Справа № 804/9113/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/9113/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2015 року

справа № 804/9113/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №14»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від

29 липня 2014 року у справі №804/9113/14

за позовом

до відповідача

про

Криворізької північної об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №14»

стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Криворізька північна об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі по тексту – позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №14» (далі по тексту – відповідач) про стягнення з відповідача податкового боргу з податку на прибуток підприємств комунальної власності в розмірі 276418 грн. та з податку на додану вартість у розмірі 588045,04 грн.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позові, зазначив, що комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 14» не сплатило у встановлені законодавством строки узгоджені податкові зобов’язання з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємств, що призвело до виникнення заборгованості.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року закрито провадження у справі №804/9113/14 в частині позовних вимог про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 101489,10 грн.

Зазначена ухвала не є зміненою або скасованою, мотивована наявністю судового рішення, яке набрало законної сили, з того самого спору і між тими самими сторонами.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у справі №804/9113/14 адміністративний позов задоволено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що оскільки на час розгляду справи сума боргу відповідачем не сплачена в добровільному порядку, відповідних доказів суду не надано, позовні вимоги є обґрунтованими,

Відповідач – Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №14», не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у справі №804/9113/14 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначив, що судом не перевірено факт оплати заявленої до стягнення заборгованості, внаслідок чого стягнуто суму боргу, яка фактично сплачена відповідачем.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу податковим органом не надано.

Позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, свого представника для участі у її розгляді не направив.

За таких обставин, з урахуванням думки представника відповідача, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у справі №804/9113/14 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачем 13.05.2014 року подано до податкового органу уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2013 рік, в якій самостійно визначено суму грошового зобов’язання з вказаного податку в розмірі 276418 грн.

Також відповідачем самостійно нарахована сума грошових зобов’язань з податку на додану вартість, визначена ним в податковій декларації за березень 2014 року (з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок) в розмірі 244728 грн. та в податковій декларації за квітень 2014 року – 185113 грн.

Відповідно до підпунктів 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків, зокрема, зобов’язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів та сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За приписами п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов’язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем подавались уточнюючі розрахунки у зв’язку з самостійним виявленням помилок у податковій звітності, з огляду на що останнім сплачено відповідні суми штрафу, що підтверджується платіжним дорученням №1516 від 12 травня 2014 року про сплату 22,50 грн., №1521 від 13 травня 2014 року про сплату 0,50 грн., №1663 від 20 травня 2014 року про сплату 341,00 грн.

Згідно частин 1,2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем, як суб’єктом владних повноважень, не спростовано посилання відповідача на сплату останнім суми заборгованості, заявленої до стягнення, податковий орган не зазначив про неналежність наданих платником податків платіжних доручень як доказу сплати відповідних узгоджених грошових зобов’язань. Про погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення за рахунок грошових сум, які були сплачені відповідачем відповідно до наведених платіжних доручень, позивач не зазначив.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України).

Положеннями статті 95 Податкового кодексу України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом було сформовано та направлено відповідачу першу податкову вимогу № 1/38 від 17.10.2001 та другу податкову вимогу № 2/137 від 26.11.2001.

У відповідності до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно частини 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що податкові вимоги № 1/38 від 17.10.2001 та № 2/137 від 26.11.2001 направлялись відповідачеві на підставі Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який припинив дію з 01.01.2011 року та не регулює правовідносини, що виникли між сторонами у зв'язку зі сплатою нового податкового боргу, який утворився після 01.01.2011 року та регулюється нормами Податкового кодексу України.

Також необхідно звернути увагу на те, згідно матеріалів справи Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №14» належить до сфери управління Криворізької міської ради.

Статтею 96 Податкового кодексу України передбачено порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств.

Згідно п. 96.1 ст. 96 Податкового кодексу України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

- виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради;

- затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу;

- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

- прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно (п. 96.3 ст. 96 Податкового кодексу України).

Таким чином обов'язок податкового органу звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває комунальне підприємство, виникає у разі отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог або не отримання відповіді, однак в будь-якому випадку за умови що сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, не покриває суму його податкового боргу або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено.

У спірних правовідносинах позивачем, який виходить із наявності у відповідача податкового боргу, не надано доказів дотримання порядку погашення податкового боргу комунальних підприємств, встановленого статтею 96 Податкового кодексу України, зокрема відсутні докази продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства та недостатності суми коштів, отриманих від такого продажу, для покриття суми податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів і звернення до Криворізької міської ради, до сфери управління якої належить Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №14» з відповідним поданням в порядку п. 96.1 ст. 96 Податкового кодексу України.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що правові підстави для задоволення заявленого податковим органом адміністративного позову про стягнення із юридичної особи-платника податків сум податкового боргу відсутні, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому вимоги апеляційної скарги відповідача підлягають задоволенню, а постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у справі №804/9113/14 – скасуванню.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №14» – задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у справі №804/9113/14 – скасувати.

У задоволенні позову – відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу – з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 07 липня 2015 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко