу до персональних даних та встановлює наступне.

Порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб'єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону. Порядок доступу третіх осіб до персональних даних, які знаходяться у володінні розпорядника публічної інформації, визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Доступ до персональних даних третій особі не надається, якщо зазначена особа відмовляється взяти на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання вимог цього Закону або неспроможна їх забезпечити.

Суб'єкт відносин, пов'язаних з персональними даними, подає запит щодо доступу (далі - запит) до персональних даних володільцю персональних даних.

У запиті зазначаються:

1) прізвище, ім'я та по батькові, місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує фізичну особу, яка подає запит (для фізичної особи - заявника);

2) найменування, місцезнаходження юридичної особи, яка подає запит, посада, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка засвідчує запит; підтвердження того, що зміст запиту відповідає повноваженням юридичної особи (для юридичної особи - заявника);

3) прізвище, ім'я та по батькові, а також інші відомості, що дають змогу ідентифікувати фізичну особу, стосовно якої робиться запит;

4) відомості про базу персональних даних, стосовно якої подається запит, чи відомості про володільця чи розпорядника персональних даних;

5) перелік персональних даних, що запитуються;

6) мета та/або правові підстави для запиту.

Пунктом 5 ст. 16 вище зазначеного закону встановлено, що строк вивчення запиту на предмет його задоволення не може перевищувати десяти робочих днів з дня його надходження. Протягом цього строку володілець персональних даних доводить до відома особи, яка подає запит, що запит буде задоволено або відповідні персональні дані не підлягають наданню, із зазначенням підстави, визначеної у відповідному нормативно-правовому акті. Запит задовольняється протягом тридцяти календарних днів з дня його надходження, якщо інше не передбачено законом.

Отже, діючим законодавством чітко встановлено вимоги для запиту щодо доступу до персональних даних та порядок їх розгляду та відповіді. Відповідачем отримано запит 18.04.2015 року та листом від 28.04.2015 року повідомлено запитувача про не відповідність запиту, тобто у встановлений законодавством 10-денний строк.

Щодо посилань позивача на надання клієнтом згоди на використання його персональних даних під час укладення договору про надання правових послуг, суд зазначає наступне.

За наявною в матеріалах справи копією договору встановлено, що пунктом 2.4 передбачена згода клієнта на використання його персональних даних. Суд зазначає, що така згода надана позивачу в рамках договору та тільки на отримані від клієнта персональні дані. Окрім того, відповідно до положень Закону України «Про інформацію» використання інформації є одним із законодавчо передбачених видів інформаційної діяльності та не вміщує в собі інших видів таких як творення, збирання, одержання, зберігання, поширення, охорона та захист інформації.

З огляду на вище зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач як розпорядник інформації при поверненні запиту адвоката без виконання листом №21/3724 від 28.04.2015 із зазначенням недоліків, керувався нормами діючого законодавства та не вчинив порушень зазначених позивачем.

Що стосується позовних вимог позивача, щодо зобов'язання ГУ ДМС України в Харківській області в особі Московського районного відділу державної міграційної служби в м. Харкові повторно розглянути запит адвоката ОСОБА_1 від 17.04.2015 року щодо надання: належним чином завіреної копії форми №1 (заява про видачу паспорта громадянина СРСР зразку 1974 р.) відповідно до якої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 08.06.1987 р. була документована паспортом серії XII-ВЛ 721192. На день документування паспортом у 1987 р. зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; належним чином завіреної копії форми А на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 1987 р. зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, суд зазначає наступне. Зазначена позовна вимога є похідною, а тому не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8,19, 40, 55 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 7-14, 69-71, 86, 94, 158-163, 186, 244-2, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Московського районного відділу державної міграційної служби в м. Харкові про визнання дій незаконними - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Нуруллаєв І.С.