Справа № 2-а/489/29/15
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 р. Справа № 2-а/489/29/15

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Спінчевська Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2015 року по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, -

встановиЛА:

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Суд першої інстанції своєю постановою від 18 березня 2015 року в адміністративному позові управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій - відмовив.

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2013 року задоволено позов ОСОБА_5 до. Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва. З Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі Миколаєва на користь ОСОБА_5 стягнуто 22928 грн. 20 коп.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року постанова суду від 16 липня 2013 року залишена без змін.

19 вересня 2013 року постанова Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2013 року набрала законної сили, 10 вересня 2013 року видано виконавчий лист № 2а/489/249/2013.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 зазначений виконавчий лист був поданий на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління держави, виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області.

Постановою державного виконавця від 13 лютого 2014 року у відкритті виконавчого провадження було, відмовлено у зв'язку з наявними обставинами, які виключають здійснення виконавчого провадження, а саме, що виконавчий лист не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Проте, постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2014 року постанова державного виконавця від 13 лютого 2014 року була скасована, оскільки органи Державної казначейської служби не мають повноважень виконувати виконавчі листи зазначеної категорії.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» статтею 3 якого визначено особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу.

Відповідно до наведеної норми, виконання рішень суду про стягнення коштів боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунку такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Детальний порядок безспірного списання коштів з рахунків боржника органами Державної казначейської служби регламентовано Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Аналіз наведених законодавчих актів свідчить, що відповідно діючого законодавства фінансування пенсійних виплат та видатків на утримання органів Пенсійного фонду України проводиться через рахунки, відкриті в банківських установах, що унеможливлює здійснення виконання рішень органами Державної казначейської служби про стягнення коштів з боржників до яких відносяться органи Пенсійного фонду.

Частиною третьою Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 2 липня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до відділу примусового виконання рішень із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/489/249 від 10 вересня 2013 року.

9 липня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження примусового виконання виконавчого листа № 2а/489/249 від 10 вересня 2013 року.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області від 5 серпня 2014 року з Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва стягнуто виконавчий збір.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області від 11 серпня 2014 року з боржника Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва стягнуто витрати на проведення виконавчих дій.

Відповідно положень ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кошти виконавчого провадження складаються з: авансового внеску стягувача на

організацію та проведення виконавчих дій; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з

організацією та проведенням виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать

законодавству.

До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: 1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; 2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; 3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 5) розміщення оголошення в засобах масової інформації; 6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; 7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2014 року зупинено стягнення на підставі зазначеного виконавчого листа до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до Головного управління юстиції в Миколаївській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/489/249 від 10 вересня 2013 року.

20 серпня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2014 року зупинено виконавче провадження.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 жовтня 2014 року в позові Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до Головного управління юстиції в Миколаївській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/489/249 від 10 вересня 2013 року відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2014 року постанова Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 жовтня 2014 року залишена без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає. що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позов управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій - є необґрунтованим, а відтак не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2015 року по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В. Семенюк